ועדת הכלכלה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 134, 2020-12-01 13:30

יעקב מרגי: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה של הכנסת, 1 בדצמבר 2020, ט"ו בכסלו תשפ"א, הנושא על סדר היום: העדפת רכש כחול לבן במכרזים ציבוריים על רקע משבר הקורונה.

יעקב מרגי: אני רוצה לומר בגילוי נאות, מה שאמרתי שלא לפרוטוקול אלא בעמידה: הדיון הזה הרבה בזכותו של חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ' שאתגר אותי בטוויטר, בדרך כלל אני מדלג.

בצלאל סמוטריץ': שלחתי אליך הודעה אישית.

בצלאל סמוטריץ': לא בטוויטר.

יעקב מרגי: אחר כך שלחת, אז הנה אנחנו כאן והבנתי שממשלת ישראל נבהלה וקיבלה החלטה.

יעקב מרגי: בוא נראה אם יש בהחלטה ממש.

יעקב מרגי: היא נבהלה ממך, היא ידעה שיש דיון בוועדת כלכלה.

בצלאל סמוטריץ': ממך, לא ממני.

יעקב מרגי: משפט אחד או שניים: אין ספק שיש חשיבות לתת תשומת לב לתוצרת הארץ.

יעקב מרגי: אני חושב שבעידן הגלובאלי הזה אנחנו עלולים לאבד קצת את הסולידריות ואת האחריות הלאומית שלנו לתעשייה הישראלית.

יעקב מרגי: אנחנו מצד אחד דורשים מהם ומטילים עליהם כל מיני רגולציות.

יעקב מרגי: לפעמים, אתה יודע, אגלה לך שבמדינות שמהן מביאים את הרגולציה הזו - - -

בצלאל סמוטריץ': ברור.

יעקב מרגי: אז אני חושב שזה נכון להעלות את זה לסדר היום.

יעקב מרגי: ולאחר מכן נשמע מה היה בהחלטת הממשלה.

יעקב מרגי: אתה רוצה לומר דברי פתיחה?

יעקב מרגי: בבקשה אדוני.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב-ראש, קודם כל תודה על זימון הדיון.

בצלאל סמוטריץ': זה אחד הנושאים היותר מורכבים שיש, וצריך להיזהר מלהיות בו גם פופוליסטים לשני הצדדים.

בצלאל סמוטריץ': הרבה פעמים העדפת תוצרת ישראלית בסוף רק תזיק למשק ולאותה תוצרת ישראלית שאותה אנחנו רוצים לעודד.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו לא רוצים אבטלה סמויה והאיזונים שבין סולידריות וכולי – זה נורא מורכב.

יעקב מרגי: הכול כפוף לאיזונים.

בצלאל סמוטריץ': אגב, אני מאוד מתחבר למה שאתה אמרת היושב-ראש:

בצלאל סמוטריץ': בסוף ובאמת – מה שצריך זה להוריד רגולציות.

בצלאל סמוטריץ': זה לתת לאנשים להתחרות בתחרות אמיתית, כי התחרות היום היא לא הוגנת.

בצלאל סמוטריץ': הקמפיין שאני התחלתי בו, הוא עוד הרבה לפני הממשלה.

בצלאל סמוטריץ': אני קראתי לאזרחים – ולאו דווקא תוצרת שמיותרת בארץ, אלא לפרנס את העסקים הישראלים.

בצלאל סמוטריץ': במקום לרוץ היום ל- Black Friday וליום הרווקים הסיני ואני יודע מה ולקנות היום באינטרנט – גם אם צריך לשלם קצת יותר.

בצלאל סמוטריץ': אגב, יש פסקי הלכה, שמעתי מהרב מרדכי אליהו זצק"ל, שאם אתה עושה זה, זאת אומרת, במקום להזמין באינטרנט נגיד בעשרה דולר, אתה קונה בארץ ביותר.

בצלאל סמוטריץ': את הפער אתה יכול גם כמעשר כספים וחי אחיך עמך.

בצלאל סמוטריץ': זאת מידת הצדקה הכי גדולה – לפרנס בן אדם.

בצלאל סמוטריץ': אתה נותן לו פרנסה.

הילה שי וזאן: לא ידעתי את זה.

בצלאל סמוטריץ': כן.

הילה שי וזאן: זה נחשב כמעשר?

יעקב מרגי: כל מה שאת עושה - - -

בצלאל סמוטריץ': כל מה שיכולת לקנות בזול – כך הרב אליהו פסק, שמעתי מבנו הרב שמואל – והקריאה שלי הייתה קודם כל לציבור הישראלי: אל תקנו עכשיו מאתרי אינטרנט סיניים.

בצלאל סמוטריץ': תקנו מעסקים בארץ.

בצלאל סמוטריץ': גם אם אתם קונים יבוא, אבל כשאתה מפרנס את העסק בארץ.

בצלאל סמוטריץ': אגב, זה נכון ברמת הסולידריות.

בצלאל סמוטריץ': בסוף, זה גם נכון אגואיסטית.

בצלאל סמוטריץ': זאת אומרת, אם אנחנו לא נניע את גלגלי הכלכלה שלנו, והכלכלה תתקע ותלך למיתון, כולנו נשלם אחרי זה.

בצלאל סמוטריץ': נשלם יותר מיסים, נקבל פחות שירותים.

בצלאל סמוטריץ': ושוב, מה שאני דיברתי זה אך ורק משהו פרטי, וולונטרי, של אנשים, עוד לא דיברתי על הממשלה.

בצלאל סמוטריץ': כשבאים לממשלה זה כבר נעשה הרבה יותר מורכב.

בצלאל סמוטריץ': ופה אני אומר: שלב ראשון צריך לראות שאין הפליה.

בצלאל סמוטריץ': הבעיה הקשה שהיום אתה מזמין מחו"ל יש לך פטור ממע"מ.

בצלאל סמוטריץ': אתה יודע שבמסגרת – אני לא יודע אם אתה מכיר את זה, יושב-הראש – אמנות בינלאומיות, כשאתה מזמין היום מוצר מסין, מדינת ישראל משלמת את השילוח.

בצלאל סמוטריץ': זאת במסגרת האמנות בין חברות הדואר השונות.

בצלאל סמוטריץ': זאת אומרת להזמין היום - - -

הילה שי וזאן: - - - ממדינה בעולם שלישי.

בצלאל סמוטריץ': קניתי באינטרנט מעסק בירוחם או בקרית שמונה או אפילו בתל אביב, המשלוח בדואר יעלה לי יותר משעולה לי משלוח מסין, כי את המשלוח מסין מדינת ישראל משלמת באמצעות כל אותן אמנות.

בצלאל סמוטריץ': את המשלוח מישראל בית העסק צריך לשלם.

בצלאל סמוטריץ': אלה אבסורדים שבעיני בוודאי לא יכולים להתקיים.

בצלאל סמוטריץ': אתה לא יכול לייצר מצב שבו אתה מרע את התנאים של העוסקים הישראלים – גם היצרנים וגם המוכרים – מעבר למה שאתה נותן - - -

יעקב מרגי: מה אתה מציע?

יעקב מרגי: או לפרוש מהאמנות הבינלאומיות או לסבסד לכולם?

בצלאל סמוטריץ': לסבסד גם בארץ, בדיוק.

בצלאל סמוטריץ': אתה לא יכול להגיד: אני מעדיף את התוצרת חוץ הזאת.

בצלאל סמוטריץ': ודבר שני ופה זה מה שאתה נגעת עכשיו: העדפת רכש ישראלי על ידי הממשלה.

בצלאל סמוטריץ': זה כבר קיים, עד 15% או 20% על הנייר.

בצלאל סמוטריץ': הבעיה היא שיש מי שכל היום עובד בלסכל את זה.

בצלאל סמוטריץ': כשהלכו על ה-15%,20% עצרו - - - זה לא בכל תחום.

בצלאל סמוטריץ': שוב – האיזון הזה שבין מצד אחד הרצון לעודד את התוצרת הישראלית לבין מצד שני לא לכבול את המשק, להגדיל עלויות, ועד לייצר האטה במשק, יצרו את האיזונים האלה, החוק יצר את האיזונים האלה, החלטות הממשלה יצרו את האיזונים.

בצלאל סמוטריץ': הבעיה היא שזה לא ממומש.

בצלאל סמוטריץ': הבעיה היום היא כשגם כשאתה מדבר על מוצר באותו מחיר, באותו מחיר, לא עולה שקל יותר – משהו קצת יותר נוח במכרז ברכש חו"ל: הולכים מיד לרכש חו"ל.

בצלאל סמוטריץ': כי יותר נוח להם לתפעל את זה.

בצלאל סמוטריץ': אותו מחיר, לא עניין של יותר יקר.

בצלאל סמוטריץ': ומשפט אחרון: עכשיו פורסם המקרה של קרית שמונה.

בצלאל סמוטריץ': הולכים לסגור מאפיה, ולפטר 150 עובדים כי צה"ל החליט שהוא לא שם.

בצלאל סמוטריץ': שוב, אני לא מכיר את הפרטים, ואני רוצה להיזהר מלהיות פופוליסט, לא יודע מה היו ההפרשים במכרז, מה היה.

יעקב מרגי: זו הסיבה שגם לא קפצתי על זה מיד.

בצלאל סמוטריץ': אמרתי בזהירות.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שכיושב-ראש ועדה, אתה יכול לבקש שישלחו אליך את הפרטים, שיבואו אליך.

