ועדת הכלכלה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 155, 2020-12-15 09:05

יעקב מרגי: שלום לכולם.

יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה של הכנסת.

יעקב מרגי: היום ה-15 בדצמבר 2020 כ"ט בכסלו תשפ"א.

יעקב מרגי: הנושא היום הוא העדפת תוצרת הארץ ויישום חוק מוסר תשלומים במערכת הבריאות.

יעקב מרגי: אמנם הכותרת הקדימה את תוצרת הארץ אבל העיקר אנחנו רוצים לשמוע היום על חוק מוסר תשלומים, יש לנו חובות פתוחים עם משרד הבריאות.

יעקב מרגי: לא נכביר במילים, כולנו יודעים את הערך המוסף.

יעקב מרגי: הנה אני אומר לכם, אני יודע שיש הסברים, משרד הבריאות מבין את הצרכים, 300 מיליון זה כלום.

יעקב מרגי: אם זה הסכום, נשמע מה הסכום, אבל 300 מיליון זה כלום במערכת הבריאות.

יעקב מרגי: אנחנו נרצה לשמוע איך זה הולך להיות מיושם כי אם אנחנו קיבלנו את אותו דבר, את אותה גברת בשינוי אדרת כי מה שהיה עד היום זה מה שיהיה – אני מקווה שאין פה קומבינה מספרית, מי שלא הבין אותי בפתיח.

יעקב מרגי: משרד הבריאות בבקשה.

ליאור ברק: בוקר טוב.

ליאור ברק: חנוכה שמח לחברי הוועדה, ליו"ר.

ליאור ברק: אני אתאר איפה אנחנו נמצאים כרגע.

ליאור ברק: כמו שגם אמר היו"ר, הוסכם לפני כחודשיים על תקציב, הממשלה הקצתה לנושא תקציב של 300 מיליון שקלים.

ליאור ברק: יושב פה לשמאלי נציג משרד האוצר.

ליאור ברק: משרד האוצר סייע לנו והממשלה ככלל הקצתה סכום נוסף של עוד 200 מיליון שקלים לטובת יישום התקנות.

יעקב מרגי: זה תוספתי או מימון ביניים?

ליאור ברק: תוספתי, וזו בשורה מאוד גדולה מבחינתנו.

ליאור ברק: זה יאפשר לנו להחיל את התקנות על מגוון רחב יותר של ספקים.

ליאור ברק: אעדכן שבהתאם להתחייבות שלנו לוועדה מהפעם הקודמת, ב-1.10 פירסמנו להערות ציבור את התקנות, התקבלו הערות, הערות טובות וחשובות, אנחנו מבחינתנו כבר ממש בשלבים סופיים.

ליאור ברק: הסיבה היחידה שזה עוד לא נמצא על שולחן הוועדה שאנחנו עכשיו מגדילים את מגוון הספקים כמו שאמרתי, בהתאם לתקציב התוספתי שקיבלנו מהממשלה, ובהתאם לכך – ראיתם כולכם, פרסמנו את התקנות גם לוועדה כמובן, את השירותים החשובים והספקים החשובים שאנחנו רוצים להכניס, זה יצרני ציוד רפואי בישראל.

ליאור ברק: אני מתחבר כמובן לנושא השני של הדיון בוועדה של העדפת תוצרת הארץ.

ליאור ברק: יצרני ציוד רפואי בישראל, הרבה ספקים שהם ספקים יחסית קטנים בתחומי התפתחות הילד, פיזיותרפיה, ריפוי ועיסוק, הדמיה, מוקדים רפואיים, ספקים שמערכת הבריאות מושתתת עליהם וחשיבות גדולה בעינינו כממשלה וכמשרד ודאי שספקים כאלה יהיו חזקים ויאפשרו שירות טוב יותר בתוך הקהילה למבוטחים.

איתי עצמון: אתה מתייחס לטיוטת התקנות שפרסמתם או לתיקון שאתם מתכוונים לשלב בטיוטה הזאת?

ליאור ברק: אני אומר שני דברים.

ליאור ברק: אחד – אנחנו פרסמנו את טיוטת התקנות בהתאם לתקציב הראשוני שקיבלנו בסך של 300 מיליון שקלים, עכשיו אנחנו בהתאם לתוספת, להחלטת ממשלה שהתקבלה לפני כשבועיים, אנחנו מעדכנים את התקנות ועכשיו אנחנו פשוט אוספים את הנתונים, מעדכנים בעצם את העלויות לקבוצות ספקים נוספות.

איתי עצמון: שהן יהיו?

ליאור ברק: אני לא רוצה להגיד כרגע כי זה עלול להשתמע שאני אגיד עכשיו קבוצת ספקים ובסופו של דבר היא לא תיכנס, אז אני מעדיף לא להכנס לפרט הזה אם אפשר, אבל זה יהיה בתקופה הקרובה מאוד.

ליאור ברק: בימים אלה אנחנו יושבים על גיבוש הרשימה.

איתי עצמון: ויש צפי למועד שבו תביאו סוף סוף את התקנות האלה לאישור הוועדה?

איתי עצמון: אני גם מזכיר שבדיון שהתקיים בספטמבר האחרון הייתה התחייבות כאן להביא את התקנות לאישור הוועדה ב-1 באוקטובר, לא לפרסם אותן להערות הציבור.

איתי עצמון: מאז חלפו כבר יותר מחודשיים.

ליאור ברק: הבהרנו גם לוועדה וגם לבג"צ שזו הייתה טעות סופר, הכוונה כמובן הייתה לפרסם את זה עד ל-1 באוקטובר.

ליאור ברק: אנחנו היינו שבוע לפני, אז כמובן הייתה הכוונה לפרסם את זה להערות ציבור ב-1 באוקטובר.

איתי עצמון: שבועיים לפני, אבל בסדר.

ליאור ברק: זה עדיין לא זמן שאפשר לעשות גם וגם.

ליאור ברק: אז כמובן שעשינו את זה ועמדנו בהתחייבות.

ליאור ברק: מבחינתנו יש לנו שאלה ואולי הייעוץ המשפטי אחר כך יעלה על הקו ויעדכן גם את חברי הוועדה בעניין, יש לנו רק שאלה אחת, האם אנחנו צריכים לפרסם עוד פעם להערות ציבור בהתאם למגוון הספקים החדש שנוסיף עכשיו בעקבות התקציב התוספתי.

ליאור ברק: זו השאלה היחידה כרגע, אנחנו מבחינתנו תוך כשבועיים מוכנים כבר עם התקנות העדכניות, עם התוספת - - -

איתי עצמון: מוכנים, אני שוב מחדד, הכוונה להביא אותן לאישור הוועדה?

איתי עצמון: להניח אותן על שולחן הוועדה?

ליאור ברק: כן.

ליאור ברק: אני אומר, השאלה היחידה שאני לא יודע לענות לך עליה, זה האם בהתאם לאופי הספקים החדשים שנכניס לתוך תחולת התקנות, האם נצטרך להעלות את זה עוד פעם להערות ציבור או שנוכל לשים את זה ישר על שולחן הוועדה.

ליאור ברק: זו השאלה שאני עוד לא יודע והייעוץ המשפטי של שלושת המשרדים, ועוד פעם, זה בהתאם לאופי הספקים שיתוספו.

ליאור ברק: אם אלה יהיו ספקים שבאותם תחומים שהוספנו בתקנות הראשונות, אני מניח שיהיה אפשר לחסוך פרסום נוסף להערות ציבור.

ליאור ברק: אם יש ספקים מתחומים אחרים גם שבו עשינו תיעדוף כזה או אחר, אני מניח שכן נצטרך להעלות את זה.

יעקב מרגי: התוספת תהיה כולה ספקים מקומיים?

