הוועדה המיוחדת לעניין נגיף הקורונה החדש ולבחינת היערכות המדינה למגפות ולרעידות אדמה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 92, 2020-12-14 09:30

יפעת שאשא ביטון: בוקר טוב לכולם, אני פותחת את זה דיון הוועדה בנושא:

יפעת שאשא ביטון: השבתם של ענפי הספורט השונים לפעילות סדירה, הגדרת חדרי הכושר והסטודיו כענפים חיוניים.

יפעת שאשא ביטון: זהו דיון מעקב בעקבות דיונים קודמים שהיו.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו כבר שבוע שלישי ברציפות כאן.

יפעת שאשא ביטון: אני אפתיע אתכם, או שלא - אבל גם היום משרד הבריאות לא שלח נציגים בכירים.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מברכים בכל מקרה את הנציגים שנמצאים כאן במשרד הבריאות.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נשאל שאלות.

יפעת שאשא ביטון: יכול להיות שכן קיבלו את המענה מהדרג שמקבל את ההחלטות, ואם לא, אנחנו נמשיך להתעקש.

יפעת שאשא ביטון: באמת, אני מעלה שאלה אמיתית, איך קורה שהנציגות הבכירה של משרד הבריאות מפחדת להגיע הנה לוועדה, ומפחדת לתת תשובות לאנשים שנמצאים כאן, וגם לוועדה?

יפעת שאשא ביטון: אם הדברים הם כל כך ברורים, והם נכונים, ואפשר להסביר אותם, אנחנו נשמח שיגיעו הנה, ויסבירו לנו את ההיגיון שעומד מאחורי ההחלטות שלהם.

יפעת שאשא ביטון: אבל כנראה שאין מה להסביר, ולכן, הם גם נמנעים מלהגיע.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נמצאים כאן עם אביחי שגב וד"ר אריק האס.

יפעת שאשא ביטון: נשמע נציגים שלא שמענו בעבר בדיונים, כאלה שלא הספיקו לדבר.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו ננסה לעשות את זה דווקא מנקודת המבט של המתאמנים, ולא רק של בעלי העסקים, כי לצד הפגיעה הכול כך קשה בפרנסה של הרבה מאוד אנשים, יש פה באמת מתאמנים שנפגעים בבריאותם.

יפעת שאשא ביטון: משרד הבריאות, הצטרך להסביר למה אנחנו פוגעים בבריאות של האנשים בזה שאנחנו לא מאפשרים להם דברים בסיסיים כמו: בריכות, שחייה, חדרי כושר, רכיבה טיפולית, משחקי טניס בחוץ, וכו'.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה, חבר הכנסת רזבוזוב.

יואל רזבוזוב: תודה, כבוד היושבת-ראש, זהו דיון שלישי, דיון מעקב, אחרי אי פעולה של הממשלה שלא עושה כלום בנדון, וזה שמשרד הבריאות לא שולח לכאן נציגים שהם בין מקבלי ההחלטות.

יואל רזבוזוב: אני מאוד מכבד את אלה שבאים ומופיעים בפני הוועדה, אבל אנחנו רוצים את אלה שיקבלו את ההחלטות - אז לא מענישים אותנו, הם מענישים את הציבור.

יואל רזבוזוב: הם מענישים כאן מיליוני מתאמנים.

יואל רזבוזוב: הם מענישים כאן

יואל רזבוזוב: מאות אלפי משפחות שמתפרנסות מכך.

יואל רזבוזוב: פשוט, אנחנו נמשיך לעשות כאן דיון אחר דיון, עד שלא נקבל את התשובות, עד שלא נגיע לפתרון, כי אין פה בעיה אמיתית.

יואל רזבוזוב: כי אין פה איזושהי סיבה אפידמיולוגית שסגרו את כל הענף הזה.

יואל רזבוזוב: אנחנו כבר יודעים את זה, והרבה מהנציגים של משרד הבריאות הודו בכך.

יואל רזבוזוב: פרופ' גמזו הודה בכך, כולם הודו בכך, אבל משום מה, הענף הזה ממשיך להיות סגור.

יואל רזבוזוב: כפי שאמרנו, זהו ענף חיוני - כמו הסופרים שפתוחים.

