ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 23, פרוטוקול מספר 131, 2020-12-21 12:30

מאיר כהן: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת.

מאיר כהן: בנושא: חשיפת נוסחת ציוני בגרות תש"ף ותשפ"א –דיון מעקב.

מאיר כהן: לפני מספר חודשים אני הגשתי שאילתה בעקבות פגישה שלי עם תלמידים ומורים.

מאיר כהן: עלה כבוד שר החינוך לענות, ואמר את מה שהוא אמר.

מאיר כהן: ובעצם, בסוף הדברים, הוא אמר – זה לא היה בתקופתי, וזה לא יקרה עוד פעם.

מאיר כהן: לצערי הגדול, ככל שאנחנו נוברים בנושא הזה, מסתבר שכל כך הרבה תלמידים נפגעו, וכל כך הרבה מורי אומנה לבתי-ספר, הסוגיה הזאת עד היום לא ברורה.

מאיר כהן: לא ברור מה עשו שם.

מאיר כהן: לא ברורים מה עושים.

מאיר כהן: נפגשתי גם עם מורים ומנהלים שנפגעו בוודאי ובוודאי מההתייחסות הבוטה של משרד החינוך, ואני מצטער, אנשי משרד החינוך.

מאיר כהן: אילו אני הייתי עדיין מנהל בית-הספר, לא הייתי מרשה לכם לשים את ידיכם בציונים שחתמו עליהם המורים שלי.

מאיר כהן: הייתה פגיעה בכבודם של המורים, וערעור מוחלט על מעמדם של המורים.

מאיר כהן: ואני מכיר את כל הסיפורים של בתי-הספר, ציונים טובים – תעזבו.

מאיר כהן: הדבר הכי חשוב שאתם צריכים לשדר - זה שאתם סומכים על המורים שלכם.

מאיר כהן: ברגע שזה נשבר, אני חושב שקשה מאוד לשקם את זה מחדש.

מאיר כהן: אני חייב להגיד, שבניגוד למשרד החינוך, אני חושב שהציבור גילה את המורים בתקופת הקורונה.

מאיר כהן: וגילה את האנשים האלה כמו שהוא גילה את אנשי הרפואה, את המורים ואת המורות שבאמת עושים עבודה מצוינת.

מאיר כהן: אגב, גם המשרד עשה עבודה טובה.

מאיר כהן: אבל חבל שהשבר הזה מעיב על מערכת היחסים.

מאיר כהן: אני רוצה לפתוח.

מאיר כהן: היות וחברי הכנסת חשבו שכל אחד עסוק.

מאיר כהן: אני ארצה לדבר עם משרד החינוך.

מאיר כהן: ואני מבקש לדבר עם יו"ר המזכירות הפדגוגית, עם מירי שליס, בבקשה.

מאיר כהן: מירי, לא נמצאת.

מאיר כהן: דסי בארי לא נמצאת כאן.

מאיר כהן: לא יכול להיות שמנהלת אגף חינוך על-יסודי ויושבת-ראש המזכירות הפדגוגית לא נמצאים בישיבה כזאת.

מאיר כהן: אינה זלצמן, מנהלת המינהל הפדגוגי.

מאיר כהן: בבקשה, גברתי.

אינה זלצמן: שלום לאדוני, דסי נמצאת איתי.

רם שפע: סליחה, דסי.

רם שפע: אני מצטער, אני חוזר בי.

רם שפע: דסי, אני שמח שאת כאן.

רם שפע: בבקשה.

רם שפע: רק להזכירכם, שהבוקר הזה גם ב-yent וגם בגל"צ, מדברים על אלפי תלמידים, כן, אתם מכירים את הפרסום.

רם שפע: בבקשה, תגובתכם.

אינה זלצמן: תודה.

אינה זלצמן: אתם סגרתם את המיקרופון.

אינה זלצמן: אני מתנצלת.

אינה זלצמן: באמת, כפי שפורסם היום, משרד החינוך יצא למהלך באמת נרחב כדי לבדוק, כדי לתת מענה לתלמידים.

אינה זלצמן: אני יכולה כאן לדבר על אבני הדרך המרכזיות של המהלך הזה.

אינה זלצמן: במרץ 20, הודענו על מתווה הבגרויות החדש.

אינה זלצמן: שר החינוך דאז, והמנכ"ל, מדבר על המתווה.

אינה זלצמן: המתווה הותאם לקורונה.

אינה זלצמן: הוא פורסם לקראת בגרויות תשפ"א.

אינה זלצמן: באותו חודש, גם סוכם עם ור"ה על-ידי מנהלת האגף העל-יסודי, יחד עם המנכ"ל הקודם, ונשיא אוניברסיטת חיפה, פרופ' רון רובין, לגבי שיקלול הציונים הבית-ספרי עם נוסחה מיוחדת כדי לתת להם תוקף של ציוני בגרות חיצוניים.

אינה זלצמן: לאחר מכן, הודענו כחודש אחר כך, באפריל, על ההתאמות בבגרויות, וכשראינו שיש תחלואה ובידודים, הארכנו את לוח הבחינות עד ל-6 לאוגוסט, כדי לתת מענה לתלמידים ולאפשר באמת היבחנות אליהם.

אינה זלצמן: הציונים מתפרסמים ב-19 לאוקטובר.

אינה זלצמן: המנכ"ל ממשיך במנגנון שסוכם עליו עם ועד ראשי האוניברסיטאות, אבל מחליט שהוא לא עושה עוד התערבות נוספת, ולא נרמול נוסף.

אינה זלצמן: ולכן, יצאנו – שקד קורונה איבד 391 אלף ציונים בית-ספריים.

אינה זלצמן: אחרי זה, הנוסחה הופעלה על 44 אלף ציונים בית-ספריים.

אינה זלצמן: חלקם ירדו, חלקם עלו.

אינה זלצמן: אחרי זה, אנחנו עושים סבב נוסף של עיבוד נתונים, ובסופו של דבר, הנוסחה איבדה מחדש - - -

מאיר כהן: אינה, כשאת אומרת לי – חלקם עלו וחלקם הורדו, תפרטי.