ליאור ברק: עוד פעם, אני לא רוצה להתחייב על הדבר הזה כי אנחנו באמצע עבודת - - -

יעקב מרגי: לא, אנחנו נחייב אתכם.

יעקב מרגי: כי זה לעג לרש 300 מיליון.

יעקב מרגי: אם גם מזה אתן לך פתח לעשות מזה - - -

ליאור ברק: אני אומר, יש 300 ועוד 200 מיליון תוספתי שהממשלה הקצתה לעניין הזה.

ליאור ברק: זה סך הכל 500 מיליון.

רועי קאהן: אני ממשרד האוצר.

רועי קאהן: יו"ר הוועדה, המטרה שלנו גם ב-200 הנוספים קודם כל לתת מענה רחב לכל קבוצות הספקים הקטנים והבינוניים שבטיוטת התקנות הנוכחית לא נתנו להם מענה.

רועי קאהן: המטרה היא להרחיב וזו גם הסיבה שהבאנו תקציב תוספתי של עוד 200 מיליון, על מנת להרחיב ולהוסיף עוד כל מיני קבוצות ספקים קטנות יותר שהם לא מספקי הליבה של מערכת הבריאות אבל זה עדיין ספק קטן שמוכר שירותים והיום תנאי התשלום שלו זה שוטף פלוס 90.

רועי קאהן: כמו שליאור אמר, היינו כבר כנראה עם התקנות הנוכחיות בוועדה, אם לא היה עוד כסף, הסיבה לעיכוב זה שאנחנו אמרנו שיש תקציב תוספתי.

רועי קאהן: אנחנו אוספים עכשיו שורה-שורה מכל קופות החולים.

יעקב מרגי: מתי נראה לכם שתשימו את זה בוועדה?

רועי קאהן: כמו שליאור אמר, אני מאמין שתוך שבועיים נסיים את העבודה המקצועית.

יעקב מרגי: תוך שבועיים, שלא תחזור על אותה טעות.

ליאור ברק: אני מחדד את הסוגיה.

ליאור ברק: אני מאמין שתוך שבועיים, אנחנו משרד הבריאות ומשרד הכלכלה נסיים את העבודה המקצועית.

ליאור ברק: ואז יש שאלה, האם אנחנו יכולים בסוף העבודה המקצועית ישר להגיע לוועדה או האם אנחנו צריכים לצאת שוב להערות הציבור.

יעקב מרגי: אתם עובדים במקביל עם משרד המשפטים?

ליאור ברק: כן.

יעקב מרגי: זאת אומרת, כשאתה אומר לי שבועיים זה כולל אותם?

ליאור ברק: אני חוזר שוב.

ליאור ברק: שבועיים נסיים את העבודה המקצועית שכוללת אותם.

ליאור ברק: אם נידרש לצאת עוד פעם להערות ציבור לא נגיע לוועדה בסוף העבודה המקצועית, כי נצטרך לצאת שוב להערות ציבור.

יעקב מרגי: ברור.

יעקב מרגי: שלא נחזור על אותה טעות.

יעקב מרגי: אוקיי.

יעקב מרגי: אבנר ספקטור מנכ"ל חברת מדיספק בבקשה.

אבנר ספקטור: יש כמה דברים שאני רוצה להעלות.

אבנר ספקטור: לגבי השוטף פלוס 90, זה נשמע טוב, אבל צריך לכלול גם את קרנות מחקרים שהם חלק מרכש לא קטן של מערכת הבריאות וגם מנגנון האישור צריך להיות הרבה יותר ברור וקל כי השוטף פלוס 90 לא קיים, בוודאי שנכון להעביר את זה לשוטף פלוס 30.

אבנר ספקטור: דבר שני, אין כיום דרך ליצרן בארץ שמספק ציוד לבית חולים לתבוע על פיגורים, ריבית והצמדה.

אבנר ספקטור: נכון שההצמדה כיום זה לא דבר חשוב אבל זה דבר שהוא מאוד משמעותי וצריך לתת לזה יכולת ביטוי.

אבנר ספקטור: מנגנון האישור חייב להיות חשוב מאוד, אלה דברים שאם רוצים לעודד את התעשייה צריכים לעשות את זה.

אבנר ספקטור: כבר ראינו בנושא המשוטים שהרגו את התעשייה בארץ ואחרי זה כשרצו לקבל עזרה מתעשייה בארץ זה היה בלתי אפשרי כי היא לא הייתה מוכנה וזמינה, כי היא נעלמה לחו"ל.

אבנר ספקטור: זה קושר אותנו חזק מאוד לנושא של הכחול לבן שצריך לתת את התיעדוף.

אבנר ספקטור: נכון שזה לא קשור, אבל זה בהחלט קשור אם תהיה מדיניות תשלומים יותר נכונה גם לעידוד כחול לבן בכל ההיבטים האלה ובתי החולים יקבלו את הכיסוי, זה ייתן.

אבנר ספקטור: צריך לזכור שחברה ישראלית היא בנחיתות לגבי חברה זרה, ואנחנו שאנחנו יצרנים של ציוד קפיטלי ו-95% מהתוצרת שלנו נמכרת בחו"ל, דווקא בארץ אנחנו נתקלים בנקודות חולשה, כי אנחנו לא יכולים לקחת את הרופאים לנסיעות באלפים כדי לראות בית חולים שהציוד בו מופעל.

יעקב מרגי: אני מכיר חברות תרופות שלוקחות רופאי משפחה לטיולים כדי להמליץ על התרופות שלהן.

אבנר ספקטור: כן אבל אני, שאני נמצא ביהוד אני יכול לקחת אותם רק לפלאפל ביהוד, שהוא מצוין, אבל זו היכולת היחידה שלי.

אבנר ספקטור: לכן יש כאן בעיה ונחיתות.

אבנר ספקטור: צריך להחיל את חוק המכרזים על קרנות המחקר, על בתי החולים וכל ארגוני הרכש של בתי החולים ואת האחריות גם על מדיניות התשלומים חייבים להחיל עליהם.

אבנר ספקטור: כי מה שקורה היום, כשאני מספק את הציוד לבית חולים דרך שראל לדוגמה, עד ששראל לא מקבלת אישור מבית החולים ומנגנון האישור יכול להיות די מורכב, בהחליט יכולה להיות סיטואציה שבשוטף פלוס 30, השוטף יכול להמשך חצי שנה, וה-30 הוא לא 30, וה-90 הוא לא 90, ואין לזה סוף, במיוחד כשמדובר בקרנות מחקר שבהן אין שום מנגנון שמפקח, ומי שלוחץ ראשון מקבל תשלומים.

אבנר ספקטור: אני חושב שכלל ברזל במערכת עסקית נכונה, זה כמו שמצפים מהיצרן שיעמוד בכל המחויבויות שלו ויקיים את כל מה שהוא נותן, הציפיה המאוד בסיסית היא שהמערכת תעמוד בהתחייבויות שלה, ואלה דברים שצריכים לעגן אותם עם סנקציה או קנס משמעותי לבתי החולים ולמוסדות, כדי שזה ישפר את זה.

יעקב מרגי: מר ספקטור היקר, אתה מתנהל על מי מנוחות כמו מערכת הבריאות אבל בוא תקשיב, כשאני מדבר על צורך של 3 מיליארד ומשרד הבריאות מקצה 300 ומשרד האוצר עוד 200, אפילו אני לא רוצה להחליף אותם להחליט איפה זה יהיה.

יעקב מרגי: הדרך היחידה, כדי לפתור לו את הבעיות אני אומר שנרוויח שתי תועלות, לנווט את זה לתוצרת הארץ לפחות בקטע הזה.