יעקב מרגי: חוץ וביטחון.

בצלאל סמוטריץ': לא יודע.

בצלאל סמוטריץ': בסוף הולכים לסגור עסק.

בצלאל סמוטריץ': הולכים לפטר עובדים.

בצלאל סמוטריץ': אתה תפנה כיושב-ראש הוועדה, תקבל ממשרד הביטחון ותקבל את הפרטים.

בצלאל סמוטריץ': אם נראה שבאמת זה מוצדק – אבל אם זה 5 אגורות הפרש ובסוף מדובר על כל תקציב הביטחון, עוד כמה אלפי שקלים.

יעקב מרגי: פנה אלי חבר הכנסת מאיר כהן, לפי מיטב הבנתי על המאפייה הזו, את אזור הצפון ועוד אזור אחר של צה"ל, של משרד הביטחון, זכה ברמן.

יעקב מרגי: יכול להיות שאם המאפייה בקרית שמונה הייתה מתמודדת על הדרום, יכול להיות שהייתה זוכה.

יעקב מרגי: זה אבסורד.

בצלאל סמוטריץ': צריך ללמוד את זה.

בצלאל סמוטריץ': ובעיקר בעיתוי, אמרתי קודם שאיזון מורכב ממה המנגנון שאתה בונה, בכמה כסף אתה מעדיף וכולי.

בצלאל סמוטריץ': ואמרתי: לא תמיד ההעדפה טובה למשק הישראלי, לפעמים הפוך.

בצלאל סמוטריץ': האיזון הוא גם עיתוי, כשאתה במשבר כזה גדול וכלכלה באמת במכה אנושה, גם ברמה הפרטית של פלוני אלמוני שצריך פרנסה, וגם כמשק.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו חייבים להניע את גלגלי המשק, ולהניע את גלגלי המשק זה להשאיר כסף כאן.

בצלאל סמוטריץ': ולגבי משק: יש מקרו בכל המדינה ויש משק מיקרו – קרית שמונה, גליל.

בצלאל סמוטריץ': אתה לא יכול להתנתק מההקשר של הזמן והמקום כי הוא סופר דרמטי בהחלטות כאלה.

יעקב מרגי: תודה, הילה.

הילה שי וזאן: אני זוכרת בתחילת הדרך כשהתחלנו לעסוק בסוגיות צרכניות, אז אמרתי שמתישהו יגיע הרגע שבו נצטרך להכריע בין שני ערכים.

הילה שי וזאן: מצד אחד, קודם כל הערך הצרכני, לדאוג לצרכן, מצד שני עידוד תוצרת ישראלית.

הילה שי וזאן: ושאלו אותי: מה יקרה כאשר שני הדברים יעמדו אחד מול השני.

הילה שי וזאן: הסוגיה שלפנינו היא אחת מאלה.

הילה שי וזאן: וודאי שהתחרות היא חשובה וכולי, אך כמו שאמר פה חברי, חבר הכנסת סמוטריץ': כרגע השוק נמצא במחלה.

הילה שי וזאן: יש מחלה כרגע, היא מחלה שהיא חלק ממשבר גלובאלי גדול.

הילה שי וזאן: כרגע אנחנו צריכים לתת מענה.

הילה שי וזאן: אני וודאי האחרונה שרוצה להעמיס – לא על השלטון המקומי, שאני מרבה לייצג את הרשויות המקומיות בדיונים בוועדות השונות, וגם לא על מערכת הבריאות.

הילה שי וזאן: אבל אם במכרזים תינתן האפשרות למציע הישראלי כן להשוות להצעה שהתקבלה מראש, כך אנחנו מבחינתי משיגים Win-Win.

קריאה: אתה לא יכול.

הילה שי וזאן: מצד אחד אנחנו כן שומרים פה על עידוד תוצרת ישראלית ושומרים על המעסיקים, בעלי העסקים, וכמובן נגזר מזה העובדים.

הילה שי וזאן: מצד שני לא מטילים עלויות גבוהות על הרשויות המקומיות שצריך לזכור שגם כך הן קורסות תחת הנטל.

יעקב מרגי: תראה לי את כולה.

הילה שי וזאן: בסופו של יום, כרגע, אני לא יודעת האם זה צריך להיות דבר שימשיך לתמיד, אנחנו בעד שוק חופשי, כן צריכה להתנהל תחרות בריאה, אבל כרגע במצב בו אנחנו מצאים אני מוצאת שהדבר הזה חשוב ויכול בהחלט לעזור למשק הישראלי.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: רונה קוטלר, תציגי את עצמך, בבקשה גברתי.

רונה קוטלר בן ארויה: צוהריים טובים לכולם.

יעקב מרגי: תספרי לנו גם על החלטת הממשלה.

רונה קוטלר בן ארויה: כן, בהחלט אני תכף אפרט על החלטת הממשלה.

רונה קוטלר בן ארויה: שמי רונה קוטלר ואני מנהלת את מטה כחול לבן מיוצר בישראל במשרד הכלכלה והתעשייה.

רונה קוטלר בן ארויה: כמה מילים לפני שאני מציגה את החלטת הממשלה שהתקבלה ביום ראשון האחרון.

רונה קוטלר בן ארויה: משרד הכלכלה פועל בכל הכלים העומדים לרשותו על מנת לחזק, לקדם ולסייע לתעשייה הישראלית.

רונה קוטלר בן ארויה: מבחינתנו העמדה שלנו היא שנושא של העדפה ברכש ציבורי, העדפה לתוצרת הארץ ברכש ציבורי, הוא כלי מרכזי מאוד בחיזוק וקידום התעשייה הישראלית.

רונה קוטלר בן ארויה: אנחנו פועלים בכל הכלים שעומדים לרשותנו על מנת לממש את ההוראות, התקנות ואת החקיקה שקיימים בתחום הזה.

רונה קוטלר בן ארויה: מטה כחול לבן פועל בהתאם להחלטת ממשלה קודמת מלפני יותר מעשר שנים, מ-2009, שמטרה לקדם העדפה לתוצרת הארץ לטובת הגדלת התעסוקה, ובכלל קידום המשק והכלכלה בארץ.

רונה קוטלר בן ארויה: אנחנו פועלים בהתאם לתקנות חובת המכרזים (העדפת תוצרת הארץ) שהן משנת 95'.

רונה קוטלר בן ארויה: בהקשר לזה אציין שהתקנות, וזה גם הוזכר כאן, הן משנת 1995 והן לא מתאימות לאופן עשיית המכרזים היום.

רונה קוטלר בן ארויה: רבים המקרים ואנחנו מקבלים המון פניות מהתעשייה שצועקת על כך שלמעשה, בפועל, העדפת תוצרת הארץ לא ממומשת על ידי הגופים שמחויבים בחוק.

רונה קוטלר בן ארויה: משבר הקורונה - - -

בצלאל סמוטריץ': למה אתם לא מביאים ליושב-ראש תיקון תקנות?

בצלאל סמוטריץ': אתם לכאורה צריכים להוביל את זה.

רונה קוטלר בן ארויה: תכף אתייחס לזה, בהחלט.

רונה קוטלר בן ארויה: הנושא נדון בשנים האחרונות אינספור פעמים בוועדת הכלכלה, על ידי היושב-ראש הקודם.

רונה קוטלר בן ארויה: אני יכולה להגיד שאנחנו פועלים בשגרה לטובת העמקת מימוש העדפת תוצרת הארץ.

רונה קוטלר בן ארויה: ועל אחת כמה וכמה במשבר הנוכחי הנושא הזה הועצם, הודגש, ועלה על סדר היום.

רונה קוטלר בן ארויה: וכראייה הנחיית ראש הממשלה מיולי האחרון למנכ"לי משרדי הממשלה למצוא את כל הדרכים שעומדות לרשותם על מנת להעמיק את העדפת תוצרת הארץ ברכש שנעשה על ידי - - -

יעקב מרגי: איך קרה שמפעל המסכות שהתגייס ראשון לספק את המחסור, מצא את עצמו מתמודד בתחרות אגרסיבית מול יבוא פרוע מחו"ל?

רונה קוטלר בן ארויה: הנושא הספציפי הזה נבדק על ידנו, אנחנו דיברנו עם אותם יצרנים, זה לא יצרן אחד, זה שניים או שלושה.

רונה קוטלר בן ארויה: צריך להפריד את זה לשניים: רכש עבור מערכת הבריאות שנעשה על פי תקינה וסטנדרטים של מערכת הבריאות.

קריאה: זה לא נכון.

יעקב מרגי: הבן החורג של מוסר התשלומים והבן החורג של כחול לבן והבן החורג של רכש גומלין.

יעקב מרגי: בבקשה, אני מדבר במקום הפרוטוקול.

רונה קוטלר בן ארויה: אני יכולה להגיד שאנחנו בדקנו גם עם משרד הבריאות, זה על פי בקשה של משרד הבריאות וכל הגורמים שהיו מעורבים בזה, המל"ל וכולי, בקשה לעבור לייצור מסכות בתקינה, בסטנדרטים גבוהים עבור מערכת הבריאות וזה הרכש הלא הממומש.

רונה קוטלר בן ארויה: איפה הבעיה?

רונה קוטלר בן ארויה: הבעיה היא בעלות של ייצור מסכות גם עבור השוק הציבורי שלא התחייב למכסות מסוימות ובעצם אמור לתת העדפה.