אינה זלצמן: גם דסי נמצאת אתנו, וגם חיים גת, הם יפרטו לעומק.

אינה זלצמן: אני רוצה לתת פה איזשהו רקע.

אינה זלצמן: בעידוד הנוסף, בסבב השני, איבדנו 410 אלף ציונים בית-ספריים, מתוכם הופעלה הנוסחה – 35 אלף, תוקנו ועלו בעקבות זה – 21 אלף ציונים בית-ספריים.

אינה זלצמן: 7,200 עלו מעבר לציון הבית-ספרי.

אינה זלצמן: סך הכול ירדו בכל התהליך כ-17 אלף ציונים.

אינה זלצמן: זה המהלך שעשינו, כפי שאתה קראת בוודאי, והתייחסת על זה בתחילת דרכך.

אינה זלצמן: שר החינוך החליט לפתוח בוועדה, בראש הוועדה תהיה הדוברת רונית תירוש, כדי לוודא שהתהליך התקיים כמו שצריך, כדי להסיק מסקנות נוספות לתשפ"א.

אינה זלצמן: אני חושבת שזה מהלך אמיץ מאוד, חשוב, שמדבר על טובת התלמידים.

אינה זלצמן: מדבר על השקיפות.

אינה זלצמן: אנחנו גם נפרסם את הנוסחה לציבור של המנהלים.

אינה זלצמן: גם כמובן היום ייצאו הציונים ונוהל הערעורים - הכול בשקיפות מלאה, כדי שכולם יראו.

אינה זלצמן: אין פה שום הסתרה של שום דבר.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: אני מאחל הצלחה לוועדה, ושתסיים את עבודתה כמה שיותר מהר, כי צריכים לעדכן את מה שצריך לעדכן.

מאיר כהן: בבקשה, דסי בארי.

דסי בארי: שלום, צהריים טובים, כפי שאמרה אינה, העיכוב שהתעכבנו עד כה, הוא באמת כי המשרד באחריות גדולה לקח את הזמן ובדק את הנתונים מחדש, וגם איפשר לנתונים שלא הגיעו להגיע, ולקלוט אותם מחדש בבתי-ספר שהיו צריכים לעדכן את נתוניהם.

דסי בארי: הזמן שהתעכב, אין פה שום הסתרה, הכול בשקיפות נלקח כדי לעשות באמת בקרה נוספת, ובעקבותיה, אם היא נתנה את כל הפרטים, עודכנו הנתונים.

דסי בארי: הנוסחה הופעלה גם על אותם נתונים מחודשים, והציונים מעודכנים בעת הזאת.

דסי בארי: התלמידים יראו אותם מעודכנים בתוך המערכות.

דסי בארי: וכל זה לא סותר את ההבטחה שהבטחנו בתחילת הדרך, שבתי-הספר יוכלו לערער על הנתונים.

דסי בארי: כל זה עדיין לפני נוהל ערעורים.

דסי בארי: היום התפרסם נוהל ערעורים.

דסי בארי: בתי-הספר יוכלו לערער.

דסי בארי: עד עכשיו, זה רק השלב הסטטיסטי.

דסי בארי: עכשיו, מתחיל השלב הפדגוגי.

דסי בארי: ובהחלט, כל בית-ספר שיוצא, יוכל גם לנמק באופן פדגוגי את מתן הציונים בבית ספרו.

דסי בארי: כך, באופן הזה, גם נשמרת איכותה ושקיפותה, אבל גם ניתנת הזדמנות אמיתית לבתי-הספר להצדיק את עצמם פדגוגית.

דסי בארי: כאמור, הנוסחה מפורסמת לא רק במלל, אלא גם בכל המספרים הסטטיסטיים, ונוהל ערעורים פורסם, והכל שקוף וגלוי לפניהם.

מאיר כהן: דסי, אני שמח שאת אומרת את זה עכשיו, אבל זה לא היה השיח לפני חודשיים, שלושה.

מאיר כהן: לא הכול היה שקוף וגלוי.

מאיר כהן: רב הנסתר על הגלוי היה.

מאיר כהן: אז עכשיו, כמובן, ואני מודה לשר על העמידה שלו אחרי הבטחה בתשובה לשאילתה.

מאיר כהן: אני שמח שזה קורה.

מאיר כהן: עוד פעם, דסי, חלילה, זה לא שאנחנו מתעמתים אתכם.

מאיר כהן: ברור לנו הדחיפות.

מאיר כהן: האתגר הגדול של הקורונה, והמאמץ הגדול שלכם לא נעלם מעינינו.

דסי בארי: ברור.

דסי בארי: אני רק אוסיף, שהמשרד בדק את עצמו, ואולי לכן הוא לא הזדרז להגיד דברים לפני שהוא בדק אותם, אבל כאמור, בשקיפות מלאה.

מאיר כהן: חשוב לי להגיד את זה כל הזמן.

מאיר כהן: כי שיתוף העבודה והאתגרים של המשרד היו קשים.

מאיר כהן: אבל צריך להגיד, גם אם זה שקוף, הסיפור הזה לא היה ראוי.

מאיר כהן: מלכתחילה ההחלטה של המנכ"ל הקודם והשר הקודם, אם הוא היה בתוך העניין, וההחלטה הזאת עם ראשי האוניברסיטאות, אני חושב שהיא הייתה צעד אחורה.

מאיר כהן: תזכרו, כולנו היינו מורים, אני משער שגם אתם באתם מתוך מערכת החינוך, ומה התחושה שמישהו מערער על הציונים שאני נותן לתלמידיי בלי לשאול אותי.

מאיר כהן: תודה רבה לכם.

מאיר כהן: אנחנו מקווים שבאמת הוועדה תסיק את מסקנותיה, ותגיד אותן בוועדת החינוך כמובן.

מאיר כהן: אינה, ודסי, תודה רבה לכם.

מאיר כהן: תודה על כל העבודה הקשה שאתן עושות.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: אני מבקשת לשמוע את דוברת המל"ג ביאטה קרנץ.

ביאטה קרנץ: אני כאן, אבל אין לי כמובן מה להתייחס בנושא הזה כרגע.

מאיר כהן: אין לך מה להתייחס, אז את סתם כאן את אומרת.