אבנר ספקטור: אני מסכים איתך מאוד, אבל זה גם חשוב הנושא של התשלום בהיבט אחר, כי אם אנחנו רוצים לחסוך כסף למערכת הבריאות, צריך להבין שהיצרנים לוקחים בחשבון את הפיגורים האלה ועל ידי זה מעלים את המחיר.

אבנר ספקטור: לשמחתי, מה שאני מוכר בארץ, אני מוכר במחירים הרבה יותר זולים מכל המתחרים שלי.

יעקב מרגי: אם כבר העלית את זה, אתה מתמחר מול שראל או מול בתי החולים?

אבנר ספקטור: מול כולם.

אבנר ספקטור: אני עובד מול כולם.

יעקב מרגי: תפרט.

אבנר ספקטור: אם זה בתי חולים ממשלתיים אז זה או דרך שראל או דרך בית החולים או דרך קרן מחקרים.

אבנר ספקטור: אם זה עם קופת חולים זה או דרך בית החולים או דרך הנדסה רפואית או דרך קרן המחקרים.

אבנר ספקטור: המורכבות שאתה רואה היא שלושה גורמי רכש בכל מערכת בריאות מסוימת.

אבנר ספקטור: אם אתה מדבר על ממשלתי זה שלושה גורמי רכש, אם אתה מדבר על קופת החולים - - -

יעקב מרגי: כמו שאנחנו חווים בוועדה הזו לא אחת, אמנם מפא"י כבר מזמן נגמרה, השיטות, חלקן עדיין מושרשות.

יעקב מרגי: אוקיי.

יעקב מרגי: תודה.

אבנר ספקטור: תודה רבה לך ויום טוב.

יעקב מרגי: נתן וילפנד בבקשה.

נתן וילפנד: בוקר טוב לכולם.

נתן וילפנד: אני מנכ"ל חברת סביון דיאגנוסטיקה, אנחנו מפעל ישראלי מוכר שפועל מעל ל-35 שנים בשוק הריאגנטים לאבחון רפואי, כולל במדינת ישראל וגם הרבה מאוד בחו"ל.

נתן וילפנד: יש לנו 70 עובדים, עולים חדשים, עולים ותיקים, מדענים חוזרים וסטודנטים.

נתן וילפנד: החברה ממוקמת באזור התעשייה הצפוני של אשדוד.

נתן וילפנד: למפעל שלנו יש אישורי FDA, יש אישורים של רשויות אירופאיות, אוסטרליות - - -

יעקב מרגי: אתה לא בערוץ 12 עכשיו לשווק את החברה.

יעקב מרגי: דבר איתי על מוסר התשלומים.

נתן וילפנד: תיכף אני מגיע לנקודה.

נתן וילפנד: כמובן גם משרד הבריאות הישראלי ומכון התקנים.

נתן וילפנד: אנחנו מייצרים ריאגנטים, כולל ריאגנטים להתמודדות עם משבר הקורונה.

נתן וילפנד: בתחילת המשבר הגיעו למפעל שלנו נציגים של משרד הבטחון, מה שדאז היה המשל"ט ואחר כך הפך להיות מכלול וביקשו לסייע למדינת ישראל בהתמודדות עם המגפה, ביקשו שאנחנו נפנה משאבים ונקצה כוח אדם לפיתוח אותם ריאגנטים לצורך אבחון קורונה.

נתן וילפנד: עצרנו את הפעילות הרגילה של המפעל, הקצינו משאבים לפיתוח, התגייסנו למשימה כמו לא מעט יצרנים ישראלים באותה תקופה - - -

יעקב מרגי: ומצאתם את עצמכם לבד.

נתן וילפנד: ומצאנו את עצמנו לבד.

נתן וילפנד: פיתחנו ריאגנטים, רכשנו חומרי גלם, עברנו תהליך תיקוף על ידי המעבדה המרכזית של נגיפים של משרד הבריאות ומשרד הבריאות עצמו, קיבלנו אישורי אמ"ר, ואז אנחנו מגלים שמשרד הבריאות יוצא עם בקשות לפטור ממכרזים ברכש של מאות מיליונים מחברות סיניות ומחברות קוריאניות, ללא שום הקצאה ליצרנים מקומיים.

נתן וילפנד: שוב, זה פטור ממכרז וכל התוצרת הישראלית נשארת בחוץ.

נתן וילפנד: יתרה מזו, בתחילת חודש אוקטובר משרד הכלכלה פירסם איסור ייצוא של ריאגנטים של קורונה, ואז מה יוצא?

נתן וילפנד: משרד הבריאות הישראלי לא רוכש, לחו"ל אני צריך לרוץ ולבקש - - -

יעקב מרגי: נתן, בשונה מאנשי מחקר אנחנו הבנו מהר.

יעקב מרגי: תן לי לשאול אותך שאלה.

יעקב מרגי: במשבר האפידמיולוגי הבא, שאני מקווה שלא יהיה, כשמשרד הבריאות יפנה אליך, תיתן את הלחי השניה?

נתן וילפנד: שאלה מאוד טובה.

נתן וילפנד: אתה יודע, בסופו של דבר אנחנו מתקיימים למזלנו לא רק מתוצרת - - -

יעקב מרגי: שאלתי שאלה.

יעקב מרגי: למה אתה נותן לי הרצאה?

יעקב מרגי: אתה תגיש למשרד הבריאות את הלחי השניה או לא?

נתן וילפנד: כן.

נתן וילפנד: אני אגיש את הלחי השניה.

יעקב מרגי: אז מה אתה מתלונן על הלחי הראשונה?

יעקב מרגי: בצבא המפקד היה אומר לי "במשבר הבא תחפש אותי בסיבוב".

יעקב מרגי: זה מה שאתם צריכים לומר למשרד הבריאות.

יעקב מרגי: עם כל הכבוד.

יעקב מרגי: הם עשו זאת למפעלים רבים בתעשייה הישראלית, ועם כל הכבוד, זו לא התנהלות – אני לא רוצה לומר חברית כי אין כאן עניין של חברויות – זו התנהלות לא אחראית לא צודקת ולא הוגנת.

נתן וילפנד: תראו, אתם ועדת הכלכלה.

נתן וילפנד: מדינת ישראל מוציאה מאות מיליונים ומיליארדים לרכישת ריאגנטים בחו"ל.

נתן וילפנד: משלמים בו בזמן דמי אבטלה עצומים במדינת ישראל.

יעקב מרגי: נתן תודה.

יעקב מרגי: אני מודה לך על הזווית הזו בדיון.

יעקב מרגי: אני אומר לך, אנחנו בסיכום מוחים.

יעקב מרגי: תהיה מחאה כלפי משרד הבריאות על ההפקרה של כל מכוני המחקר הישראלים והתעשייה הישראלית שעוסקת בתחום הרפואי.

יעקב מרגי: זו ההתנהלות של משרד הבריאות.

יעקב מרגי: תודה.

נתן וילפנד: יש לי הערה אחת נוספת.

נתן וילפנד: אני רוצה להתייחס ברשותך לנושא של מוסר התשלומים.

נתן וילפנד: להקדים תשלום ליצרן מקומי בלי לטפל בנושא של היבואנים וחברות ההפצה בארץ, זה משיג את האפקט ההפוך.

יעקב מרגי: למה?

נתן וילפנד: למה לרכוש תוצרת מקומית ולשלם שוטף 30, כאשר אפשר לקנות את זה מיבואן ולשלם 120 יום?

נתן וילפנד: לכן חובה לטפל במוסר התשלומים בכל מגזר הבריאות ולא לחלק אותו לחטיבות שונות ולחברות שונות.

נתן וילפנד: תודה.

יעקב מרגי: אני מאוד מודה לך על הזווית הזו, לכן אנחנו מבקשים שלפחות במקצה השיפורים הקטן הזה, הוא יופנה כולו לתוצרת הישראלית.