רונה קוטלר בן ארויה: ועבור הציבור הרחב, שם אין תקינה ואין סטנדרטים.

רונה קוטלר בן ארויה: אני נותנת פה את התשובה שקיבלתי ממשרד הבריאות.

רונה קוטלר בן ארויה: פה המחיר של ייצור המסכות הוא גבוה לאין שיעור מהעדפה של 15%.

בצלאל סמוטריץ': זה בדיוק הדילמה.

בצלאל סמוטריץ': אתה מבין שבסוף אנחנו קונים ברמי לוי ב-10 שקלים או ב-20 שקלים 50 מסכות.

בצלאל סמוטריץ': זה - - -

יעקב מרגי: 9.90 שקלים.

הילה שי וזאן: בוודאי שבשוק הפרטי אנחנו לא יכולים לחייב בהעדפה.

יעקב מרגי: אנחנו יכולים, אנחנו לא רוצים.

יעקב מרגי: כי אנחנו המחוקקים.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו באמת לא רוצים, אתה לא יכול לעשות - - -

יעקב מרגי: לא מתכוונים עוולה בעוולה.

בצלאל סמוטריץ': בדיוק.

רונה קוטלר בן ארויה: התייחסתי להנחיית ראש הממשלה מיולי האחרון, וההנחיה הזו הביאה אותנו להעביר הצעת מחליטים שכוללת גם – לשאלתך חבר הכנסת – תיקוני חקיקה בחקיקה הקיימת.

רונה קוטלר בן ארויה: ההצעה הזאת נדונה בין המשרדים בחודשים האחרונים, כולל כול הסוגיות שעולות במאבק הזה שבין או במתח הזה שבין יוקר המחייה לעידוד תעשייה מקומית.

יעקב מרגי: אמנות בינלאומיות, הכול.

רונה קוטלר בן ארויה: נכון.

יעקב מרגי: והתנגדות מאסיבית של האוצר.

רונה קוטלר בן ארויה: נכון.

רונה קוטלר בן ארויה: בסופו של דבר ההחלטה התקבלה ביום ראשון האחרון, והיא הוגשה על ידי ראש הממשלה.

רונה קוטלר בן ארויה: ראש הממשלה החליפי - - -

יעקב מרגי: וגם בהחלטה הזו היו החרגות?

רונה קוטלר בן ארויה: למה אתה מתכוון בהחרגות?

יעקב מרגי: יש משרדים או גופים שהוחרגו מההחלטה הזו?

רונה קוטלר בן ארויה: ההחלטה אומרת מה כן.

רונה קוטלר בן ארויה: מה הוטל על המשרדים.

רונה קוטלר בן ארויה: דברים שלא נכנסו, פשוט לא נכנסו.

רונה קוטלר בן ארויה: היו המון דיונים, נקרא להם - - -

יעקב מרגי: אשאל אולי בצורה יותר ישירה: משרד הבריאות – ההחלטה הזו מחייבת אותם?

רונה קוטלר בן ארויה: בוא נגיד את זה כך: ההחלטה מחייבת אותם – לא כמו שהיינו רוצים.

רונה קוטלר בן ארויה: הגשנו סעיף הרבה יותר משמעותי, כולל חיוב קופות חולים, כולל עוד.

יעקב מרגי: ויהיה דיון בנפרד גם בסוגיה של הכחול הלבן וגם בסוגיה של רכש גומלין ומוסר התשלומים, אבל בסדר, על משרד הבריאות ספציפית בדיון בוועדה.

רונה קוטלר בן ארויה: מוסר התשלומים דווקא כן נכנס להחלטה.

רונה קוטלר בן ארויה: אציין לגבי מוסר התשלומים הוא כן נכנס להחלטה, אם אתם רוצים אפרט - - -

יעקב מרגי: כן, 300 מיליון , עשו לנו טובה.

יעקב מרגי: 300 מיליון אחרי כמה שנים?

יעקב מרגי: אל תספרי.

בצלאל סמוטריץ': שחייבים כסף?

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: מוסר התשלומים הוא חל על כולם, כדי לעודד את המשק שלא יהיה שוטף פלוס 180, שוטף זה, אבל החריגו.

יעקב מרגי: משרד הבריאות – מותר להם לשחק עם מוסר התשלומים.

יעקב מרגי: התחייבו עכשיו על 300 מיליון, בינינו, סך הכול זה לא עלות ליתר, זה לא כמו בכחול לבן, זה עניין של זמן למימון ביניים.

יעקב מרגי: את הדלתא הזו האוצר פשוט צריך – כמו שהוא ידע לבוא ולהתגייס כדי שחברת אל על לא תקרוס, והיה מוכן להציע אשראי וערבויות, כנ"ל גם פה.

יעקב מרגי: עם כל הכבוד, גומרים עם זה, שנה-שנתיים-שלוש נותנים את הדלתא הזו של תזרים המזומנים.

בצלאל סמוטריץ': אתה אומר שבמודע משרד הבריאות - - -

יעקב מרגי: מוחרג.

יעקב מרגי: אבל לך כן.

בצלאל סמוטריץ': לא.

בצלאל סמוטריץ': במודע האוצר מסבסד את מערכת הבריאות בכספים פרטיים של אנשים שסוחרים ובתמורה נותנים לו כסף.

יעקב מרגי: מה חשבת, כן.

עידית חנוכה: בדיוק.

בצלאל סמוטריץ': על השולחן.

יעקב מרגי: וודאי.

יעקב מרגי: ורובם זה עסקים קטנים.

יעקב מרגי: תבין, מצד אחד האשראי של העסקים הקטנים לעומת הגדולים בבנקים יקר יותר, מצד שני מוסר תשלומים: משרד הבריאות מוחרג וזה מסה של הוצאה.

יעקב מרגי: עם כל הכבוד, משרד האוצר יכול להתגייס, אבל זה לא הדיון, לתת את הדלתא הזו של המימון לתזרים המזומנים.

יעקב מרגי: תמשיכי בבקשה.

רונה קוטלר בן ארויה: אוקיי.

רונה קוטלר בן ארויה: אדבר על החלטת הממשלה, מה בעצם עבר, וחברת הכנסת גם התייחסה לנושא של רשויות מקומיות ותכף אדבר על זה.

רונה קוטלר בן ארויה: קודם כל ניסינו לגשר על הפערים בחקיקה: אחד מהם הוא מתן העדפה לתוצרת הארץ במכרזים שהם מעורבים שירותים עם טובין.

רונה קוטלר בן ארויה: עולם המכרזים עובר לאספקת פתרון מלא למזמין.

רונה קוטלר בן ארויה: כלומר, מוצר ומעטפת של שירותים.

רונה קוטלר בן ארויה: היום יש הרבה מאוד אי בהירות איך נותנים את ההעדפה במכרזים כאלה אם בכלל, מה שמוביל בהרבה מאוד מקרים לאי מתן ההעדפה.

רונה קוטלר בן ארויה: למעשה הסעיף הראשון בהחלטה מסדיר את הנושא הזה וקובע כי תינתן העדפת תוצרת הארץ לטובין גם אם מדובר ב - - -

יעקב מרגי: בלי לעשות מניפולציה חשבונאית או אחרת.

יעקב מרגי: הגדרתי נכון?

רונה קוטלר בן ארויה: כן.

יעקב מרגי: מה לעשות.

ששי שדה: אם יורשה לי מניפולציות - - -

יעקב מרגי: מיד, רק נשמע ממנה שהיא סיימה.

רונה קוטלר בן ארויה: נושא נוסף זה הנושא של הסדרת מתן העדפה לתוצרת הארץ במכרזים של הרשויות המקומיות.

רונה קוטלר בן ארויה: אנחנו פה מדברים על שני דברים – למעשה חברת הכנסת הזכירה את זה קודם – נכון להיום בתקנות, בעיריות, במועצות המקומיות, מדובר על המלצה.

רונה קוטלר בן ארויה: ועדת המכרזים תמליץ לתת העדפה לתוצרת הארץ, מה שהוביל בהרבה מאוד מקרים לאי מימוש של ההעדפה, פרשנויות כאלה ואחרות.

רונה קוטלר בן ארויה: למעשה הסעיף הזה מסדיר את העניין ומחייב את הרשויות המקומיות לפעול בהתאם לסעיף 3 בתקנות חובת המכרזים (העדפת תוצרת הארץ).

הילה שי וזאן: מה זה אומר?

יעקב מרגי: שזאת ברירת המחדל קודם כל – זאת לא המלצה.

הילה שי וזאן: זה ברור.

רונה קוטלר בן ארויה: לא המלצה - - -

הילה שי וזאן: אני רק רוצה להבין: ברירת המחדל תהיה תוצרת ישראל בהנחה ושני המציעים הם באותו גובה?

רונה קוטלר בן ארויה: לא.

רונה קוטלר בן ארויה: תכף אגיע לזה, זה מנגנון השוואת הצעות.

רונה קוטלר בן ארויה: כיום בתקנות העיריות כתוב: הרשות המקומית תמליץ לתת העדפת תוצרת הארץ.

רונה קוטלר בן ארויה: כלומר, זה נתון לפרשנויות: כן או לא לתת.

רונה קוטלר בן ארויה: בעצם הסעיף הזה קובע פה חד משמעית: צריכים לתת העדפה לתוצרת הארץ במכרזים לרכש טובין של הרשויות המקומיות.