יואל רזבוזוב: כמו שאנחנו רואים היום בכל מקום שפתוח, התקהלויות שלא היינו רוצים לראות.

יואל רזבוזוב: אבל בסוף, המקומות האלה אנחנו מבינים שהם חיוניים, שזוהי שגרת קורונה, וזה משהו שמלווה אותנו.

יואל רזבוזוב: אני מקווה שזה ייגמר בקרוב, אבל בינתיים אנחנו עם זה.

יואל רזבוזוב: דווקא הענף הזה שאמור לתרום לבריאות הציבור סגור?

יואל רזבוזוב: באמת, אני מברך על ההתמדה ועל הנחישות.

יואל רזבוזוב: עד שלא נפתח את הענף הזה - אני לא אומר נקבל תשובות, תשובות זה נחמד לקבל, אבל אנחנו באמת צריכים לשאוף לכך שהענף הזה ייפתח, כי האנשים צמאים לכך.

יואל רזבוזוב: תודה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חבר הכנסת רזבוזוב.

בועז הרמן: עמותת איל"ן, מפעילה מזה עשרות שנים מרכזי ספורט לנכים, אחד בחיפה ואחד ברמת-גן.

בועז הרמן: בנוסף, אנחנו מפעילים פעילות ספורט שיקומית לאנשים עם מוגבלויות בכל רחבי הארץ.

בועז הרמן: אני רוצה לתת את הנתון, שהחל מחודש יוני, קיבלנו החרגה בצורה לא רשמית, לא כתקנה, ומאז בעצם, מחודש יוני נכנסו בשערי שני מרכזי הספורט האלה מעל למאה אלף אנשים – אף אחד מהם לא נדבק.

בועז הרמן: אף אחד ממאה אלף אנשים שנכנסו לשני מרכזי הספורט של אנשים עם מוגבלויות, באיל"ן, לא נדבק, לא נמצא חיובי לקורונה.

בועז הרמן: אפשר לבדוק את זה בדיקות סרולוגיות.

בועז הרמן: משרד הבריאות הבין את זה, כמו שחבר הכנסת המכובד כאן אמר, כבר בספטמבר.

בועז הרמן: מסגרות שיקומיות שמופעלות על-ידי משרד הביטחון, זאת אומרת, ארגון נכי צה"ל, קיבלו בתקנות מפעל חיוני.

בועז הרמן: מה שאנחנו מבקשים היום – להשוות את הנכים, אנשים עם מוגבלויות בכל הארץ, בלי קשר למקור הנכות שלהם, לגורם הנכות שלהם.

בועז הרמן: לא מצליחים להבין מדוע גורם הנכות הופך להיות רציונל מקצועי, רפואי וציבורי.

בועז הרמן: מעבר לזה שאין לזה הצדקה, זה מהווה תקדים מסוכן גם ברמה האתית, וברמה הערכית, בוודאי כשזה בא מטעם המדינה.

בועז הרמן: אצלנו מתאמנים, מגיעים לטיפולים אנשים עם ניווני שרירים, עם שיתוק מוחין, עם פוליו, אחרי שבץ, עם טרשת נפוצה.

בועז הרמן: הספורט הוא חמצן עבור כל אדם.

בועז הרמן: אגב, חלק מהמחקרים, משרד הבריאות הוציא.

בועז הרמן: אנחנו יכולים להסתכל בגוגל על התרומה של הספורט לציבור הרחב.

בועז הרמן: המחיר הרפואי, הבריאותי עבור אנשים עם מוגבלויות הוא הרסני.

בועז הרמן: הוא הרסני, ואנחנו רואים את התוצאות, ויודעים על תוצאות.

בועז הרמן: מדובר במצב שהוא רק לא פיזי, הוא גם נפשי, ואנחנו יודעים שיש גם השפעות קוגניטיביות, דיכאון וכדומה.

בועז הרמן: המחיר לאדם ולמשפחה ולסביבה שלו, אבל גם למדינה, הוא מחיר יקר מאוד, ואנחנו נשלם את המחיר עוד הרבה זמן.

בועז הרמן: אנחנו רוצים לטעון שבמשבר הזה של הקורונה, נעשו טעויות, כי זה משבר שקורה פעם ראשונה, פעם במאה שנים.

בועז הרמן: אבל אנחנו חושבים שאחרי תשעה חודשים, עשרה חודשים, של משבר כזה, יש תוצאות.