נתן וילפנד: לגבי תוצרת ישראלית, אנחנו לא מבקשים העדפה.

נתן וילפנד: אנחנו מבקשים הזדמנות שווה.

נתן וילפנד: אפילו הזדמנות שווה לא קיבלנו ממשרד הבריאות.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אני חושב שהדברים נאמרו בצורה ברורה.

יעקב מרגי: חנה לאידרשניידר בבקשה.

חנה לאידרשניידר: שלום לכולם.

חנה לאידרשניידר: אני מלשכת המסחר.

חנה לאידרשניידר: אני מייצגת את יבואני הציוד הרפואי והתרופות ואני חושבת שהדיון שאנחנו מנהלים עכשיו על ההצעה המבישה שמשרד הבריאות הגיש הוא פשוט חוזר על עצמו שוב ושוב ואנחנו מגיעים לאותו מקום שבו משרד הבריאות מתעלם לגמרי מהספקים הכי חשובים שלו.

חנה לאידרשניידר: זה נחמד מאוד שאנחנו מדברים על תוצרת הארץ והעדפת תוצרת הארץ וזה בסדר גמור, ואנחנו מדברים על מוסר תשלומים של 30 יום וזה בסדר גמור, מה עם כל היבואנים?

חנה לאידרשניידר: הם לא עסקים חשובים?

חנה לאידרשניידר: הם לא ספקים חשובים של משרד הבריאות?

חנה לאידרשניידר: מה עם כל הספקים של מכונות הנשמה, של מזרקים, של תרופות הרדמה?

חנה לאידרשניידר: מה עם כל אלה?

חנה לאידרשניידר: שכחתם אותם?

חנה לאידרשניידר: אנחנו מדברים על עסקים מקומיים.

חנה לאידרשניידר: יבואן הוא לא עסק מקומי?

חנה לאידרשניידר: הוא מעסיק פה עשרות אלפי עובדים שכולם לא מקבלים משכורת בזמן בגלל מוסר התשלומים הלקוי של משרד הבריאות, שהוא לא חושב לנכון שצריך להסדיר את הנושא הזה - - -

יעקב מרגי: 3 מיליארד ₪ מימון ביניים של האוצר היה גומר את זה.

יעקב מרגי: משבר הקורונה היה הזדמנות לתת מימון ביניים, את הדלתה הזו, הרי זה לא תוספתי.

יעקב מרגי: לעמוד במוסר תשלומים - - -

חנה לאידרשניידר: נכון.

חנה לאידרשניידר: מדובר על תזרים בלבד.

חנה לאידרשניידר: שלוש שנים עברו במקום שלושה חודשים ומשרד הבריאות עוד לא השיג את התזרים הזה שהוא חד פעמי.

חנה לאידרשניידר: זה סכום חד פעמי.

חנה לאידרשניידר: אנחנו לא מדברים על תוספת תקציב.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: רציתי רק להסביר שהבנתי אותך, הפרעת לי.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אני אומר, זה לא תזרים תוספתי, זה מימון ביניים.

יעקב מרגי: הייתה הזדמנות עכשיו במשבר הקורונה, לצערי הרב משרדים רבים החמיצו את המשבר הזה.

יעקב מרגי: זו הייתה הזדמנות להם.

יעקב מרגי: ואני אחזור, לא קשור אמנם, גם משרד החינוך.

חנה לאידרשניידר: אדוני, אבל משבר הקורונה יצר פה עיוות גדול עוד יותר.

יעקב מרגי: גבירתי, סליחה.

יעקב מרגי: זו הייתה גם שעה גדולה שמשרד החינוך היה יכול לנצל אותה.

יעקב מרגי: כנ"ל גם משרד הבריאות, לפחות בסוגיה של משרד התשלומים, ועוד צרות אחרות שיש למשרד הבריאות.

יעקב מרגי: היועץ המשפטי מפנה את תשומת ליבי לכך שאמנם אני מפנה את כל החצים שלי למשרד הבריאות, אבל אלה תקנות של שלושה משרדים.

יעקב מרגי: אני כרגע לא מוחה על התקנות.

יעקב מרגי: מחיתי כרגע רק על הפקרת הספקים והיצרנים הישראליים.

יעקב מרגי: יפה, נחמד לבוא לומר להם "תתגייסו".

יעקב מרגי: בינתיים השיירה עזבה את הרציף והם רואים שהם נשארו לבד בבית פה עם כל ההשקעות שהם השקיעו בגלל הבקשה שלכם.

יעקב מרגי: אני שומע את זה מנתן, שמענו את זה מהמפעל שייצר את המסכות.

יעקב מרגי: אבירם סושרד בבקשה.

אבירם סושרד: בוקר טוב לכולם.

אבירם סושרד: פיליפס מעסיקה 1,400 עובדים בארץ.

אבירם סושרד: לגבי נושא של כחול-לבן, יש מכרזים שאני לא יודע כמה עדיפות נותנים לכחול-לבן, למרות שזה מחויב.

יעקב מרגי: תאמר "תוצרת כחול לבן".

יעקב מרגי: אנחנו עלולים להתבלבל בימים האלה.

אבירם סושרד: יש לנו מפעל שמייצר כחול לבן במת"מ בחיפה, מייצרים סי.

אבירם סושרד: טי, מייצרים PET CT, ובהזדמנות הזאת אני גם מזמין אותך ואת חברי הוועדה לבקר ולראות יצרן ישראלי שמייצר - - -

יעקב מרגי: אני שומע PET CT אני נבהל.

יעקב מרגי: אל תזמין אותי.

אבירם סושרד: לגבי נושא של כחול לבן ומתן עדיפות במכרזים, יש מכרזים שנותנים ויש מכרזים שפחות נותנים, למרות שעד כמה שאני יודע, מחויבים.

אבירם סושרד: לגבי נושא של תשלומים, יש לנו בתי חולים שמשלמים שוטף פלוס 30, ויש בתי חולים שמשלמים שוטף פלוס 150.

יעקב מרגי: למה אתם עובדים איתם?

אבירם סושרד: אנחנו עובדים איתם כי אנחנו עוסקים בתחום הרפואי והאמת ששקלתי יותר מפעם אחת להפסיק לעבוד איתם אבל מצד שני מדובר פה בחיי אדם.

אבירם סושרד: אנחנו נמצאים בין הפטיש לבין הסדן.

אבירם סושרד: אנחנו כן מאמינים שצריך לטפל במוסר התשלומים במערכת הבריאות באופן רוחבי וצריך להקדים תשלומים לכל הספקים.

אבירם סושרד: אבל אם יש סכום שהוא מוגבל לנושא, אני חושב שצריך להקדים תשלום דווקא ליצרנים המקומיים כי פה בניגוד ליבואנים שמייבאים פר הזמנה, אנחנו מייצרים למלאי, יש לנו עלויות קבועות הרבה יותר גבוהות מאשר ליבואנים, ובכל מקרה יש לנו כיצרנים ימי אשראי גם קצרים יותר.

אבירם סושרד: אז אם יש סכום מוגבל לנושא זה, זה מה שאני מבקש.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: מבחינתי קיבלת.

יעקב מרגי: דנה שני בבקשה.

דנה שני: שלום.

דנה שני: כמו שכבר ליאור אמר, מהצד שלנו, שאנחנו העברנו ב-1 באוקטובר להערות הציבור.

יעקב מרגי: אבל היה לו קושי שהוא רצה להתייעץ איתך, אז אני עוזר לו להתייעץ איתך פה במעמד הזה.

יעקב מרגי: האם הוא יצטרך שוב לפרסם להערות הציבור?