רונה קוטלר בן ארויה: זה פשוט מבהיר את הסעיף.

הילה שי וזאן: כן, אבל זה רק דקלרטיבי, אני שואלת מתי צריכים?

הילה שי וזאן: מה זה אומר?

רונה קוטלר בן ארויה: צריכים לתקן את התקנות.

יעקב מרגי: יהיה תיקון.

יעקב מרגי: זה חלק מההחלטה, לתקן את התקנות.

רונה קוטלר בן ארויה: לגמרי.

רונה קוטלר בן ארויה: ונושא נוסף זה השוואת הצעות במכרזים, זה גם לא יביא לייקור של ההצעה מתוצרת הארץ אלא להעדיף תוצרת הארץ ולתת להם קדימות.

רונה קוטלר בן ארויה: יש עוד סעיפים בהחלטה.

יעקב מרגי: בהמשך אם נדרש.

רונה קוטלר בן ארויה: אין בעיה.

יעקב מרגי: בבקשה אדוני, תציג את עצמך.

ששי שדה: תודה רבה, ששי שדה, ההסתדרות הלאומית, ראשית אני מברך על הדיון הזה על העדפת תוצרת הארץ ורכש כחול לבן, זה תהליך שאני מלווה מ-2018 כבר שלוש שנים.

ששי שדה: ואנחנו רואים מניפולציות – כמו שאמרת אדוני היושב-ראש – פעם אחר פעם.

יעקב מרגי: גם עובדים, אתם מעדיפים תוצרת הארץ?

ששי שדה: בטח.

ששי שדה: אנחנו רוצים שכספי המיסים יחזרו חזרה לתעשייה בארץ.

יעקב מרגי: שאלתי, הסתדרות עובדים.

ששי שדה: ברור.

ששי שדה: עם סימן קריאה ואפילו שניים.

יעקב מרגי: בבקשה.

ששי שדה: אנחנו רואים מניפולציות שהם לא רק מניפולציות כלכליות.

ששי שדה: ממשלת ישראל קבעה קריטריונים מאוד ברורים בחוק חובת מכרזים ובתקנות, והיא קבעה אותם על רכש טובין.

ששי שדה: ומה שעושים משרדי הממשלה לצערי, זה מתחיל במשרדי הממשלה, הוביל את זה משרד האוצר וזה עלה אפילו בפגישה עם רוני חזקיה החשב הכללי לשעבר: הם עושים מכרזי שירות שכוללים בתוכם את הרכש.

ששי שדה: זאת אומרת, עוקפים את מכרזי הטובין במכרזי שרות.

ששי שדה: וזה דבר שאף אחד לא נתן עליו את הדעת וחייבים לתקן אותו מהר.

ששי שדה: חברים, אנחנו ראינו מה קרה בקרית שמונה.

ששי שדה: קרית שמונה זה לא רק המאפיה, על המאפיה אנחנו יודעים עכשיו, גם המשביר הולך להיסגר שם החודש.

ששי שדה: גם המשביר וגם המאפייה, תהיה קטסטרופה של אבטלה בקרית שמונה, וקרית שמונה זה כאן, זה כל הארץ, זה מייצג את כל הארץ.

ששי שדה: מה שיעשה לנו משבר הקורונה, הוא יגדיל לנו את האבטלה יותר ויותר.

ששי שדה: ולכן אני קודם כול מברך על הדיון, ואני מברך על החלטת הממשלה שהייתה.

ששי שדה: אבל אנחנו צריכים לשים לב היטב שאנחנו באמת נותנים העדפה לתוצרת הארץ.

ששי שדה: משפט אחד ברשותך אדוני, כמו שאמר חברינו כאן, חבר הכנסת סמוטריץ': יש העדפה של 10%, 15% שבאמת ניתן להציע הצעות עוד יותר גבוהות.

ששי שדה: אבל אנחנו שוכחים ש-10%, 5% האלה גם חוזרים במיסים, במס הכנסה, בארנונה, בהכול.

יעקב מרגי: זה לא מעניין אותם.

ששי שדה: אבל זה כן מעניין.

יעקב מרגי: ברור, חשבונאית.

ששי שדה: זה נותן לנו פרנסה, וגם חוזר אלינו חזרה.

ששי שדה: חייבים להסדיר את הנושא הזה.

יעקב מרגי: בוודאי, זה גם גורם לאנשים לחייך.

יעקב מרגי: זה גם ערך מוסף.

יעקב מרגי: תודה.

ששי שדה: תודה רבה.

יעקב מרגי: אביב רון, בבקשה.

אביב רון: שלום ליושב-ראש ולחברי הוועדה, אביב רון מחברת קרמר אלקטרוניקה, זוהי חברה שנמצאת כבר 40 שנה והיא פועלת מישראל בפיתוח, בייצור ובהפצה של מוצרי מולטימדיה לרחבי העולם, עם פעילות נרחבת בעולם ובישראל.

אביב רון: החברה מעסיקה באופן ישיר בישראל 300 עובדים בפעילות שהיא פעילות טכנולוגית לתפארת המדינה.

אביב רון: למעשה גם הציוד היום שאתם משתמשים בו בוועדה הוא ציוד שברובו ככולו של חברת קרמר, ואפילו חלקכם אפילו לא מודעים לזה.

אביב רון: מה שהחברה כרגע נתקלה בו בהפתעה זה מכרז חשכ"ל שיצא לפני שבועות ספורים.

אביב רון: במכרז מינהל הרכש ובשם המינהל וועדת המכרזים הפיצה מכרז להפצת ציוד מולטימדיה בשנים הבאות בהיקף נרחב מאוד.

אביב רון: במכרז הזה להפתעתנו הרבה בוטלה למעשה העדפת תוצרת הארץ, על ידי מתן עדיפות לשני ספקים אמריקאים.

אביב רון: הם צוינו באופן מפורש בשמם.

אביב רון: מתוקף הסכם שנקרא GPA שזהGovernment Procurement Agreement.

אביב רון: זה הסכם שחתומה עליו המדינה ובעצם הוא נותן העדפה לספקים זרים אשר מייצרים במדינות האלה.

אביב רון: הבעיה שוועדת המכרזים הפעם הגדילה ועשתה והחילה את תקנות ה-GPA באופן מפלה לדעתנו כספק ישראלי על ידי זה שהם החילו את זה גם על גופים שבדרך כלל לא נכללים.

אביב רון: למשל: משטרת ישראל, רשות הכבאות ואחרות.

אביב רון: בנוסף לזה, גם הסירה למעשה את הגבלת הסכום הכספי שרק מעליו תקנת ה-GPA או הסכמי ה- GPA אמורים לחול.

אביב רון: בכך יצרה מצב שבהחלט סיכוי סביר שבניגוד לעבר, חברתנו כספק ישראלי יחידי בתחום הזה, לא נספק את הציוד למשרדי הממשלה, למשל, שבהם אתם משתמשים עכשיו.

אביב רון: במקום זה יהיו ספקים אחרים, ממדינות אחרות.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: רק שאלה אחת לשם ההגינות והאיזון: כשיש יש לך צורך בחומרי גלם למפעל שלך או לחברה שלך, מאיפה אתה רוכש אותם אם יש בארץ כאלה?

אביב רון: חומרי הגלם בהחלט נרכשים במדינות שונות בהתאם להספקתם.

אביב רון: אבל התוצרת נעשית, מיוצרת, בנוסף לזה שהיא מפותחת, גם כמהנדסי R

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: התאחדות התעשיינים, ריכטמן.

אריה ריכטמן: תודה רבה, ראשית אני מברך על הדיון, ואני רוצה לומר שההחלטה היא לא טובה.

אריה ריכטמן: חיכינו שנים לכך שיחילו - - -

יעקב מרגי: תשמע את זה, בצלאל.

אריה ריכטמן: - - - העדפות של תוצרת הארץ.

אריה ריכטמן: ובסופו של דבר מה שקיבלנו זה הקפאה של המצב הקיים.

אריה ריכטמן: דווקא בתקופה כזו שיש כאן הזדמנות נהדרת לתקן את המצב.

אריה ריכטמן: הילדים שלנו מובטלים, החברים שלנו מובטלים, יש מאות אלפי אנשים ברחובות שרוצים לחזור לעבוד.

אריה ריכטמן: - - - את זה יכולנו עכשיו להשיג, והיה צריך בהחלט לחוקק את רוח החוק ואת זה לא עשו.

אריה ריכטמן: הנתונים היום מראים על הרבה מאוד צורך וביקושים בתעשייה המקומית ואנחנו יכולים לספק את הדברים האלה אם הרכש הממשלתי היה עושה את זה.

אריה ריכטמן: אבל המדינה במקום – כפי שהיא מחנכת אותנו- - -

יעקב מרגי: רונה, תתייחסי אחר כך למה שהוא אמר.

אריה ריכטמן: היא אומרת לנו, במקום לתת דוגמה ולומר: בואו אחרינו, קדימה הסתער, כמו שהיינו עושים בצבא.

אריה ריכטמן: המדינה היום אומרת, ראש הממשלה אומר: אזרחי ישראל תקנו כחול לבן – אני באו"ם.

אריה ריכטמן: כותרות טובות בעיתונים לא מספקות עבודה.

אריה ריכטמן: ובעצם - - -

יעקב מרגי: מאיפה אתה יודע שהוא לא קונה?

יעקב מרגי: מאיפה החולצה שהוא לובש?