ביאטה קרנץ: אני סתם כאן כי אני מקשיבה, וזה חשוב.

ביאטה קרנץ: אבל לאור הדברים של אינה, כרגע אין לי מה להתייחס.

מאיר כהן: מה המל"ג אומר?

מאיר כהן: אנשי המל"ג מרוצים מההחלטה של השר?

ביאטה קרנץ: אנחנו לא מהמעורבים בעניין הזה.

ביאטה קרנץ: משרד החינוך הוא זה שאחראי על תעודות הבגרות.

ביאטה קרנץ: וחוק המל"ג, רק מחייב שכל סטודנט שנכנס למערכת ההשכלה הגבוהה תהיה לו תעודת בגרות.

ביאטה קרנץ: אבל על תוכן הבגרות – על הציונים וכל זה, לנו אין סמכות.

ביאטה קרנץ: הסמכות היא של משרד החינוך, וכמובן, שאנחנו לא נתערב בסמכות שלהם.

מאיר כהן: אבל אנחנו שומעים שבקבלת ההחלטה על שקד, אתם כן הייתם מעורבים.

ביאטה קרנץ: לא.

ביאטה קרנץ: משרד החינוך עובד עם ועד ראשי האוניברסיטאות, כי הם אחראים על תנאי הקבלה של סטודנטים.

ביאטה קרנץ: המל"ג, היא רגולטור אקדמי, אבל תנאי הקבלה הם תלוי המוסדות.

ביאטה קרנץ: אני רואה ככה את אינה עושה כן עם הראש.

מאיר כהן: תודה, גברתי.

מאיר כהן: בבקשה, דבורה מרגוליס, ראש מינהל ור"ה.

דבורה מרגוליס: שלום רב, שוב, תודה על הדיון ועל ההזמנה.

דבורה מרגוליס: כאמור, ועד ראשי האוניברסיטאות שהוא גוף וולונטרי שמאחד את ראשי אוניברסיטאות המחקר בישראל, אכן, נמצא בקשר רב שנים עם משרד החינוך, גם עם אגף על-יסודי, גם עם אגף בחינות, גם עם המזכירות הפדגוגית, כמובן, עם לשכת המנכ"ל.

דבורה מרגוליס: אנחנו בהחלט מכירים את הדברים שנאמרו כאן, אבל כמובן בסיטואציה שבה אנחנו ממתינים באמת לקבל המידע הסופי.

דבורה מרגוליס: אני מבינה שזה ממש בימים אלה רק הצטברו כל הנתונים במשרד החינוך.

דבורה מרגוליס: אנחנו ממתינים לקבל את כל הנתונים בצורה מסודרת, להציג אותם לגופים שאחראים על קבלה וסינון של מועמדים ללימודים אקדמיים באוניברסיטאות.

דבורה מרגוליס: יש לנו רצון לאורך כל החודשים האלה, לא ליצור דור קורונה – לא לטוב ולא רע.

דבורה מרגוליס: זאת אומרת, שתלמידים שסיימו בתש"ף, ובתשפ"א, יסיימו את לימודיהם – לא יקבלו לא יתרון בגלל הקורונה, וכמובן, לא ייפגעו ביחס למחזורים אחרים.

דבורה מרגוליס: אני מזכירה שאנחנו נפגוש את התלמידים האלה, ורובם, רק בעוד כשלוש, חמש, שבע שנים מהיום.

דבורה מרגוליס: מאוד חשוב לנו שהם בהחלט יהיו במקום שבו הם יכולים להתחרות כתף אל כתף בצורה הוגנת ושווה עם תלמידים שלמדו לפניהם וילמדו אחריהם.

מאיר כהן: גב' מרגוליס, אם אתם תעמדו בזה - דיינו.

מאיר כהן: זה המכנה המשותף לוועדה הזאת ולכם.

מאיר כהן: שאמרנו, שבשום פנים ואופן לא צריכים לייצר מציאות שבה אנחנו בעוד שלוש, ארבע, חמש שנים, נצביע לילדים האלה, ונגיד, אלה דור הקורונה, ואני מקווה, שהדבר יבוא על פתרונו.

מאיר כהן: וגם אתם תבינו שאם יבחנו – ואני אומר את זה כמורה להיסטוריה, אזרחות וכו', על פחות חצי מהחומר, שום דבר לא קרה לאיכותו של התלמיד, והוא יוכל להמשיך את העשייה.

מאיר כהן: תודה רבה לך גברתי.

מאיר כהן: אני מבקש לעבור למנשה לוי, יו"ר התאגדות המנהלים, שהיה שותף מלא בכל הדיונים.

מאיר כהן: בבקשה, מנשה לוי.

מנשה לוי: תודה רבה.

מנשה לוי: תודה רבה, חבר הכנסת מאיר כהן.

מנשה לוי: אני מודה לך על מתן רשות הדיבור.

מנשה לוי: ראשית, הדרך.

מנשה לוי: ככה לא עובדים.

מנשה לוי: אני מצטער.

מנשה לוי: העמידו את מנהלי בתי-הספר והמורים במחטף הזה – ככה אני קורא לזה, אני מצטער דסי ואינה.

מנשה לוי: במחטף הזה של שקד וקורונה, העמידו את המנהלים והמורים מול מציאות שהיא בלתי אפשרית.

מנשה לוי: תלמידנו קיבלו את הציונים, אנחנו לא ידענו בכלל לפני כן שהופעל שקד קורונה.

מנשה לוי: אנחנו לא ידענו מי מתלמידנו בכלל הופעל על הציון שלו שקד קורונה.

מנשה לוי: אני נתקלתי בכך לראשונה, כאשר תלמידיי, תלמידי בית-הספר שאני מנהל, ההורים התקשרו אליי, והודיעו שנרמלו ציונים כלפי מטה, ורוב הציונים זה לא חלק למעלה וחלק למטה.

מנשה לוי: רוב הציונים נורמלו כלפי מטה, לא כלפי מעלה.

מנשה לוי: אז הדרך - ככה לא פועלים.

מנשה לוי: היו צריכים לשתף את המנהלים והמורים לפני שהציונים מגיעים לתלמידים - זה הלקח הראשון.