דנה שני: הייתה התייעצות עם משרד המשפטים ואני חושבת שכן נצטרך לפרסם את זה מחדש להערות הציבור, כי התווספו ספקים חדשים.

יעקב מרגי: אני שלא מבין כלום הייתי אומר לך שחייב.

יעקב מרגי: ברגע שאתה מכניס רשימות שמיות חדשות.

יעקב מרגי: לו יצוייר שפרסמנו להערות הציבור, כמה זמן זה לוקח?

דנה שני: 21 יום.

דנה שני: אפשר אולי לקצר את זה ל-14 יום.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: ירון יצהרי בבקשה.

ירון יצהרי: שלום.

ירון יצהרי: אני כמו אבירם, גם אזמין אותך לסיור.

ירון יצהרי: אני מייצג שני כובעים.

ירון יצהרי: אני מייצג את ארגון משק ישראל - - -

יעקב מרגי: מה אתם מזמינים אותי?

יעקב מרגי: גם אתה גם הוא.

יעקב מרגי: לא רוצה.

ירון יצהרי: אני אגיד לך למה אני מזמין.

ירון יצהרי: אני מזמין אותך בשביל לראות תפארת ישראלית, מפעלי ייצור ישראליים שנמצאים בבעלות של חברות בין לאומיות.

ירון יצהרי: כי מה ההבדל אם מייצרים את זה בישראל, ואבירם דיבר על 1,400, 1,500, אנחנו מעסיקים 1,100 עובדים בישראל, מרובוטיקה בקיסריה עד מערכות ניטור להנשמה בהר חוצבים, ועובר דרך סכרת בתל אביב, וביוקנעם, אנחנו נמצאים בכל הארץ.

יעקב מרגי: אני צריך להיפגע שאין לכם עדיין שום מכון מחקר או מפעל ייצור בדרום?

ירון יצהרי: אנחנו צריכים לקחת את זה באמת ואני אשמח, אם נמצא חברות מעניינות, בהחלט.

יעקב מרגי: נשמח לסייע בידך.

יעקב מרגי: בבקשה אדוני.

ירון יצהרי: זה לגבי התעסוקה.

ירון יצהרי: לגבי מוסר התשלומים שדיברו, אני רוצה להכנס לפרקטיקה ולהבין, ממתי נכנס בתקנות, צריך לוודא שנכנסה הספירה, וזה לא משנה אם זה 30, 60 או 90, זה מיום הפקת החשבונית.

ירון יצהרי: כי מה שקורה בפועל דה פקטו עם מערכת הבריאות, קופות חולים ובתי חולים, הם מתחילים לספור את השוטף מהיום שהם אישרו לתשלום.

ירון יצהרי: לכל בית חולים, קופת חולים, לכל אחד מהם יש את ההחלטות שלהם מתי התהליך שמאושר לתשלום ולכן קודם כל לחדד את זה בתקנות.

ירון יצהרי: מיום הפקת החשבונית.

יעקב מרגי: אני שואל כל עוד הברזל חם, מה יופיע בתקנות?

יעקב מרגי: אני כאחד שעסק בזה אי פעם, כשאדם מוציא חשבונית הוא שוטף פלוס 30 מיום הוצאת החשבונית.

ירון יצהרי: זה לא מה שקורה.

יעקב מרגי: אם אני גוף כבד ועצלן כל עוד מדובר בכסף של אחרים ועד שאני אאשר את החשבונית ייקח 40 יום, אז זה שוטף פלוס 70.

ירון יצהרי: נכון, אבל זה מה שקורה בפועל.

יעקב מרגי: תודה על השאלה שלך.

יעקב מרגי: אני רוצה לוודא מה יופיע בתקנות.

ליאור ברק: אני אעדכן את כבוד היו"ר.

ליאור ברק: הנושא של מועד הוצאת החשבונית מופיע בתקנות לגבי כלל הספקים, מערכת הבריאות לא תהיה שונה בעניין הזה מאף ספק אחר.

ליאור ברק: אותם כללים שחלים על כל - - -

יעקב מרגי: ומה הכללים שחלים?

יעקב מרגי: אנחנו עכשיו ינוקות, לא מכירים.

ליאור ברק: מיום אישור החשבונית על ידי המזמין.

יעקב מרגי: ואם אתה לקחת את החשבונית שלי, לא מצאתי חן בעיניך, שמת בצד הימני של השולחן, וכשהגעתי אליה, אתה יודע יש לי פניות אצלי בשולחן שלא בא לי עליהן, אני שם אותם כדי לא לשכוח, אבל מדי פעם מעביר מימין לשמאל.

יעקב מרגי: תגיד לי, זה נראה לך רציני?

ליאור ברק: אני אומר, הנושא הזה נדון בוועדה והוסכם, יש בו המון פרטים.

יעקב מרגי: הנה אני אומר לך, כשיגיעו התקנות אני אדרש לכך.

יעקב מרגי: אם תרצו זמן שנקצוב אותו גם מיום קבלת החשבונית לאישור החשבונית, תעשה את זה.

יעקב מרגי: לא ייתכן שמשרד הבריאות ואנחנו רואים שמשבר הקורונה העצים את זה, זה לא משנה מה ממליצים לו, מה מסבירים לו, מה מבקשים ממנו, הוא בשלו.

יעקב מרגי: וזו התחושה שאתם משדרים לי.

יעקב מרגי: אתם מסרבים להתרגש אפילו כי משרדים אחרים, אני לא רוצה להגיד לך שעוברים לדום ולא מפחד, מיראת כבוד למוסד הזה.

יעקב מרגי: התחושה שאתם משדרים, 'תמשיכו לכשכש בזנב'.

ליאור ברק: ממש לא, אני יכול להגיד שלמשרד הבריאות היו המון המון תכניות - - -

יעקב מרגי: ידידי, כמה פעמים היית בדיון שהוא דומה ובתחושה שכבר היינו פה, רק איתי בקדנציה שלי.

יעקב מרגי: כמה פעמים היית איתי?

ליאור ברק: זה הדיון השלישי.

יעקב מרגי: אתה מבין?

יעקב מרגי: והקדנציה שלי לא כל כך ארוכה פה בכלכלה.

ליאור ברק: אני חושב שמשרד הבריאות, בוודאי לשר ולמנכ"ל היו תכניות מצוינות ל-500 מיליון ובכל זאת החלטנו להשקיע אותם בנושא הזה שהוא חשוב לנו לפחות כמו לרכוש עוד מכונת הנשמה ועוד מכשיר MRI.

יעקב מרגי: אל תזכיר רכישת מכונות הנשמה כשאתה מדבר על אחריות כלכלית, אחריות פיננסית תקרא לזה, מה שאתה רוצה.

ליאור ברק: רכישת מכשיר MRI או רובו דה וינצ'י, הנושא הזה הוא אחד הנושאים החשובים למערכת, להשאיר את הספקים של מערכת הבריאות כספקים עובדים.

יעקב מרגי: אם כבר הזכרת MRI, תושב הדרום שהופנה, הוא לא ביקש מעצמו, הוא לא חלם להיבדק ב-MRI, הוא הופנה על ידי רופא.

יעקב מרגי: ואתם יודעים, כשמבקשים MRI זה חשש כלשהו שדורש אימות מדויק יותר מפרוצדורות בדיקה אחרות, אתה יודע כמה זמן תושב הדרום נדרש כדי לקבל תור ל-MRI בדרום?

ירון יצהרי: טוב, אנחנו לא מייצרים - - -

יעקב מרגי: ירון, תן לי רגע.

ליאור ברק: אני לא רוצה להגיד לך בעל פה כרגע.

יעקב מרגי: אני אומר לך, אל תתאמץ.

יעקב מרגי: זה בין 6-8 חודשים.

אימאן ח'טיב יאסין: ככה זה גם בצפון.