יעקב מרגי: מבגיר, לא? 75 שקל מבגיר הוא לובש.

אריה ריכטמן: אני מדבר על הרכש הציבורי, אדוני היושב-ראש, הרכש הציבורי במקום לעבור למערכת הבריאות ולרשויות המקומיות, הוא לא מגיע.

יעקב מרגי: אתה התנהגת כמו ביבי.

יעקב מרגי: לא ענית לי על השאלה.

אריה ריכטמן: אני אומר שהיום בעצם בחוק אנחנו לא ביקשנו יותר מדי דברים.

אריה ריכטמן: ביקשנו הגיון של השוואת מחירים.

אריה ריכטמן: את הדברים האלה אנחנו לא קיבלנו.

אריה ריכטמן: צריך לזכור אדוני שההעדפה היא נגד מדינות כמו סין ותורכיה, ולא העדפה מול מדינות שבהן מתקיימים חוקים כמו במדינת ישראל.

אריה ריכטמן: בסופו של דבר - -

יעקב מרגי: אני שמח שאתה מזדהה עם מה שאמרתי בפתיחה.

אריה ריכטמן: - - היום ממשלת ישראל מעבירה את העבודה לסין ותורכיה.

יעקב מרגי: תודה רבה לך אדוני.

יעקב מרגי: רשות התחרות, אתה אתנו פה.

אלעד מקדסי: כן, אלעד מקדסי, סגן מנהל מחלקת שווקים ברשות התחרות.

אלעד מקדסי: כתבנו נייר עמדה על הנושא הכללי של העדפת תוצרת הארץ.

יעקב מרגי: מה הייתה העמדה?

אלעד מקדסי: אציג אותה בקצרה – היא גם צורפה לחומר הרקע לוועדה – אקדים ואומר שלא היה חידוש גדול בעמדה שלנו.

אלעד מקדסי: העמדה די ברורה, יש בה תובנות די ברורות לכל מי שעוסק בתחרות וגם לכל מי שמפרסם מכרז.

אלעד מקדסי: בגדול היא אומרת שברגע שאתה קובע מדיניות של העדפת תוצרת הארץ או בכלל - - -

יעקב מרגי: פגעת בתחרות.

אלעד מקדסי: העמדה קצת יותר מורכבת מזה.

אלעד מקדסי: ברגע שאתה נותן למתחרה אחד "פור", מקדמה, על פני מתחרה אחר, יש מחירים שאתה צריך לקחת בחשבון.

יעקב מרגי: אתה יודע למה התחרות לא הופיעה בעשרת הדברות?

יעקב מרגי: בגלל שיש מצבים חריגים שמדינה יכולה ומותר לה.

אלעד מקדסי: אני לא אומר אחרת.

אלעד מקדסי: אני אומר שיש מחירים.

יעקב מרגי: אנחנו בעד תחרות, אבל זה לא הופך את זה לערך מקודש בכל מחיר.

אלעד מקדסי: אני לא אומר אחרת, אני אומר שיש מחירים שצריך לקחת אותם בחשבון.

אלעד מקדסי: וכשמעצבים את המדיניות צריך לבוא ולקחת אותם בחשבון.

אלעד מקדסי: המחיר הראשון הוא שברגע שנתתי מקדמה למתחרה אחד על פני מתחרה אחר אז בהגדרה המחיר עלה.

אלעד מקדסי: בהגדרה הצרכנים ישלמו יותר.

יעקב מרגי: בוא, זה לא קשור אליך, זה על חשבוני.

יעקב מרגי: תקשיב: מחר אני דן במכסות הביצים.

יעקב מרגי: אם תראה מה אנחנו עוברים פה על ידי כאלה – מטרז', על כמה סנטימטרים, מטר ללול לשתי עופות, וארגונים וכולי.

יעקב מרגי: ואלה הם אותם אנשים שאין להם בעיה ב"פיקים" להביא מתורכיה, שהרגולציה שם והבריאות שם – אף אחד לא יודע איך הם גדלו, ובאיזה צפיפות הם גדלו, ממה עשוי המצע שהעופות דורכים עליהם, מגומי ממוחזר, מבטון, מנסורת, אף אחד לא יודע כלום.

יעקב מרגי: לפעמים אנחנו מדקדקים בך ומזלזלים בהלכות שבת.

יעקב מרגי: בבקשה אדוני.

אלעד מקדסי: רק אגיד שאנחנו פתחנו את העמדה שלנו, וחשוב לי גם לומר, שייצור מקומי ותעשייה ישראלית ברת קיימא זה אינטרס ראוי.

אלעד מקדסי: אנחנו לגמרי לא חולקים על הצורך בקידום שלו, ההפך הוא הנכון.

אלעד מקדסי: אנחנו חולקים אולי על הדרך ואנחנו חושבים שצריך לקחת - - -

יעקב מרגי: ולגופה של החלטת הממשלה?

יעקב מרגי: מה היה בה?

יעקב מרגי: דעתכם נוחה?

אלעד מקדסי: בסופו של יום אנחנו לא נמצאים תחת שולחן הממשלה כרשות ממשלתית.

אלעד מקדסי: מי שנמצא מסביב לשולחן זה שר הכלכלה.

אלעד מקדסי: העמדה שאני מציג - -

יעקב מרגי: לא, אבל - - -

אלעד מקדסי: - - זאת העמדה שהבענו על הכתב, והופיעה בוועדה.

יעקב מרגי: אחרי שהתקבלה ההחלטה, רשות התחרות, דעתה נוחה מהחלטת הממשלה או לא?

אלעד מקדסי: אני כרשות ממשלתית, כל החלטת ממשלה שמתקבלת היא - - -

יעקב מרגי: לא, לא הבנת, לתכלית הראויה שלה הקמתם מותר לבקר את הממשלה.

יעקב מרגי: זה לתכלית הראויה של רשות התחרות.

יצחק פינדרוס: הוא מפחד ש - - - משרד הכלכלה ששלך מסמך מזויף.

בצלאל סמוטריץ': אסור לבקר זה טוב.

בצלאל סמוטריץ': אסור לו לבקר והוא עושה נכון.

אלעד מקדסי: אני כמובן לא יכול, ולא רוצה, ולא מעוניין, ולא צריך לצאת נגד החלטת הממשלה.

בצלאל סמוטריץ': לא, רגע - - -

יעקב מרגי: חוזר בי, חוזר בי מהשאלה.

יעקב מרגי: תודה, עזוב, חבל הזמן.

יעקב מרגי: יש לי עוד כמה דוברים.

אלעד מקדסי: אם יורשה לי להשלים את דברי.

יעקב מרגי: בבקשה אדוני.

אלעד מקדסי: המחיר הראשון שהוא בהגדרה זה האמצעי - - -

יעקב מרגי: תהינו, תהינו, אחרי הדיון עם השרה גילה גמליאל פה אתם יכולים ליהנות מהאורך רוח שלי.

יעקב מרגי: בבקשה.

אלעד מקדסי: המחיר הראשון שהוא בהגדרה קיים זה שהצרכנים ישלמו יותר ויקבלו שירות פחות טוב.

אלעד מקדסי: כי זה הכלי שעושים בו שימוש, וצריך לזכור אותו וצריך למזער אותו.

אלעד מקדסי: בסוף הצרכנים יפגעו.

אלעד מקדסי: זה מחיר ראשון.

אלעד מקדסי: והרבה פעמים זה גם לטווח ארוך כי המכרזים שאנחנו מדברים עליהם הם מכרזים שהם הרבה פעמים לטווח ארוך.

אלעד מקדסי: המחיר השני שחשוב מאוד להבין אותו – ואני חושב שהוא עלה גם בדברי חבר הכנסת סמוטריץ' – הוא מחיר שצריך לזכור אותו כי הוא קצת מתנגש במה שאנחנו רוצים להגן עליו.

אלעד מקדסי: בסוף כשאתה נותן לשחקן "פור" אתה לא באמת עוזר לטווח ארוך, אתה פוגע בתמריץ שלו להתייעל, אתה פוגע בתמריץ שלו להשתפר, כך שביום שתילקח ממנו המקדמה הזו - - -

יעקב מרגי: תקשיב, אני אוהב לשמוע דברים, להקשיב אבל גם לענות, לא עובר לידי כלום, זה חלק מהצרות שלי בחיים.

יעקב מרגי: תקשיב, אותו מפעל מסכות שאני לא מכיר אותו, עובדתית עלות הייצור שלו לעומת הסינים יקרה יותר.

יעקב מרגי: אתה יודע למה יקרה?

יעקב מרגי: בוא אגיד לך למה יקרה, כי אני פה, אני יעקב מרגי, ב-18 שנה שאני בבניין הזה חוקקתי והשתתפתי בהצבעות על עשרות חוקים לטובת העובדים.

יעקב מרגי: חוקים שעולים כסף.

יעקב מרגי: בסין יש זכויות אדם?

יעקב מרגי: יש הסתדרות עובדים לאומית?

יעקב מרגי: יש מישהו שחושב עליהם?

יעקב מרגי: מה?

יעקב מרגי: או שיש לנו ערכים מקודשים או שיש לנו ערכים סלקטיביים.

יצחק פינדרוס: לא רק זה, זה הרבה יותר גרוע.

יעקב מרגי: רגע, ערכים סלקטיביים.

יצחק פינדרוס: אני לאו דווקא מדבר על כלכלה.