מנשה לוי: כמובן, מאיר, אתה דיברת על כך, שיש פה הבעת אי-אמון במנהלים ובמורים, בציונים שהם נתנו בשיקול הדעת שלהם, וצריך לבדוק טוב את ההשלכות של שקד קורונה על מה שאמרתי כאן.

מנשה לוי: הסמכות, האמינות של המנהלים והמורים שתלמידיהם כ-17 אלף תלמידים, שהציונים שלהם נפגעו כתוצאה מהפעלת שקד קורונה.

מנשה לוי: עוד דבר שמטריד אותי, זה שאני עדיין לא יודע מהי הנוסחה.

מנשה לוי: אני רוצה לקבל את הנוסחה.

מנשה לוי: אני רוצה לבדוק אותה.

מנשה לוי: אני רוצה לבדוק את התקפות שלה.

מנשה לוי: אני רוצה לראות שלא נפלה איזושהי טעות קוהרנטית בתוך הנוסחה עצמה, וזה יכול לקרות, כולנו בני אדם.

מנשה לוי: מי שחיבר את הנוסחה, הוא בן אדם שיכול לטעות.

מנשה לוי: אני רוצה לבדוק את הנוסחה על-ידי אישית, ועל-ידי מי שמומחים בתחום הזה, ולוודא שהכול בסדר.

מנשה לוי: לגבי רונית תירוש, והבדיקה שהיא צריכה לערוך, אני קורא לך, חבר הכנסת מאיר כהן, אני קורא לך לקצוב בזמן, לדרוש, לתבוע מהנהלת משרד החינוך, לא להמשיך בסחבת הזאת, ולקבוע זמן סביר.

מאיר כהן: אני מאמין שאתה גם מכיר את רונית תירוש, ואני מכיר אותה טוב.

מאיר כהן: היא ממש לא אחת שתמשוך זמן, תאמין לי, ואני מקבל את הצעתך.

מנשה לוי: כדאי לקצוב בזמן, לא בצורה קנטרנית, חס וחלילה.

מנשה לוי: אני אומר קחי, חודש, חודש וחצי, 45 יום כדי לבדוק, לוודא, כולנו אנשים עסוקים, ולהגיע למסקנות ולפרסם אותן.

מנשה לוי: אני רוצה את הנוסחה, אני רוצה את נוהל הערעור כמה שיותר מהר.

מנשה לוי: אנחנו כבר בסוף דצמבר.

מנשה לוי: אני רוצה את זה כמה שיותר מהר.

מנשה לוי: התלמידים שלי רוצים את זה, הבוגרים שלי רוצים את זה, למרות שכמובן הם בצבא, או בשנת שירות.

מנשה לוי: אנחנו רוצים לקדם את הנושא הזה כמה שיותר מהר.

מנשה לוי: תודה על מתן רשות דיבור.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: מירב בן שימול, ממרכז המועצות האזוריות – לא נמצאת.

מאיר כהן: מיכל, ממרכז השלטון המקומי – אי-אפשר להעלות אותה בלי מצלמה.

מאיר כהן: נעבור לעו"ד טל חסין, ראש תחום חינוך באגודה לזכויות האזרח בישראל.

מאיר כהן: אי-אפשר להעלות אותו בלי מצלמה.

אורית גור כהן: אני יו"ר משותף של מנהיגים ארגון מנהלי בתי-הספר.

מאיר כהן: מה זה הארגון הזה הוא חדש לי?

אורית גור כהן: הוא חדש.

אורית גור כהן: הוא הארגון הראשון והיחיד של מנהלי בתי-ספר שמייצג מנהלי בתי-ספר מא'-י"ב, רק מנהלי בתי ספר.

מאיר כהן: סליחה שאני שואל, מה ההבדל בינך – אם אני עולה על איזה מוקש, אז את לא חייבת לענות.

מאיר כהן: מה ההבדל בינך לבין מנשה לוי?

אורית גור כהן: מנשה נמצא בתוך תא מנהלים בתוך ארגון המורים, שכשמו כן הוא, מייצג מורים במדינת ישראל.

אורית גור כהן: את השאר, לא ניכנס לשם, כי אנחנו עסקינן בדברים חשובים, כמו הנוסחה שחשוב לי מאוד לומר, שבעיניי מנהלי בתי הספר כל נושא הנוסחה, הוא בעצם מחדל ערכי חמור, שמשקף את חוסר האמון של משרד החינוך במנהלי בתי הספר ובצוותים החינוכיים שעבדו מאוד קשה בתקופת הקורונה.

אורית גור כהן: למדו, עשו תהליכים ששונים מהלמידה הרגילה והסטנדרטית.

אורית גור כהן: ולכן, לעשות כאלה נוסחאות ואחרות שלומדים בצורה אחרת, מראש מדגים את עצם הבעייתיות בתוך התהליכים האלה.

אורית גור כהן: אנחנו לא יכולים להעריך באותה צורה, ולעשות שקד על תהליכי הערכה אחרים כשהם לא דומים למבחנים החיצוניים והידועים.

אורית גור כהן: וגם האבסורדים שגילינו לאורך הדרך, כמו למשל, בתי ספר צומחים שבהם נעשה שקד.

אורית גור כהן: כלומר, על סמך איזה ידע היסטורי יכלו לעשות השוואות כשבית הספר הוא בית ספר צומח, למשל.

אורית גור כהן: מה, תלמיד בכיתה י"א וכיתה י"ב לא יכול לשפר את הציון שלו באיזשהו מקצוע כזה או אחר?

אורית גור כהן: יש פה הרבה בעיות.

אורית גור כהן: ולכן, ראוי שנקבל את הנוסחה הכול כך סודית הזאת, ונדע מה היא מכילה.

אורית גור כהן: חשוב להבין עוד פעם, שהפערים האלה מגיעים ממקום של חוסר אמון במנהלים ובדפוסי חינוך שפעלו.

אורית גור כהן: ואני אומרת בשקיפות רבה, ואפשר להיכנס ולראות את כל התהליכים, ונוהל הערעורים הזה יכול להיות עם הרבה מאוד פרשנויות.