בועז הרמן: התוצאות אצלנו על השולחן.

בועז הרמן: הנתונים נמצאים, לא צריך לדמיין ולא צריך לנחש.

בועז הרמן: ולכן, אם עושים טעות שלא יודעים, וזה נחשב לרשלנות או מחדל, כרגע, כאשר הטעויות ממשיכות אחרי שיש נתונים ברורים, אנחנו חושבים שזה פשע.

בועז הרמן: ולכן, צריך לעצור את זה, ולאפשר לאנשים להתאמן, בוודאי לאנשים עם מוגבלות, כדי לא לפגוע בבריאותם גם הנפשית וגם הפיזית.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה להבין, ברשותך בועז.

יפעת שאשא ביטון: אתם כרגע לא פועלים בכלל?

בועז הרמן: אנחנו קיבלנו אחרי לחץ גדול מאוד החרגה.

בועז הרמן: והמכתב הזה הוא מכתב שהוא זמני.

בועז הרמן: אנחנו נמצאים בסגר, או יכולים להימצא בסגר נוסף, והמכתב הזה עלול להיות לא תקף.

בועז הרמן: אנחנו יודעים שמשרד הביטחון, או נכי משרד הביטחון – ואני שמח על כך ומברך על כך, קיבלו החרגה כמפעל חיוני.

בועז הרמן: אנחנו חושבים שצריך להשוות את התנאים האלה, ושאנחנו לא נימצא במצב שהם מהיום למחר יכולים לסגור את מרכזי השיקום – הם פשוט בית-חולים, הם חמצן לאנשים האלה.

בועז הרמן: חייבים להבין, זה הידרותרפיה, זה פיזיותרפיה.

יפעת שאשא ביטון: הנושא ברור.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לדייק את זה, כדי שאנחנו גם נדע מה לבקש.

יפעת שאשא ביטון: אתה בעצם אומר - אתם כרגע פתוחים, עיקר הדרישה שלכם היא, שגם אם חלילה ניגרר לסגר נוסף, הבקשה שלכם היא להישאר מוסד חיוני ולהישאר פתוחים.

בועז הרמן: אנחנו לא רוצים להיות second class.

בועז הרמן: אנחנו רוצים להיות מושווים לנכי משרד הביטחון, ולקבל מפעל חיוני, בדיוק כמו שאנשים שנפצעו בכל מקום אחר קיבלו.

בועז הרמן: הנכים הם שווים, וצריכים לתת להם, בהיבט הבריאותי, את אותו ביטחון שהם יכולים להתאמן, כי בשבילם זה חמצן.

בועז הרמן: אנשים עם שיתוק מוחין, שלא שומרים על טונוס שרירים קבוע, מצבם מתדרדר בתוך ימים.

בועז הרמן: ולכן, אנחנו לא יכולים להיות תלויים במכתב כזה או אחר של גורם כזה או אחר, שהיום נמצא, ומחר לא נמצא, והמדינה צריכה להסדיר את הדבר הזה.

בועז הרמן: בוא נגיד את המילה.

בועז הרמן: יש פה אפליה שאי אפשר להסביר אותה.

בועז הרמן: מעבר להיבט הבריאותי, מעבר להיבט הרפואי, והציבורי, והנתונים היום הם מספיק חזקים, מיוני – 100 אלף אנשים נכנסו, אף אחד לא נדבק.

בועז הרמן: לא צריך לדמיין את הנתונים, פשוט לקרוא אותם, ולאפשר למרכזי השיקום של אנשים עם מוגבלויות בישראל מפעל חיוני שיוכלו להתאמן בלי להיות תלוי בפקיד כזה או אחר, עם כל הכבוד לכולם.

יפעת שאשא ביטון: הנקודה ברורה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: ד"ר אריק האס.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה.

אריק האס: שלום.

אריק האס: מה שנאמר, זה בהחלט משהו שאנחנו יכולים לבחון אותו.

אריק האס: זה לא משהו שלא בא בחשבון.

יפעת שאשא ביטון: לבחון עוד פעם, או פשוט להגדיר אותו?

יפעת שאשא ביטון: ד"ר האס, תראה, באמת אני אומרת, בכבוד גדול אליכם, ואני מבינה את זה ששלחו אתכם להתמודד פה עם כל הסיטואציה.