יצחק פינדרוס: גם כלכלית זה לא רווחי.

אלעד מקדסי: בגלל זה פתחתי, אדוני היושב-ראש, ואמרתי: אנחנו לא חולקים על המטרה.

יעקב מרגי: אתה אומר לי להתייעל.

יעקב מרגי: מה להתייעל?

יעקב מרגי: מאיפה הוא יתייעל?

יעקב מרגי: תגיד לי איך הוא יתייעל?

יעקב מרגי: ממה הוא יתייעל?

יעקב מרגי: השכר מינימום שלו כמעט 5,000 ואני גאה שהייתי שותף להעלות את זה – שכחנו כבר איזה סכום זה היה לפני העליות.

קריאה: 3,850.

יעקב מרגי: תקשיב, אני גאה בכך, אבל זה מייקר.

יעקב מרגי: הוא משלם ארנונה אתה יודע?

יצחק פינדרוס: מס מהשכר, מס מעסיקים.

יעקב מרגי: מס מהשכר, מס מעסיקים ולא נדבר על 20,000 דברים.

יעקב מרגי: איך אתה רוצה שהוא יתחרה בסינים?

יעקב מרגי: במה הוא יתייעל?

אלעד מקדסי: אני חושב שיש - -

ששי שדה: הם מסבסדים.

אלעד מקדסי: אני חושב שהדיון הזה יכול להיות מאוד שונה לגבי תעשיות שונות.

אלעד מקדסי: יש תעשיות שיש בהם הרבה מתחרים מקומיים ויש תעשיות שיש שחקן אחד או שניים מקומיים.

אלעד מקדסי: אני לא חושב שההחלטה או המדיניות צריכה להיות דומה בשניהם.

אלעד מקדסי: אני חושב שבסוף יש מאפיינים שונים לכל שוק.

יעקב מרגי: כשזה יהיה שוק עם שחקנים מקומיים שהתחרות שם תגבר.

יעקב מרגי: תודה.

אלעד מקדסי: רק משפט אחרון, ביום שבו תילקח המקדמה הזו או במקומות שאין בהם את המקדמה – בסוף אותו מתחרה שלא היה לו את התמריץ להתייעל, בסוף יפגע מהמדיניות הזאת, ועל זה שמנו את הדגש, וזה לא מוגבל רק למגזר הציבורי.

אלעד מקדסי: זה גם משתרשר האלה למגזר הפרטי.

יעקב מרגי: אני לא מכיר בעל עסק שלא ירצה להגדיל את הרווחים שלו מ-5% ל-20% ואחר כך ל-40% ואחר כך ל-60%.

יעקב מרגי: יכול להיות שיש כאלה קצת, לא נעים להגיד מה ההגדרה, שהם מקימים מפעל כדי להחליף כסף בכסף.

יעקב מרגי: אבל הרוב המכריע הוא לא כך, הרוב המוחלט רוצה להרוויח.

יעקב מרגי: בבקשה, פינדרוס.

יצחק פינדרוס: אני רוצה לשאול.

יצחק פינדרוס: יש מישהו מהחשב הכללי?

יעקב מרגי: יש מהאוצר, נבקש ממנו.

יצחק פינדרוס: אני רוצה להגדיר ושיכין לי תשובה.

יצחק פינדרוס: א' אני שמח מאוד על החלטת הממשלה ואני חושב שזה נכון וגם כלכלית זה נכון למדינת ישראל.

יצחק פינדרוס: בסוף, גם רשות התחרות, צריך לזכור שבסוף מעל 30% עד 40% מכל דולר שנשאר פה בארץ חוזר לאוצר.

יצחק פינדרוס: לא חוזר לשום מקום אחר, חוזר לאוצר.

יצחק פינדרוס: את זה צריך לזכור.

יצחק פינדרוס: כשאתה מוציא, כך בחשבון שכמעט 40% מהכסף זה עולה לך יותר זול כי הכסף נשאר אצלך באוצר.

יצחק פינדרוס: אני כבר לא מדבר אפילו לא בידיים הפרטיות.

יצחק פינדרוס: בכל תחשיב כלכלי, תיקחו את המע"מ, את הארנונה של הרשויות, קחו את הכול, בסוף זה נשאר 40%.

יצחק פינדרוס: ב' אני רוצה לשאול שאלה: יש את הנושא של היעדר הפליה מכוח הסכמי רכש בינלאומיים על פרטים מוגנים.

יצחק פינדרוס: אני רוצה להבין – יש מכרז כרגע באוויר על הנושא של הקמת מרכזי מערכת מולטימדיה למשרדי ממשלה וליחידות הסמך.

בצלאל סמוטריץ': זה הוצג פה קודם.

בצלאל סמוטריץ': הנציג של קרמר הציג את זה פה.

יצחק פינדרוס: אני רוצה להבין קודם כול למה לא מתייחסים לעלויות גם כשיש חברה אחת.

יצחק פינדרוס: קודם כול יש את כל משרדי הממשלה שגם לפי הסכמי השכר הבינלאומיים אתה יכול לשמור את זה בישראל פעם אחת.

יצחק פינדרוס: פעם שנייה, זה מכרז מספיק גדול שגם כן, על פי הסכמי השכר הבינלאומיים, כשאתה מגיע למכרז מספיק גדול אתה יכול לשמור את זה בישראל.

יצחק פינדרוס: כשאתה מגיע לסכומים כאלה גדולים.

יצחק פינדרוס: ג' גם אם לא נותנים העדפה מראש, זאת אומרת כן מוציאים מכרז, צריך להיות סכום מסוים שאתה מבין שהוא נשאר במשק.

יצחק פינדרוס: אם אתה תוציא, לצורך העניין, 100 מיליון שקל ממדינת ישראל החוצה או תשאיר את זה פה – יישאר לך מתוך ה-100 מיליון: 40 מיליון, 30 מיליון, כמה שהאוצר מסכים.

יצחק פינדרוס: בוא נגיד שהתחשיב שלי הוא מוטעה, זה לא 40%, אני חושב שזה 40%, אבל בוא נגיד שאני טועה זה לא 40%.

יצחק פינדרוס: יש סכום מסוים שהוא כן צריך לעמוד ולפחות לבדוק אותו לפי הדברים שאתה משתמש בהם ולא פריטים שאתה לא משתמש בהם בסוף.

יעקב מרגי: תודה, דובי אמיתי, תציג את עצמך.

דובי אמיתי: דובי אמיתי, יושב-ראש נשיאות המגזר העסקי, כמי שהוביל יחד עם הממשלה את ההצעה של העדפת תוצרת הארץ, אני רוצה לנצל את ההזדמנות הזאת ברשותך וברשות חברי הכנסת הנכבדים, להודות לראש הממשלה, לשר הפנים, לשר האוצר ולשר הכלכלה.

יעקב מרגי: עשית לו עדנה, סוף סוף מישהו מודה לו בחצי השנה האחרונה.

דובי אמיתי: אני חושב שלשר הפנים הייתה תרומה ענקית.

דובי אמיתי: כמי שמכיר את התוכנית שאושרה, למרכז לשלטון מקומי יש לו רכש של קרוב ל-20 מיליארד שקל.

דובי אמיתי: לא הייתה מחויבות שנים רבות להטיל את הרכש הזה לספקים ולאנשי עסקים.

דובי אמיתי: שר הפנים יחד עם יושב-ראש השלטון המקומי חיים ביבס, הבינו את גודל השעה, גודל האירוע, וגם לכם אני אומר: מדובר פה על הוראת שעה.

דובי אמיתי: אנחנו לא לוקחים את כל הפרויקט של רכישת תוצרת הארץ כחול לבן לשנים ארוכות.

דובי אמיתי: הגבלנו את זה בזמן, אנחנו חושבים שגודל השעה מחייב את כל הגורמים הרלוונטיים, כל משרדי הממשלה לתמוך, כי זה למעשה מנוע הצמיחה הראשון שיוציא את הכלכלה מהמקום שהיא נמצאת בו היום.

יעקב מרגי: דובי, התאחדות התעשיינים אמרה שההחלטה מסורסת, אין בה כלום.

יעקב מרגי: אתה יכול להחכים אותנו קצת?

דובי אמיתי: כן, אני יכול.

דובי אמיתי: אתה יודע, אני מסתכל כרגע בצורת המאקרו של אותה החלטת ממשלה שזה שינוי כיוון, שעד היום הממשלה עשתה ואולי בצדק ובחלק מהדברים אני יכול לומר שלא כל כך הסכמתי.

דובי אמיתי: אבל עסקנו בהישרדות.

דובי אמיתי: בהחלטה הזו של הממשלה אנחנו משנים כיוון, אנחנו משנים כיוון מהישרדות לתחילת צמיחה והאצה.

דובי אמיתי: כשראש הממשלה לפני כחודש וחצי, אולי טיפה יותר, בדיון אצלו יחד עם השרים הרלוונטיים – הצענו את הבקשה לקחת ולדאוג לכך שחלק גדול ממשרדי הממשלה יאגדו את הביקושים כי אנחנו יכולים להיות הכי יעילים בעולם והכי טובים בעולם – אבל ככל שאין ביקושים והעולם נסגר בפנינו, צריך לעשות מה שאמריקה עשתה, אמר את זה טראמפ: AMERICA FIRST.