יעקב מרגי: אם אני ניגש למרכז, ואם אני אומר לקופה שלי 'תקשיבי', ואני לא רוצה להגיד לך מה אמרתי להם, אבל זה דומה ל'לכו לכל הרוחות', 'תנו לי בבילינסון'.

יעקב מרגי: אתה יודע כמה זמן זה ייקח?

ליאור ברק: אני חושב שהמספרים נמוכים יותר, היו"ר, אבל אני לא אתווכח.

יעקב מרגי: אתה רוצה שאתן לך עכשיו שידור חי של פניית ציבור?

יעקב מרגי: תשתדל לא לעמת אותי עם עובדות כי אני מדייק.

יעקב מרגי: הפניה של אוקטובר המועד הוא יוני.

יעקב מרגי: והוא לא מתקבל בלובי, אתה יודע איפה הוא מתקבל לבדיקה?

יעקב מרגי: בקונטיינר שנמצא במגרש חניה.

יעקב מרגי: בבקשה ירון.

אימאן ח'טיב יאסין: יש לי פניה מאוגוסט, כבודו.

ירון יצהרי: אני יכול להגיד לך שאם אני חוזר רגע לעניין התשלומים, יש לי חשבונות שמשלמים גם אחרי שנתיים בגלל המעבר הזה משמאל לימין.

ירון יצהרי: ודרך אגב, אני רוצה להחמיא למשרד הבריאות, הבעיה היא לא במשרד הבריאות.

ירון יצהרי: הבעיה היא ביישום בפועל בבתי החולים.

ירון יצהרי: לא כל בתי החולים הם בבעלות משרד הבריאות.

ירון יצהרי: יש פרטיים, יש ציבוריים ויש של כללית, כל אחד עם סיבותיו הוא ויש את הציבוריים שבאזור ירושלים.

יעקב מרגי: תראה, אנחנו מדברים על משרד הבריאות.

יעקב מרגי: כרגע התקנות מדברות על המדינה, הממשלה.

יעקב מרגי: אתה בתחום העסקי שלך תיקח את השיקולים להתמסחרות והתמחרות עם בתי החולים בהתקשרויות פרטיות.

יעקב מרגי: אבל כשמדובר בממשלה, במדינה, פה יש סדר ויש התנהלות.

יעקב מרגי: קח את הסיכונים שלך, קח את התמחור שלך לגבי אמצעי המימון שלך, אין לי בעיה.

יעקב מרגי: אבל כשמדובר על ממשלה, היא לא יכולה להכתיב זאת.

ירון יצהרי: מה שאני רוצה שיהיה בתקנות זה שלמעשה מניין ימי התשלום ייספר מיום קבלת הטובין ולא מיום אישור הטובין.

ירון יצהרי: זאת אומרת כשהופקה החשבונית בסמוך לאספקת הטובין, שם צריך להתחיל להיספר.

ירון יצהרי: אם הפקיד השאיר את זה בצד שמאל או ימין, לא רלבנטי.

ירון יצהרי: התאריך של החשבונית, זה התאריך.

יעקב מרגי: כך זה מתנהל בעולם השפוי הרגיל שהוא לא מערכת הבריאות.

ירון יצהרי: יש עוד מערכות לא שפויות, אבל בהחלט כפי שאמרת.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אחרון הדוברים שניר רוזנפלד וניגש לסיכום.

שניר רוזנפלד: תודה רבה אדוני.

שניר רוזנפלד: בוקר טוב חברים, חג אורים שמח.

שניר רוזנפלד: שמי שניר רוזנפלד ואני סמנכ"ל המכירות בחברת CYBER 2.0.

שניר רוזנפלד: הקורונה הגדילה את עולם הסייבר שלנו ואנחנו חווים התקפות סייבר חדשות לבקרים.

שניר רוזנפלד: יחד עם זאת, אחד מהמכרזים שיצא לאחרונה, ב-2 באוקטובר, של אחת מקופות החולים הגדולות במדינה מטה את המכרז לפתרונות סייבר המיוצרים בחו"ל ולא תוצרת כחול לבן.

שניר רוזנפלד: החברה שלנו היא חברה בצמיחה, חברת סטארטאפ, מה שנקרא חברת הזנק, אנחנו מפרנסים שמונה, לפני הקורונה היינו 23.

שניר רוזנפלד: לקבל סיכוי להתמודד במכרז של אחת מקופות החולים היה יכול לתת רוח חיים ואויר נשימה לחברה.

שניר רוזנפלד: כשפניתי לקופת החולים במסגרת שאלות הבהרה למכרז, ניפנפו אותי בתשובה לקונית והשאירו את המכרז סגור לשני יצרנים אמריקאים.

יעקב מרגי: אין ספק, זעקתך במקום.

יעקב מרגי: אני לא יכול לתת התייחסות לגבי ניסיון, אני לא בודק את זה, אבל זה מהות הדיון.

יעקב מרגי: צריך שיהיה שם רגש ואיזה ברומטר מסוים שתהיה לו נטייה לתעדף תוצרת הארץ.

יעקב מרגי: בסוף זה חוזר למערכת.

יעקב מרגי: בסוף בסוף אנחנו נוכל לסייע למערכת הבריאות יותר.

יעקב מרגי: אוצר המדינה יוכל לסייע יותר.

יעקב מרגי: זה גלגל מזין גלגל אחר וחבל שזה לא נשמע ולא מובן.

יעקב מרגי: אני לא אומר שהכל צריך להיות כחול לבן, ואני לא אומר שזה השיקול היחיד.

יעקב מרגי: צריכים להיות שיקולים של בטיחות, של טיב, של איכות, ידע, הכל.

יעקב מרגי: אבל קודם כל שייבחנו הפרמטרים האלה, לפני שניגשים ופוזלים אל מעבר לים.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: ח"כ יאסין בבקשה.

אימאן ח'טיב יאסין: בוקר טוב כבוד היו"ר, חברים וחברות.

אימאן ח'טיב יאסין: בקשר למוסר תשלומים, אני לא חושבת שיש סיבה בעולם שזה יהיה יותר מ-30 יום.

אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שהמקסימום שצריך להיות זה רק 30 יום, כי זה מעגליות.

אימאן ח'טיב יאסין: כל אחד צריך להתקיים, גם הספק, גם האדם הפשוט, לכן כולם מחכים לקבל את התשלום עבור העבודה שהם עושים.

אימאן ח'טיב יאסין: זה בקשר למוסר תשלומים בכל מקום.

אימאן ח'טיב יאסין: אין ספק שספציפית בנושא של בריאות.

אימאן ח'טיב יאסין: בנושא של תוצרת כחול לבן, כאזרח אני רוצה לקבל את השירות הכי מהיר, הכי טוב, הכי מדויק כי מדובר בבריאות ובריאות זה פעמים רבות חיים או מוות ולכן אני לא חושבת שצריך להפלות, לעזור למישהו אחד ולהשאיר את השני רק בגלל שהוא מחו"ל.

אימאן ח'טיב יאסין: אנחנו בקורונה היינו עדים למחסור הנוראי שהיה קיים כאן וצריך לתת את האופציה הזאת, מה עוד ששמענו מהספקים שכאילו הנציגים של התוצרים של מחוץ לארץ שעובדים בארץ והם מפרנסים משפחות גם וזה חוסך בעלויות במקום להביא מבחוץ, וגם שמענו אנשים כאן שהם היצרנים והם אומרים שהעלויות שלהם יותר גבוהות ואז בסופו של דבר זה ישתקף בשירות שניתן לאזרח הפשוט.

אימאן ח'טיב יאסין: לכן אני חושבת שהמנגנון שצריך לכוון אותנו בכל הסיפור הזה זה באמת טובת האזרח וגם הטובה של הספק שיוכל וניתן לו את האפשרות לתת לו את השירות המיטבי לאזרח שלנו.