אורית גור כהן: אני חושבת שיותר מהכול, צריך לשים לב שהילדים יכולים גם לעשות תהליכי שיפור מפתיעים משנה לשנה, בטח כשהם לומדים בצורה אחרת.

אורית גור כהן: יש כאלה שעשו דברים נפלאים דווקא בתקופה הזאת של הקורונה.

אורית גור כהן: אז את כל הדברים האלה צריך לקחת בחשבון.

אורית גור כהן: והכי חשוב, זה לזכור עוד פעם – זה אמון, אמון בשטח, וזה השיקוף הכי קשה בתוך הסיפור הזה של הנוסחה.

אורית גור כהן: ואני מקווה שיזכרו עוד פעם לשתף את מנהלי בתי הספר בתוך השיח לפני שעושים דברים מהסוג הזה שניפגש איתם.

אורית גור כהן: ואני מסכימה על עוד דבר אחד – אי אפשר לעשות את הסחבת הזאת.

אורית גור כהן: כבר אנחנו בסוף דצמבר, אפשר לפתור את זה היום, לא צריך לחכות להרבה ועדות.

אורית גור כהן: פשוט לסמוך על מה שעשו מנהלי בתי הספר והמורים.

אורית גור כהן: תודה.

מאיר כהן: אגב, אני מסכים עם כל מילה שלך.

מאיר כהן: אני עשיתי הכול כאשר הובלתי את המהלך הזה ביחד עם רם, ועדת החינוך.

מאיר כהן: דיברנו על השקיפות ועל החובה, ועל לכבד את הציונים שהמורים רשמו.

מאיר כהן: אבל אני גם חייב להגיד לך, שהיו אנשי משרד החינוך שאמרו לי, כשהם בדקו פערים של ציונים, אז הם ראו פערים שהם מאוד משמעותיים.

מאיר כהן: אם למשל בבחינת בגרות בשנה קודמת, הציון של בית הספר היה 70, לא משנה באיזה מקצוע, ובאותה בחינה, כשהיא בבחינה פנימית, שנה אחרי הציון הוא 95 – כלומר, את יודעת את זה.

אורית גור כהן: אני אשמח לענות לך על זה, דווקא כי היית מנהל בית ספר.

אורית גור כהן: אתה יודע שכל מחזור יש לו את המאפיינים שלו.

אורית גור כהן: יכול להיות בבית ספר, מחזור אחד עם הישגים מסוימים, ומחזור אחר עם הישגים אחרים.

אורית גור כהן: להשוות בין מחזורים לא תמיד סביר.

אורית גור כהן: שנית, כשתהליכי הערכה הם אחרים, אז גם הציונים הם אחרים.

אורית גור כהן: זה חלק מהסיפור.

מאיר כהן: אני מסכים אתך, אני שואל אותך כי חשוב לי לשמוע את זה ממנהלים.

מאיר כהן: לכן.

אורית גור כהן: תראה, אני חושבת שדווקא השלב הזה שלרגע ניתן איזשהו אימון לשטח, רק חיזק את הצורך של צוותי החינוך לעשות תהליכים אמיתיים, מצוינים, עם הרבה מעקב.

אורית גור כהן: אני מזמינה את כל מי שהחליט על הרעיון הזה של הנרמול, להיכנס לאותם בתי ספר, ולראות את התהליכים שנעשו בהם ולהבין.

אורית גור כהן: הדוגמה הקלאסית, זה למה בבית ספר צומח נעשה תהליך של נרמול?

אורית גור כהן: לפי איזה היסטוריה הלכו?

אורית גור כהן: יש פה הרבה מאוד בעיות, ובעיקר שנובעות מזה שעשו ניסיון להשוות בין תפוחים לבננות.

אורית גור כהן: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

מאיר כהן: הוספת לנו.

מאיר כהן: בבקשה, כבודו, האלוף יאיר גולן.

יאיר גולן: אנחנו כל פעם חוזרים לאותה נקודת מוצא.

יאיר גולן: לסמוך על המנהלים, להאמין במורים, וכנראה שהבעיות האלה לא נצטרך לדון בהם.

יאיר גולן: הרי מה אנחנו בעצם אומרים כאן?

יאיר גולן: תנו למנהלים יותר קרדיט שמסוגלים לנהל את ענייניהם בצורה הגיונית ונורמלית, ותפעילו את כל מערך הפיקוח של משרד החינוך.

יאיר גולן: איפה שאתם מזהים באמת סטיות, איפה שבאמת נראים דברים שהם בלתי סבירים, שם אולי צריך להיכנס לעומק.

יאיר גולן: אבל כל השאר לסמוך על השטח שינרמל את הציונים.

יאיר גולן: שיבדוק את המבחנים, שיעשה את כל מה שצריך בצורה שהיא הגיונית.

יאיר גולן: אני חושב שבעת הזאת, בעת קורונה, זה עוד יותר נדרש.

יאיר גולן: הלחץ על המערכת הארצית, עוד יותר גדול מאשר ימים רגילים.

יאיר גולן: יש פה המון שוניות והמון מגבלות מקומיות, ולכן, אני הייתי אומר, בעת הזאת, משרד החינוך, צריך פשוט לתת יותר סמכות למנהלים.

יאיר גולן: להפעיל את הבקרה, כדי לא לאבד שליטה, וכדי לא להגיד שיש פה מערכת שהיא מופקרת, להפעיל בקרה, ואיפה שיש באמת חריגות שהן בלתי מתקבלות על הדעת, להפעיל חקירה פשוטה שהמפקחים יודעים לעשות את זה היטב.

יאיר גולן: תתקן אותי אורלי אם אני טועה, עם המערך המחוזי של משרד החינוך, ולראות שאין פה באמת איזה סטיות מסוכנות.

יאיר גולן: הרי אין סיבה.

יאיר גולן: המחזור הזה הוא לא יותר טיפש מקודמיו.

יאיר גולן: סליחה, הוא לא פחות חכם מקודמיו.

יאיר גולן: לכן, כנראה, יגיעו פחות או יותר לאותם הישגים כמו כל מחזור נורמלי במדינת ישראל.