דובי אמיתי: ראש הממשלה שלנו שהוא יודע שבימים רגילים זה לא בדיוק הדבר הנכון, זה איזשהו דבר שפוגע קצת בתחרות, אבל אין אלטרנטיבה אחרת.

דובי אמיתי: ומכיוון שכך הוא קיבל את המלצה שלנו, יחד עם שאר השרים.

דובי אמיתי: ולכן כן הבאנו את התוכנית הזאת.

דובי אמיתי: למר התאחדות התעשיינים, תאמין לי, אני חושב שהם בירכו על ההצעה הזו, הם היו שותפים להצעה הזו.

דובי אמיתי: יש שם חלק שלא כל כך מתאים להם ואני אשאיר למי שבקיא בפרטים שיתעסק עם זה.

דובי אמיתי: אבל בראייה הרחבה אני חושב שזה הצעד הראשון בכיוון הנכון.

דובי אמיתי: ועל זה למעשה ביקשתי את רשות הדיבור ולהודות.

דובי אמיתי: באמת יש פה מהלך דרמטי, תפיסה שהיא מחוץ לקופסה, ואנחנו במגזר העסקי בלי יוצא מן הכלל רוצים להודות ולבוא ולומר לממשלה, ולך אדוני יושב-ראש ועדת הכלכלה, שעוד הרבה דברים יגיעו לשולחן שלך, אנחנו בכיוון הנכון ונצטרך להוציא את הכלכלה הזאת.

דובי אמיתי: אנחנו יודעים שיש לנו 850 אלף מובטלים, אנחנו יודעים שהצמיחה היא צמיחה שלילית, אנחנו יודעים שיחס חוב-תוצר מתקרב ל-75 ואולי אף יותר, הדולר שפוגע בנו עכשיו, היצוא שירד ב-15%.

דובי אמיתי: להבדיל מענף שאני חייב אולי לסבר את אוזניכם – הוויכוח שהיה אתנו ומול משרד הממשלה זה מדוע אנחנו הסכמנו לוותר על ענף התרופות.

דובי אמיתי: כי ראש הממשלה ביקש מאיתנו שבימים כאלו שאנחנו מתמודדים עם אתגר בינלאומי, להשיג לפה את החיסון, להשיג תרופות – אי אפשר לכבול את הידיים את ממשלת ישראל או משרד הבריאות ולהגיד לו: קודם כול תוצרת הארץ.

דובי אמיתי: אנחנו במרוץ אחרי הזמן, במרוץ אחרי כל חברות הענק.

דובי אמיתי: לכן אני הסכמתי יחד עם ההסתדרות, להוציא את הנושא של התרופות החוצה ועל זה התאחדות התעשיינים מלינה.

יעקב מרגי: סיכום, דובי.

דובי אמיתי: אני אומר לכם שוב, אני מודה לממשלה ונמשיך להתקדם.

יעקב מרגי: דובי, מאחר והודית לראש הממשלה, יש דברים שצריך להודות לו ויש דברים שצריך לכעוס.

יעקב מרגי: אני מודה לך שאתה נרתם להרבה נושאים חברתיים-כלכליים במשק.

יצחק פינדרוס: העיקר שהוא הודה לדרעי.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: אני לא שמתי לב.

יצחק פינדרוס: הוא הודה לשר הפנים אריה דרעי - - - לשלטון המקומי.

יעקב מרגי: דובי: אם מגיע, מגיע.

יעקב מרגי: והודית גם לשר הפנים וזה המקום - - -

יצחק פינדרוס: הוא באמת עשה עבודה בלתי רגילה.

יעקב מרגי: אני עסקתי בתודה לדובי, כי זה לא מובן מאליו, הוא מקפיד ומשפיע ונאבק על הרבה דברים.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: דובי, אומר לך על מערכת הבריאות:

יעקב מרגי: אם הייתה רק הסוגיה של ההחרגה בהוראת שעה לא הייתי מעיר.

יעקב מרגי: זו הוראת שעה, בעת הזו – מהטיעון שאמרת שאמר לך ראש הממשלה הוא צודק.

יעקב מרגי: בטיעון הוא צודק.

יעקב מרגי: אנחנו מצאנו הזדמנות להלין על כל המכלול, שהם לא יסתפקו בהוראת השעה, גם אחרי משבר הקורונה הם לא יתנו לך להעביר תיקון כזה ואנחנו כאן בשביל לשנות את התפיסה.

יעקב מרגי: גם מערכת הבריאות יכולה, כן, יכולה, ואם צריך שהאוצר יסייע בידה – שיסייע בעדה.

יעקב מרגי: אבל גם מערכת הבריאות צריכה להשתתף במאמץ הלאומי הזה.

יעקב מרגי: תודה רבה לך.

דובי אמיתי: אני מזכיר לך שחברת שראל שהיא האינטגרטור, היא כן נמצאת בהחלטת המחליטים הזאת ואין עם זה שום בעיה.

דובי אמיתי: וגם פה אנחנו עשינו שינוי.

דובי אמיתי: ישנם דברים שהחרגנו לבקשת ראש הממשלה.

דובי אמיתי: לטעמי זה מוצדק ולכן הסכמנו.

דובי אמיתי: אבל שאר מערכת הבריאות, במיוחד שראל, הם קיבלו תיעדוף ליצרנים מקומיים.

יעקב מרגי: תודה, דובי.

דובי אמיתי: תודה אדוני היושב-ראש.

יעקב מרגי: יוסי אלקובי.

יוסי אלקובי: שלום אדוני היושב-ראש, קודם כל - - -

יעקב מרגי: ברשותך, ממש בקצרה, אנחנו לפני סיום.

יוסי אלקובי: צר לי שהוועדה רק כעת בגלל הקורנה התכנסה.

יוסי אלקובי: אני חושב שהדבר הזה היה צריך לפני הרבה, הרבה שנים, לדאוג לתעשייה הקטנה והבינונית שנאנקים ונחנקים.

יוסי אלקובי: היום קרוב ל-100,000 עסקים עד סוף השנה יסגרו.

יוסי אלקובי: אין פה שום דבר מכלום.

יוסי אלקובי: אני חושב שהרכב הממשלתי והציבורי בכלל צריך בחלקו הגדול לעבור לידיים של העסקים הקטנים והבינוניים עם תנאי סף נכונים ולא מייסרים– זה תקן אירופאי וזה לא תקן, ושם מחפשים, וכל הזמן תירוצים.

יוסי אלקובי: צריכים לרדת מתנאי הסף המטורפים.

יוסי אלקובי: עניי ביתך קודמים, הגיע הזמן.

יוסי אלקובי: הנה, תראו מה שקורה: 850, מיליון, מיליון מאתיים, המדינה משלמת את הכסף מהמיסים ששילמנו כל הזמן, לחסוך את המיסים האלה צריכים לבוא בדבר אחד: לתת לנו זכות קדימה לקחת 100 מיליארד שקל, מתוך זה 70-80 מיליארד להעביר לעסקים הקטנים והבינוניים.

יוסי אלקובי: התשתיות שניתנו לסינים, 6 מיליארד תשתיות שהקבלנים יכלו פה לזכות וליהנות מזה, נתנו את זה לסינים ויגיעו לפה עובדים מסין, שאולי גם אסירים יעבדו כאן.

יוסי אלקובי: אלה שחתמו עם איראן, חתמו הסכמים כלכליים וביטחוניים, נותנים להם זכות קדימה.

יוסי אלקובי: הגיע הזמן שאנחנו אלה - - -

יעקב מרגי: אנחנו מסכימים איתך מילה במילה.

יוסי אלקובי: - - - לא.

יוסי אלקובי: להפסיק עם תנאי הסף הקשים.

יוסי אלקובי: לדוגמה, דיברת על המסכות, המסכות בקרית מלאכי, יש מפעל שיש לו 30 מיליון מסכות, הלכו הביאו מסין, אמרו שם 20 אגרות ופה 54 אגורות.

יוסי אלקובי: אדוני היושב-ראש: אם יורידו לאותו עסק שיש לו 60 עובדים ששלח הביתה 50 עובדים הביתה, יורידו לו את המיסים ל-12% , אני מבטיח לך שהוא יכול למכור את זה גם ב-20 אגורות.

יעקב מרגי: תודה.

יוסי אלקובי: - - - וכל הסחורה מסין לוקחים שמים ונקרע - - - והיקר, והיקר הוא זול.

יוסי אלקובי: הגיע הזמן לדאוג לעניי ביתך, אדוני היושב-ראש.

יוסי אלקובי: די.

יעקב מרגי: תודה, אלקובי.

יעקב מרגי: אלעד מלכא, בבקשה.

אלעד מלכא: תודה רבה אדוני היושב-ראש, אומר בקצרה, לטעמנו - - -

יעקב מרגי: אלעד, תנסה להיות יצירתי.

אלעד מלכא: אני אהיה יצירתי, אתה תאהב את מה שאני אומר.

יעקב מרגי: את השקפת העולם שלך אנחנו מכירים, אני כל פעם בא בתקווה שאולי תהיה יותר יצירתי.

אלעד מלכא: דווקא בדיון הקודם הייתי יותר איתך בדיון.

יעקב מרגי: אני רוצה קצת יותר.

אלעד מלכא: תראה, בסופו של דבר הכוונה טובה אבל המחקרים בעולם מראים אחר.

אלעד מלכא: מדינה אחת בעולם יש לה העדפת רכש מקומית במכרזים, זאת ארצות הברית, העדפה של עד 6%, לא 15% כמו בישראל.