אימאן ח'טיב יאסין: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: נעמי היימן ממשרד הכלכלה בבקשה.

נעמי היימן: בוקר טוב.

נעמי היימן: אני רוצה להגיד כמה מילות רקע על נושא החשבונית שנשאל פה.

נעמי היימן: תשלום החשבוניות מוסדר בחוק הראשי, זאת אומרת שהוא אומר שימי הספירה מתחילים מהשלב שבו החשבונית התקבלה ואושרה כקבילה גם מבחינת הפרטים שמופיעים בה וגם מבחינת העבודה, אם היא בוצעה או לא בוצעה.

נעמי היימן: זה אינפוט שקיבלנו מהמזמינים שאמרו שהרבה פעמים יש חשבוניות שמגיעות ויש בהן טעות מהותית - - -

יעקב מרגי: אני אפסיק אותך בשלב הזה.

יעקב מרגי: ברציונל הראשון כדי לתת שוטף פלוס, לא היה כדי ליצור מימון ביניים.

יעקב מרגי: אנחנו מבינים את הצורך שמרגע שהייתה אספקת טובין, מישהו אצל המזמין צריך לבדוק את הדברים, לבדוק את הסחורה, לבדוק את הטיב, את הכמויות, מה שאת רוצה.

יעקב מרגי: לכן נתנו שוטף פלוס.

יעקב מרגי: תחליטו ששוטף פלוס 30 לא טוב, אז 35, 40 יום.

יעקב מרגי: אבל את לא יכולה להשאיר משהו פתוח - - -

נעמי היימן: זה לא פתוח עד אין סוף.

נעמי היימן: יש לזה הגבלה.

יעקב מרגי: מה ההגבלה?

נעמי היימן: ההגבלה היא שאם המזמין לא עשה שום דבר עם החשבונית הזאת בכל התקופה שבה הוא היה אמור לטפל בה שזה 45 ימים, אם הוא מחזיר את החשבונית לאחר התקופה שבה הוא היה אמור לשלם, החשבון של הימים לא מתאפס, לא מתחילים לספור מחדש.

נעמי היימן: יש לו 10 ימים לסיים את הטיפול בחשבונית.

יעקב מרגי: איפה זה מופיע?

נעמי היימן: בחוק.

יעקב מרגי: זאת אומרת שאם אני אומר עכשיו שוטף פלוס 30, בחוק מופיע 15 ימים קצובים לטיפול בחשבונית?

יעקב מרגי: לאישור החשבון?

נעמי היימן: מה שמופיע בחוק זה שאם החשבונית הוחזרה לספק לאחר התקופה שבה היה אמור לשלם, זאת אומרת אם אני משלמת לך בשוטף פלוס 30, אבל החזרתי לך חשבונית אחרי השוטף פלוס 30 ואמרתי באותו הזמן "החשבונית לא תקינה", אין לי יותר עוד 45 ימים כדי לבדוק את החשבונית הזאת, יש לי 10 ימי עסקים לבדוק את החשבונית הזאת בפעם השניה.

יעקב מרגי: אני אשאל בצורה אחרת כדי להבין אותך באופן מושלם.

יעקב מרגי: אם החזרתי את החשבונית אחרי 46 יום, מה זה אומר?

נעמי היימן: אז הספק מתקן את החשבונית, מחזיר, ואז יש לך 10 ימים לטפל בה.

יעקב מרגי: טוב, אני אבדוק את זה.

יעקב מרגי: אנחנו נלמד את זה לקראת התקנות.

נעמי היימן: בכל מקרה ההסדר הזה מופיע בחוק הראשי והתקנות הן תחת החוק אז זה לא יהיה אחרת.

נעמי היימן: אם הוועדה תרצה לשנות את זה, היא יכולה לתקן את החוק הראשי.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: בבקשה איתי.

איתי עצמון: אני רוצה להגיד שני משפטים בעקבות מה ששמענו כאן.

איתי עצמון: אין צורך להכביר במילים אני חושב על ההתנהלות הבעייתית של הממשלה בנושא של החלת חוק מוסר תשלומים על מערכת הבריאות, הדברים כבר נאמרו ונדונו בישיבות הקודמות.

איתי עצמון: אני רוצה רק להתייחס למתווה המצומצם שהממשלה מציעה לקבוע בתקנות, אנחנו שומעים עכשיו שיכול להיות שהוא יורחב, אבל לפי מיטב הבנתי כאשר נחקק החוק דובר על תקציב גישור שנדרש לצורך החלת החוק על מערכת הבריאות.

איתי עצמון: תקציב חד פעמי.

איתי עצמון: מה שאתם מבקשים להביא לאישור הוועדה הוא מתווה קבוע.

איתי עצמון: הוא יחול מעתה ואילך.

איתי עצמון: התקנות לא קובעות איזה שהוא מתווה מדורג אלא רק מתווה מצומצם, ואנחנו יודעים גם כמה מסובך להביא תקנות שמתקינים אותן שלושה שרים ביחד, זה אגב מנגנון מאוד חריג בחקיקה.

איתי עצמון: מה שאני חושש הוא שאם אתם מביאים כרגע מנגנון מצומצם, מודל מצומצם, יהיה מאוד קשה אחר כך להביא תיקון נוסף בהמשך שמרחיב אותו, זה עוד פעם הליך של פרסום והליך של קבלת הסכמה של שלושה שרים.

איתי עצמון: אני חושב שמן הראוי היה שתביאו מודל רחב יותר, גם עם קביעת תחילה מדורגת למתווה.

יעקב מרגי: רועי, נבקש ממך הצהרת כוונות.

יעקב מרגי: בבקשה.

רועי קאהן: הוקצו לטובת הנושא, בטיוטת התקנות שאתה רואה מולך, כ-300 מיליון שקל חד פעמי ומהיום ואילך אלו הספקים שאתה רואה מולך ואלה התקנות.

רועי קאהן: הרחבנו את זה, הוספנו עוד 200 מיליון שקלים, ייכנסו עוד קבוצת ספקים, וכן, אלה התקנות שאנחנו מתכוונים להגיש.

איתי עצמון: כלומר בכל פעם שיצטרכו להרחיב עד שהתקנות האלה - - -

יעקב מרגי: אני לא שומע ממנו שיש לו כוונה עתידית.

יעקב מרגי: הוא אומר לך 'אלו'.

רועי קאהן: זה המצב.

איתי עצמון: אני לא חושב שכך הייתה כוונת המחוקק.

איתי עצמון: המחוקק קבע החרגה למערכת הבריאות תוך התחייבות מפורשת שניתנה על ידי הממשלה.

רועי קאהן: שהשרים יהיו רשאים - - -

איתי עצמון: בוא לא נתווכח על העניין הזה של רשאים או חייבים, זה היה רשאים במובן של חייבים, הייתה כאן התחייבות מפורשת של נציגי הממשלה שוב ושוב, כולל בדרגים הכי גבוהים להחיל את החוק על מערכת הבריאות, ולא דובר, ההחרגה הזאת ניתנה בגלל קושי תקציבי מסוים, הצורך במעין גישור בתקציב חד פעמי.

איתי עצמון: אתה בעצם מביא מודל קבוע, מצומצם, שיחול מעתה ואילך הא ותו לא.

איתי עצמון: ויכול להיות שבעתיד שלושת השרים יחליטו להרחיב אותו.

יעקב מרגי: אני אתן לכם עצה.