מאיר כהן: ושום דבר לא השתנה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: אני רוצה לשמוע את חברת הכנסת אורלי, שעסקה עכשיו באחד החוקים הטובים ביותר.

מאיר כהן: גילעד קיזמן, תלמיד.

מאיר כהן: בבקשה.

מאיר כהן: שלום כמה תובנות שלך.

גילעד קיזמן: שלום, תודה רבה לך, חבר הכנסת מאיר כהן, ברצוני לספר על הורדת הציונים ההזויה שבעצם הייתה לי.

גילעד קיזמן: היו לי ארבע בחינות פנימיות, ובכל הבחינות הורידו לי את הציונים.

גילעד קיזמן: גם בהיסטוריה, גם באזרחות, גם בספרות, וגם בגמרא.

גילעד קיזמן: מדובר בעצם בפגיעה מאוד משמעותית.

גילעד קיזמן: הרחבתי בהיסטוריה לחמש יחידות, אז היה לי גם בי', גם בי"א, גם בי"ב.

גילעד קיזמן: בכיתה י' קיבלתי – 88.

גילעד קיזמן: בכיתה י"א – 86, עכשיו בכיתה י"ב קיבלתי – 90.

גילעד קיזמן: עכשיו, הורידו לי 17 נקודות, בעצם מ-90 ל-73.

אורלי פרומן: אפילו לא ממוצע יורד.

מאיר כהן: לא להאמין.

מאיר כהן: רגע, אני רוצה להבין את התהליך.

מאיר כהן: נפגשת עם המורה שלך שעשה לך את הבחינה הפנימית, ואמר לך - קיבלת 90.

מאיר כהן: כשהגיע גיליון הציונים, הסתבר שהורידו לך 17 נקודות.

גילעד קיזמן: נכון מאוד, חד משמעי.

מאיר כהן: שזה אפילו הצדיק, כי הממוצע שגם אם יש כאלה שרוצים להקשות ולהגיד איך אפשר?

מאיר כהן: אצלך, לא צריך להסביר שום פער, זאת עלייה נהדרת, נורמלית, בפילוח נורמלי.

גילעד קיזמן: בעיקרון, אין פה פער בכלל.

גילעד קיזמן: זה פער של נקודה, שתיים, שלוש.

מאיר כהן: תעצור.

מאיר כהן: זה רק מחדד את הכעס הגדול.

מאיר כהן: בשאר הבחינות מה היה?

גילעד קיזמן: אזרחות, אם לא למדתי אזרחות בשנים קודמות וקיבלתי ציון, אז איך יכולים להוריד לי שבע נקודות?

גילעד קיזמן: ספרות גם כן קיבלתי 100.

גילעד קיזמן: אזרחות ספרות והיסטוריה הם באמת מקצועות האהובים עליי.

מאיר כהן: כן, אני רואה.

מאיר כהן: נהדר.

מאיר כהן: והורידו לך שבע נקודות, ככה, כי החליטו.

גילעד קיזמן: בספרות, הורידו לי 11 נקודות.

יאיר גולן: אני חושב שצריך להגיד תודה שהורידו לו רק שבע, או רק 11, היו יכולים להוריד יותר.

מאיר כהן: כלומר, אם אני שואל אותך אם יש הפרדת רשויות במדינת ישראל, אתה תגיד לי כן, בטוח, הכול בסדר.

גילעד קיזמן: אני עקבתי אחרי כל הוועדות, כולל הוועדה הקודמת, ששמעתי שנאמר ממשרד החינוך, שנבנה פה לפי הישגים בתחומים אחרים.

גילעד קיזמן: איך אפשר לעשות דבר כזה?

גילעד קיזמן: אם אדם טוב בהיסטוריה, למשל, אבל במקצוע אחר הוא לא טוב, אז איך באמת אפשר לפגוע על הבסיס הזה?

גילעד קיזמן: זה לא דבר לגיטימי לדעתי.

מאיר כהן: אתה צודק.

מאיר כהן: היטבת לתאר יותר מכולם.

מאיר כהן: תודה רבה לך.

מאיר כהן: בבקשה, יש עוד תלמיד שרוצה לדבר.

מאיר כהן: גילעד, תסתפק בדברי הטעם שאמרת.

מאיר כהן: אני אבקש לשמוע את אלדד ארבילי, תלמיד בכיתה י"ב.

מאיר כהן: בבקשה.

אלדד ארבילי: תודה על זכות הדיבור, חבר הכנסת מאיר כהן.

אלדד ארבילי: ותודה ליושב-ראש הוועדה, רם שפע.

מאיר כהן: נמצאים פה חברי הכנסת האלוף יאיר גולן, וחברת הכנסת אורלי פורמן, שהייתה מנכ"לית משרד התרבות והספורט.

מאיר כהן: בבקשה.

אלדד ארבילי: אני שמעתי גם את כל הדיונים שהיו פה על הנוסחה.

אלדד ארבילי: וכל הדברים שדיברתם עליהם בדיונים הקודמים.

אלדד ארבילי: היום, אני משתתף.

אלדד ארבילי: בעצם, לפי דעתי, כל הדיבור על הנוסחה זה שני דברים מרכזיים.

אלדד ארבילי: דבר ראשון, זה חוסר אמון בין משרד החינוך לבין המורים והמנהלים.

אלדד ארבילי: דבר שני, זה חוסר שקיפות, שמשרד החינוך בעצם לא מפרסם את הנוסחה כבר כמה חודשים, למרות הדרישות של חברי הכנסת.

אלדד ארבילי: לאורך שנים, לפי דעתי, משרד החינוך מתנהל בחוסר שקיפות בכללי בציוני הבגרות.

אלדד ארבילי: כיום, אנחנו התלמידים – אני, למשל, עשיתי מבחן בהיסטוריה קיבלתי ציון 96.

אלדד ארבילי: אני לא יודע איפה טעיתי.

אלדד ארבילי: אני לא מקבל את טופס הבחינה, אני לא יודע כלום.

אלדד ארבילי: מבחינה תיאורטית, יכול לעשות אנד-דן-דינו, אלדד מקבל 96.

אלדד ארבילי: יש התנהלות של חוסר שקיפות.