אלעד מלכא: מחקרים שנעשו שם מראים שההעדפה אכן יצרה 57,000 מקומות עבודה, זה דבר מבורך, אבל היא מנעה היווצרות של 363,000 מקומות עבודה אחרים.

אלעד מלכא: הרעיון הוא שכשאר אנחנו מונעים – היבוא והיצוא הם תמיד שווים אחד לשני, רואים את זה אמפירית גם במדינת ישראל לאורך השנים.

אלעד מלכא: כאשר אנחנו מונעים יבוא, אנחנו באותה נשימה מונעים מהתעשייה המקומית לייצא לחו"ל ולהעסיק עוד אנשים, ולהעלות את פריון העבודה.

אלעד מלכא: דווקא בזמן משבר, אם רוצים לאפשר לתעשייה שלנו לשגשג, צריך להקל עליה לייצא, ולא למנוע את - - - היצוא.

יעקב מרגי: אלעד, תודה.

יעקב מרגי: בזכות העמדה שאמרת יכול להיות שאני אוותר על עמדת האוצר.

יעקב מרגי: אלון קינסט ממשרד האוצר, בבקשה אדוני.

אלון קינסט: לאיזו נקודה אתה רוצה שאתייחס?

יעקב מרגי: נציג החשב הכללי, התקבלה החלטה, מה דעתכם?

אלון קינסט: ההחלטה עברה בתיאום איתנו, העמדה המקצועית שלנו ברורה ומוכרת, התנגדנו להרחבה של העדפת תוצרת הארץ.

אלון קינסט: הבענו את עמדתנו במסגרת הדיונים על טיוטת ההחלטה, וההחלטה עברה בתיאום מלא איתנו.

אלון קינסט: מעבר לכך, נשמעו פה הערות לגבי היישום של החובות המנויות בחוק להעדפה, טענות שאנחנו ואחרים לא מקיימים את ההעדפה – לעמדתנו זה לחלוטין לא נכון.

אלון קינסט: אנחנו מכבדים את החוק בלי קשר - - -

יעקב מרגי: השאלה אם לאור זה שזו דעתכם – האם תסכלו אותה ביישום ביום-יום?

יעקב מרגי: אנחנו מכירים את היכולות של החשב הכללי.

אלון קינסט: חס וחלילה.

יעקב מרגי: אוקיי, תודה.

יעקב מרגי: ניר ינושבסקי, אין דוברים אחריו ועם כולם הסליחה.

ניר ינושבסקי: תודה כבוד היושב-ראש, אני רוצה להגיד שהדיון הוא חשוב מאין כמוהו, אבל אני חושב שאולי טיפה מאוחר מדי.

ניר ינושבסקי: בפועל, מדינת ישראל הוציאה קרוב ל-20 מיליארד שקל על פרויקטים לממשלת סין.

ניר ינושבסקי: כקבלן, ברגע שיוצא פרויקט לממשלת סין – אין תעשייה מקומית, אין רכש מקומי, אין יצור מקומי, כל שרשרת הייצור נמחקה, גם הטובין וגם השירותים.

ניר ינושבסקי: זה קורה כבר עכשיו.

ניר ינושבסקי: אני שומע אנשים מהאוצר מצטטים את ממשלת ארצות הברית שכן מגינה או לא מגינה, אבל את ה-OECD ואת ארצות הברית ואת קנדה שהגבילו את הסינים מהתחרות הלא הוגנת הזו – אותם לא נוח לצטט.

ניר ינושבסקי: זה מה שעשו רוב מדינות המערב.

ניר ינושבסקי: בפועל אי אפשר להפלות בין הפועל במפעל לפועל באתר הייצור.

ניר ינושבסקי: גם באתר בנייה יש פועלים, ישראלים כחול לבן, גם הם צריכים הגנה.

ניר ינושבסקי: אנחנו תומכים בעמדת התעשיינים והאיכרים והמלאכה, צריך להגן, אבל צריך להגן על כל השרשרת.

ניר ינושבסקי: אחרת יקרה מה שבדיוק אמרו הדוברים לפני: אומרים אנחנו רוצים טובין ישראלי אבל השליח שמביא את זה, זה כבר שירותים, אז אנחנו לא חייבים ישראלי ומוצאים את הפרצות.

ניר ינושבסקי: צריך להגן על הטובין והשירותים ביחד.

ניר ינושבסקי: ומילה אחת לרשות התחרות: תחרות זה לא רק להביא כמה שיותר מתחרים, התחרות צריכה להיות הוגנת.

ניר ינושבסקי: עשרות שנים אנחנו נתונים לרגולציה שכל הזמן הולכת ומגדילה את ההוצאות.

ניר ינושבסקי: העלות שלי היא לא העלות של קבלן סיני.

ניר ינושבסקי: אז לבוא בסוף אחרי עשרות שנים של רגולציה ולהגיד לי: תשמע, יש יותר זול בחוץ, חבר'ה, זו לא תחרות הוגנת, זו לא תחרות בכלל.

ניר ינושבסקי: אני כקבלן לא יכול להתחרות בממשלת סין.

ניר ינושבסקי: יש פה הזדמנות לעשות מהפכה.

ניר ינושבסקי: ומילה אחרונה למוסר התשלומים, כבוד היושב-ראש, יש עוד החרגה במוסר התשלומים: לא רק מערכת הבריאות, גם הקבלנים מוחרגים ממוסר התשלומים.

ניר ינושבסקי: זאת אומרת שקבלנים קטנים ובינוניים וגם גדולים מקבלים עד שוטף 150 בחוק.

ניר ינושבסקי: אז איך אני יכול להתחרות מול ממשלת סין במכרזים?

ניר ינושבסקי: איך אשלם למפעל המקומי?

ניר ינושבסקי: איך?

יעקב מרגי: עמדה ברורה, נכונה, והשאלה הנשאלת והיא בחלל האוויר בדיונים האלה, והבענו זאת ואמרנו זאת בהתחלה, וזה הקושי שלנו: מצד אחד מתפתחת פה ראייה מאוד ליברלית כלכלית שלכאורה מה יש להתנגד אליה.

יעקב מרגי: אבל מה לעשות, באנו לפה להקים מדינה, גם 70 שנה זה עדיין הקמה, עדיין קולטים עלייה, עדיין יש צרכים.

יעקב מרגי: האתגרים שיש למדינת ישראל אין אותם למדינות אחרות.

יעקב מרגי: אנחנו צריכים להיות קצת יותר קשובים, קצת יותר מאוזנים.

יעקב מרגי: אני רוצה לסכם את הדיון.

יעקב מרגי: הוועדה מודה לחבר הכנסת סמוטריץ' על היוזמה והבקשה לקיים את הדיון.

יעקב מרגי: כפי שאמרתי, הוועדה תקיים דיון נוסף בנפרד על מה שקיימה כבר, על סוגיית רכש גומלין וההחרגות, על הסוגיה של העדפת תוצרת כחול לבן.

יעקב מרגי: אנחנו קוראים, כפי ששאלתי את אותו יצרן – לא חוכמה לדרוש מהממשלה לחוקק חוקים ולדרוש ממנה לעשות מהלכים, גם אנחנו כציבור, גם היצרנים מהתעשייה הישראלית צריכים להעדיף את העסקים ואת תוצרת כחול לבן והחומרים שהם רוכשים.

יעקב מרגי: לכן אני קורא לציבור הרחב במדינת ישראל להעדיף תוצרת הארץ.

יעקב מרגי: ולמשרד הכלכלה לצאת בקמפיין הסברה לציבור בעניין הזה, ובמיוחד בעת הזו במשבר הקורונה, שהמגזר העסקי המקומי משווע.

יעקב מרגי: המסחר, התעשייה משווע לדרישה לרכש, זה המקום וזה הזמן לצאת בקמפיין הסברה לציבור הרחב לרכוש ולהעדיף תוצרת כחול.

יעקב מרגי: וזה נכון לא רק לממשלה, זה נכון גם לנו כאזרחים – לפני שאנחנו מתפתים לפתוח המחשב ולעשות הזמנה, בואו נחשוב.

יעקב מרגי: הייתי שמח אם Black Friday היה מיועד השנה רק לתוצרת ישראלית.

יעקב מרגי: אז אי אפשר לבוא ולהטיף מצד אחד לממשלה, לשלטון המקומי ואנחנו כחברה, אנחנו שזועקים ומשוועים שזה יקרה – לא עושים זאת.

יעקב מרגי: וגם המפעלים עצמם, שיהיו כנים עצמם, כשהם רוכשים מוצרים, אם זה חומרי גלם אם זה כלי עבודה, תשתיות, הכול: הם תמיד מעדיפים תוצרת כחול לבן?

יעקב מרגי: אם לא נשלב ידיים כולנו במאמץ הזה לא נצליח.

יעקב מרגי: אני מבין שזה בהוראת שעה בגלל משבר הקורונה.

יעקב מרגי: אנחנו מקווים שהמשק יחזור לעצמו כפי שהיה ואז היינו פחות נדרשים לסוגיות האלה.

יעקב מרגי: וכן, הוועדה קוראת לממשלה לבחון דרכים להגדיל את הביקושים שלה וכך ליצור הזרמה של חמצן כלכלי לתעשייה ולמסחר בישראל.

יעקב מרגי: ובא לציון גואל עד שיבוא החיסון.

יעקב מרגי: תודה רבה לכולם.