יעקב מרגי: נוסח התקנות יהיה לא סופי, צריך לנסח את זה כך שכל פעם שתהיה תוספת או המשרד ירחיב את זה, שזה יובא בתקנות, או התחייבות כפי שהיועץ המשפטי ביקש, שזה הכי נכון, כלומר שאני ליעד שהמחוקק קבע יכול להגיע תוך עשור, תוך חומש, אבל שתהיה הצהרת כוונות בתקנות האלה.

רועי קאהן: אני אומר, נכון לעכשיו הממשלה הקצתה, ואני אומר - - -

יעקב מרגי: אתה לא תהיה מסוגל להצהיר עכשיו.

רועי קאהן: היא הקצתה 500 מיליון חד פעמי.

יעקב מרגי: אנחנו בסיכום נפנה לשלושת השרים הנוגעים בדבר, קריאה לעמוד בלשון החוק, לקבוע זמן סביר מהיום, שכל הסכום שהיו צריכים להקצות לצורך זה, שזה 3 מיליארד, יכוסה תוך 10 שנים, 5 שנים.

איתי עצמון: ותחולה על מערכת הבריאות בכללותה כפי שנקבע בחוק.

איתי עצמון: יש הרבה חוסרים.

יעקב מרגי: בסוף בסוף צריך ליישר קו עם כולם.

יעקב מרגי: כן אדוני.

ליאור ברק: נמצאת כאן מנהלת אגף הרכש במשרד הבריאות לגבי הטענה שעלתה, גברת אורית אפרתי לב.

יעקב מרגי: מה זה הטענה?

יעקב מרגי: עלו הרבה טענות.

יעקב מרגי: איזה מהן.

ליאור ברק: לגבי הטענה של ספק לגבי הריאגנטים ופטור ממכרז ליצרנים מחו"ל, אני אשמח שהיא תתייחס כי עלו פה נקודות שלטעמי לא מדויקות.

ליאור ברק: גב' אורית אפרתי לב.

יעקב מרגי: בבקשה.

אורית אפרתי לב: שלום.

אורית אפרתי לב: לעניין הטענות של הייצור הישראלי של הריאגנטים, בעצם אנחנו עשינו עבודה משותפת יחד עם היצרנים הישראלים של ליווי ופיתוח יחד עם המעבדות המרכזיות ואנחנו רואים בזה שיתוף פעולה מלא יחד עם משרד הבריאות.

אורית אפרתי לב: הרכש במכרז בוצע לפני הוולידציה והאישורים המקצועיים, הוא נעשה לטובת היכולת של מדינת ישראל לבצע בדיקות, ההיקפים והתזמון נעשו על מנת לעמוד ביעדי ממשלת ישראל ועמידה בהיקפים בסדר גודל של 100,000 - - -

יעקב מרגי: לא לקחתם את זה בחשבון כשפניתם לגורמים הישראלים להקצות משאבים ולהפנות כיוון - - -

אורית אפרתי לב: הקצאת משאבים נעשתה באופן משותף, גם משרד הבריאות הקצה משאבים, גם ליווי פרטני של פרויקטור ייעודי שליווה את החברות, יחד עם המעבדה המרכזית.

אורית אפרתי לב: התהליך נעשה במשותף.

אורית אפרתי לב: אין לנו כוונה לא לרכוש מהם תוצרת ישראלית, הכוונה היא לגמרי לרכוש מתוצרת ישראלית.

אורית אפרתי לב: הפטור ממכרז נעשה בתזמון שהלכה למעשה לא - - -

יעקב מרגי: במילים אחרות, מכל ההרצאה הזו שלך את אומרת לי שלו יצוייר שאותו ספק שדיבר היה מוכן עם כל האישורים של המעבדות והבדיקות לא הייתם פונים לחו"ל, הייתם לוקחים ממנו.

אורית אפרתי לב: וזו הכוונה של המשרד בעתיד הקרוב.

אורית אפרתי לב: אבל שוב אני חוזרת, זה לא נעשה בקווים מקבילים.

יעקב מרגי: אבל את מבינה את התחושה שלו שהוא הסתובב ומצא את הרציף ריק?

אורית אפרתי לב: אני חייבת להגיד, זה נעשה בתהליך משותף.

אורית אפרתי לב: ההתקדמות של יכולת הייצור הישראלית נעשה במשותף עם משרד הבריאות.

אורית אפרתי לב: זאת אומרת, באותו הרגע שנעשה הרכש על מנת שיהיו ריאגנטים לביצוע הבדיקות לספק שנמצא כאן איתנו לא הייתה עדיין יכולת ייצור, לא הייתה ולידציה ולא אישור אמ"ר.

יעקב מרגי: גבירתי, אני מקבל את דברייך, אבל הייתי מקבל אותם יותר בהבנה ובהפנמה אם הייתי רואה שהייתה עולה תחושה מהדיון שיש פה רצון אכן כן לתעדף את התעשייה הישראלית, להקל קצת.

יעקב מרגי: לא ייתכן, אנחנו לאחרונה ובמיוחד במשבר הקורונה פה בוועדה חיים בתחושה כאילו האוצר, המדינה ומשרדי הממשלה סומכים על האזרח הקטן ועל היצרנים המקומיים ועל התעשייה הישראלית שיהיו חברת האשראי שלה.

יעקב מרגי: עם כל הכבוד.

יעקב מרגי: נקודות הפתיחה הן שונות, בכל זאת יש ציפיות אחרות ממדינה, יש ציפיות אחרות ממשרדי ממשלה.

יעקב מרגי: ואם לא בעת הזו, מתי?

אורית אפרתי לב: תודה.

יעקב מרגי: טוב.

יעקב מרגי: אני מסכם את הדיון.

יעקב מרגי: הוועדה רואה בחומרה ומוחה על התנהלות משרד הבריאות מול מכוני המחקר והתעשר הישראלית העוסקים בתחום הרפואי, כאשר המשרד לא נותן הזדמנות שווה לתוצרת הישראלית ומבקשת פטור ממכרז למפעלים בחו"ל כדי לייבא את אותם מוצרים ושירותים מחו"ל, כשאפשר להפנות את המאמץ הזה לתעשייה הישראלית.

יעקב מרגי: הוועדה מבקשת מהמשרד לסייע לתעשייה הישראלית בהזדמנות שווה במכרזים, לעודד ולתעדף תוצרת הארץ ולא להשאיר אותם להתמודד לבד עם הקשים.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת שוב לממשלה לבחון דרכים ליצור הזרמה של "חמצן כלכלי" - אני חושב שהמושג הזה נכון כשמדובר במערכת הבריאות - לתעשייה הישראלית.

יעקב מרגי: הוועדה תבחן בעת הדיונים על התקנות את נושא מועד אישור החשבונית והעיכוב בתשלום לספקים.

יעקב מרגי: הוועדה פונה לשלושת השרים, שר הבריאות, שר האוצר ושר הכלכלה להגיש לוועדה את התקנות ולקבוע בהן מתווה מדורג להחלת חוק מוסר התשלומים במלואו על מערכת הבריאות בזמן סביר – אין לי בעיה להגיע להבנה לגבי הזמן הסביר – שיתואם עם הוועדה.

יעקב מרגי: כמו כן הוועדה מבקשת ממשרד הבריאות לקצר את זמן תהליך אישור התקנות והבאתן לידיעת הציבור כך שהן יגיעו כמה שיותר מהר לוועדת הכלכלה.

יעקב מרגי: אני מסיים את הדיון בתחושה שלא נעשה מספיק.

יעקב מרגי: אתם לא לוקחים אותנו ברצינות, אבל יש לנו דרכים אחרות.

יעקב מרגי: אני לא אוהב לאיים.

יעקב מרגי: יש עוד דרכים אחרות להביא את משרד הבריאות למצב שהוא יצטרך להקשיב יותר לוועדות הכנסת.

יעקב מרגי: ויש לי את הדרכים שלי.

יעקב מרגי: תודה.