מאיר כהן: טופס הבחינה לא הגיע אל בית הספר?

אלדד ארבילי: לא.

אלדד ארבילי: עד כמה שלי ידוע, בשביל לקבל את טופס הבחינה, אני צריך להגיש ערעור על הציון ואז אני יכול לצפות בו.

אלדד ארבילי: אבל, לפי דעתי, אנחנו פה במדינה דמוקרטית.

אלדד ארבילי: שקיפות וחופש מידע, זה בין הדברים הכי חשובים במדינה דמוקרטית.

אלדד ארבילי: לפי דעתי זה חייב להיות באופן טבעי, שעם הציון, יגיע טופס הבחינה, או איפה ירד נקודות, אם זה מסובך, לשלוח את טופס הבחינה.

מאיר כהן: תודה רבה אלדד.

מאיר כהן: אני ארצה לשמוע את נציג ההורים.

מאיר כהן: שמענו את המנהלים.

מאיר כהן: שמענו את משרד החינוך.

מאיר כהן: שמענו את התלמידים.

מאיר כהן: אני מבקש לשמוע את זאב גולדבלט.

יאיר גולן: אתה שם לב, שאנחנו מנסים לפתור בעיה שבכלל לא הייתה צריכה להיות קיימת.

זאב גולדבלט: התשובה היא כן, אני אתכם.

זאב גולדבלט: אבל מעבר לזה, אם שמת לב, למרות שנושא הדיון הוא הנוסחה, הנוסחה עצמה לא הוצגה.

זאב גולדבלט: אבל אני מבקש שמי שייצג אותנו, זאת תהיה אודליה שינדורף, שהיא סגנית היו"ר.

מאיר כהן: בבקשה.

אודליה שינדורף: צהריים טובים, אני קודם כל רוצה להגיד לור"ה ולמל"ג, שלכל התלמידים והילדים האהובים שלנו, מגיע להם צל"ש ענק על זה שעצם העובדה הם הצליחו בכלל לגשת לבגרות, אז אתם מדברים על לא להיפגע, ולהתחרות כתף אל כתף בעוד שבע שנים.

אודליה שינדורף: ההישג הגדול שלהם, שבכלל יצליחו לעמוד, אחרי שנה שלמה שהם יהיו בבית ולגשת לבגרות.

אודליה שינדורף: אז קודם כל תזכרו את זה לנגד עיניכם.

אודליה שינדורף: אף אחד כאן לא מבין את הקטסטרופה, ומה הקושי והאתגר בלמידה מרחוק כבר שמונה חודשים.

אודליה שינדורף: וכמובן, לכל צוותי ההוראה והמנהלים.

מאיר כהן: אני ממש אוהב שאתם אומרים – אף אחד לא מבין.

מאיר כהן: לא, אנחנו כן מבינים.

אודליה שינדורף: לא, לא אתם.

מאיר כהן: לא משנה.

מאיר כהן: גם המורים מבינים, וגם משרד החינוך, עזבו.

מאיר כהן: זה לא רעים וטובים.

אודליה שינדורף: בוודאי.

אודליה שינדורף: אני חושבת שמקבלי ההחלטות במשרד החינוך, לא עד הסוף מבינים כמה זה קשה.

אודליה שינדורף: אם היו מבינים, הדברים היו הולכים הרבה יותר חלק.

אודליה שינדורף: אני רוצה להגיד שמה שההורים מרגישים, ויכול להיות שכל מי שמשתתף כאן, שיכול להיות שאנחנו קצת מתביישים והמלך עירום.

אודליה שינדורף: אני פשוט לא מאמינה שישיבה אחרי ישיבה, אנחנו מורחים את הזמן של כולם.

אודליה שינדורף: עוד פעם, הערעור מגיע רק היום.

אודליה שינדורף: ההדלפה לעיתונות יוצאת דקה לפני הישיבה שהיא מתחילה.

אודליה שינדורף: תשובות לא מגיעות – מה זה פה?

אודליה שינדורף: תכבדו את כולם.

אודליה שינדורף: למה אי-אפשר להיכנס לסדר זמנים נורמלי?

אודליה שינדורף: לפרסם, אמרתם שזו נוסחה.

אודליה שינדורף: כבר נתתם את כל הנתונים פעם שעברה.

אודליה שינדורף: אמרתם כמה אחוז ילדים נפגעו.

אודליה שינדורף: פרסמו.

אודליה שינדורף: תקנו, תוציאו הודעת התנצלות כלפי צוותי ההוראה – המנהלים, התלמידים.

אודליה שינדורף: תודו שנעשתה כאן טעות, משהו שאסור היה שייעשה, כי יש כאן גישה אנושה באמון של התלמידים במורים, והמורים בעצמם, והמנהלים.

אודליה שינדורף: אז קודם כל תשימו את זה.

אודליה שינדורף: והכי חשוב, שהנה, אנחנו נכנסים לתקופת בגרות חדשה, רק צריך ליישר כאן קו.

אודליה שינדורף: אי-אפשר לבוא ולהתנהל ככה פעם נוספת.

אודליה שינדורף: ולכן, הציפייה היא שמרגע זה ואילך, תתוקן הטעות הקודמת, אבל הנוסחה הזאת או שהיא תתפרסם היום או מחר, ויהיה זמן לציבור, ציבור המנהלים והמורים, לתת את ההערות עליה, ולהיבדק, וחד-משמעי, אין דבר כזה פרופיל תלמיד.

אודליה שינדורף: פיזיקה, אתה מוריד לו בהיסטוריה, ועל בסיס אנגלית, אתה מוריד לו במתמטיקה.

אודליה שינדורף: אמרו לכם כאן את כל הדברים.

אודליה שינדורף: המלך הוא ערום כאן, אין מה לעשות.

אודליה שינדורף: דיי להתבחבש בזה כבר.

מאיר כהן: תודה.

מאיר כהן: גברתי.

מאיר כהן: הבהרת את הדברים מצוין.

מאיר כהן: בבקשה, חברת הכנסת אורלי פרומן.

אורלי פרומן: חבר הכנסת כהן וגולן, אולי במקרה פורסם שמשרד החינוך הודיע היום כי נמצאו ליקויים בתהליך המתכונת.

מאיר כהן: כן.

מאיר כהן: אנחנו פתחנו את הישיבה בנתונים האלה.

אורלי פרומן: כמו שאנחנו יודעים, מונתה ועדת בדיקה.

אורלי פרומן: קודם כל, אני שמחה שהם החליטו לרדת מהעץ שהם טיפסו עליו, כי ברור שמשהו פה לא בסדר.

אורלי פרומן: שני דברים.

אורלי פרומן: שימו לב, שתלמידי כיתות י"א וי"ב, ערב בחינות בגרות עוד מעט.

אורלי פרומן: גם מועד חורף, גם מועד קיץ.

אורלי פרומן: מה התחושה של צוותי החינוך ושל התלמידים שצריכים לגשת עוד פעם למבחנים לאור מה שקרה בשנה שעברה.

אורלי פרומן: 45 יום אולי לוועדת בדיקה רצינית, זה לא הרבה, אבל זה הרבה לאור הזמן שעבר, ולאור הלו"ז הצפוף לבחינות הבגרות הקרבות.

אורלי פרומן: יש פה נזק פסיכולוגי קשה על הילדים שלומדים, לומדים, ואני שמחה לשמוע את החבר'ה פה את אלדד וגילעד, הם רוצים ציונים טובים.

אורלי פרומן: הם עובדים בשביל זה, הם לומדים.

אורלי פרומן: ואי-אפשר כך בהינף יד לפגוע בהם.

אורלי פרומן: אז קחו בחשבון משרד החינוך, שיש שני מחזורים של ערב בחינות בגרות, ויש פה נזק פסיכולוגי קשה על התלמידים והצוותים.

אורלי פרומן: דבר שני, אי-אפשר לחנך בדואליות.

אורלי פרומן: מצד אחד, לצאת מנקודת הנחה שמאמינים באנשי החינוך – וכך אומר בצדק שר החינוך על כל במה אפשרית, ומצד שני, בפועל לפעול אחרת.

אורלי פרומן: גם את הנזק הזה אתם מחויבים לתקן במידית.

אורלי פרומן: כל שנותר הוא, לאחל שלא יקרו כאלה באגים לעתיד.

אורלי פרומן: ואם יש בעיות נקודתיות, טפלו יחד עם מנהל בית-ספר, יחד עם המורה הרלבנטי פר מקרה, לא באופן גורף.

אורלי פרומן: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: ובכן, חברי'ה, גם אנשי משרד החינוך, וכל מי שנמצא, וגם חברי הכנסת.

מאיר כהן: להלן דרישת הוועדה ממשרד החינוך, ואני גם פונה לשר החינוך, שאני חייב לציין שוב, שהשקיפות שבה הוא אמר את הדברים הובילה לכל הדיונים הארוכים האלה והמייגעים, אבל שמחתי מאוד שהוא אמר, חברי'ה, זה לא היה בתקופה שלי, וזה לא יהיה יותר.

מאיר כהן: אז אנחנו דורשים את הדברים.

מאיר כהן: הוועדה קוראת למשרד החינוך להציג את נוסחת שקד בפני המנהלים ובפני המורים.

מאיר כהן: בבקשה מכם.

מאיר כהן: להציג את הנוסחה הזאת.

מאיר כהן: אני מדבר עם מנהלים, אני מדבר עם מורים.

מאיר כהן: הם שומעים על נוסחת שקד, אף אחד לא יודע, אף אחד לא מבין את הנוסחה הזאת.

מאיר כהן: ואני קורא עד סוף השבוע הזה, למשרד החינוך, להפיץ את נוסחת שקד בפני המנהלים.

מאיר כהן: הם כבר יעבירו את זה להורים בבתי הספר ולמורים שלהם.

מאיר כהן: שנית, מעכשיו והלאה, אנחנו מבקשים ממשרד החינוך לשתף בכל תהליך בקבלת החלטות בתהליכים כאלה, לשתף את מנהלי בתי הספר.

מאיר כהן: חברי'ה, האמינו לי, מנהלי בתי הספר הם האינטרטורים של בתי הספר שלהם.

מאיר כהן: אתם מבקשים מהם הכול.

מאיר כהן: הם אחראים על כל מה שקורה.

מאיר כהן: הם הלב הפועם של בית-הספר, ובסופו של דבר, מתקבלות החלטות שהם לא יודעים על החלטות.

מאיר כהן: לא הם ולא ההורים ולא המורים.

מאיר כהן: הדבר השלישי, אני מבקש, מהגב' רונית תירוש, אני כל כך שמח שהיא מונתה כיושבת-ראש הוועדה, להקציב את זמן העבודה של הוועדה לא יאוחר מ-45 יום מיום תחילת הוועדה.

מאיר כהן: אם היא חושבת שזה מעט זמן, בוודאי תקבל החלטה, אבל חייבים לקצוב את זה בזמן.

מאיר כהן: חייב שהציבור יידע שציבור התלמידים, המורים, מה קרה שם ואיך משרד החינוך מתקן.

מאיר כהן: הדבר האחרון.

מאיר כהן: אנחנו מבקשים ממשרד החינוך, שיותר לא השתמשו בנוסחת שקד.

מאיר כהן: לפסול את הנוסחה הזאת.

מאיר כהן: תסמכו על המורים, תסמכו על המנהלים.

מאיר כהן: אני מאוד מקווה שאנחנו בסופה של תקופת הקורונה ונחזור לשגרה.

מאיר כהן: אתמול הלכתי לקבל חיסון, ואני כל כך שמח ואני מרגיש מאושר.

מאיר כהן: ואני קורא לכולם לקבל חיסונים.

מאיר כהן: אבל והיה ומשהו השתבש, או שזה ייקח הרבה זמן, אנשי משרד החינוך, אנחנו רוצים לקבל הבטחה מכם.

מאיר כהן: הנוסחה הזאת שהטריפה את המערכת לא עוד.

מאיר כהן: לא משתמשים בנוסחה.

מאיר כהן: תודה רבה לכולם.

מאיר כהן: הישיבה נעולה.