יפעת שאשא ביטון: בסוף אנחנו צריכים תשובות.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא צריכים שמשרד הבריאות יסמן לנו V שהגיעו נציגים שלו.

יפעת שאשא ביטון: הוא צריך לצייד אתכם בתשובות.

יפעת שאשא ביטון: השאלה אם אתם יכולים לדאוג לכך, שכל הנושא של הרכיבה הטיפולית יוחרג.

יפעת שאשא ביטון: אגב, דיברו כאן על נכויות פיזיות, אנחנו יודעים שיש גם נכויות נוספות, נפשיות, לא כל נכות רואים אותה.

יפעת שאשא ביטון: ויש הרבה מאוד אנשים שהם זקוקים לזה.

יפעת שאשא ביטון: גם הרבה מאוד ילדים שהם זקוקים לזה.

יפעת שאשא ביטון: אפשר להחריג את הרכיבה הטיפולית?

אריק האס: בעיקרון, כל דבר אפשרי.

אריק האס: אבל אולי עדיף לשלוח את זה בכתב, ונוכל לבחון את זה, במקום להגיד שאין לנו תשובות כשלא ידענו מהן השאלות.

יפעת שאשא ביטון: ד"ר האס, אני לא רוצה לשלוח בכתב.

יפעת שאשא ביטון: אם מישהו במשרד הבריאות, מישהו אחר, יודע לבוא ולתת תשובות לוועדה, אז שיבוא וייתן תשובות לוועדה.

יפעת שאשא ביטון: אם שלחו אתכם, אני מבקשת לקבל מכם תשובות.

יפעת שאשא ביטון: קודם כל תגיד לי בכלל, יש היגיון בזה שלא מאפשרים לחווה טיפולית לפעול?

יפעת שאשא ביטון: או שמאפשרים לחווה טיפולית של נכי צה"ל שזה חשוב לפעול, ולחוות טיפוליות אחרות – לא.

יפעת שאשא ביטון: יש בזה איזשהו היגיון פשוט שנבין.

אריק האס: זו הפעם הראשונה שאני שומע את זה.

אריק האס: כמו שאמרתי יכולתם להכין אותנו לפני שהגענו לדיון.

אריק האס: אבל אפשר לבחון את זה.

אריק האס: אני לא מבין מה לא ברור בזה.

יפעת שאשא ביטון: אני מוכרחה לומר לכם שאני מתאפקת לא לסגור את הדיון.

יפעת שאשא ביטון: מה אתם יכולתם להכין אותנו?

יפעת שאשא ביטון: אני יושבת פה כבר שבוע שלישי.

יפעת שאשא ביטון: כל פעם אנחנו מעלים סוגיות.

אריק האס: זו הפעם הראשונה שעלתה הסוגיה של רכיבה טיפולית, אני מצטער.

אריק האס: לא דיברנו על זה בדיונים הקודמים.

יפעת שאשא ביטון: דיברנו על ענפי הספורט בכלל.

יפעת שאשא ביטון: אתה רוצה שאני אוציא את הרשימה הענפה של ענפי הספורט ונתחיל למנות אותם אחד אחד, או שאנחנו רוצים לדבר ברמה של היגיון מסדר.

אריק האס: הרשימה הענפה היא לא בדיון פה.

יפעת שאשא ביטון: בוודאי שזה ענפי הספורט.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מדברים על הכול בצורה רחבה, זה גם שם הדיון.

יפעת שאשא ביטון: אחר-כך אומרים, למה אני סוגרת את הדיונים.

יפעת שאשא ביטון: בגלל שאף אחד לא מסוגל לבוא, להתייצב כאן ולתת תשובות למה שבאמת צריך.

יפעת שאשא ביטון: אני גם לא מחפשת את התשובות ברמה הפרטנית.

יפעת שאשא ביטון: בואו נדבר רגע ברמה באמת כוללת של איזשהו רעיון מסדר של הכול.

יפעת שאשא ביטון: מותר פעילות בחוץ – בואו נגדיר אותה.

יפעת שאשא ביטון: מותר טניס, אמרת, אגב, בדיון לפני שבועיים.

יפעת שאשא ביטון: יש לי פה את הפרוטוקול – תודה רבה למנהלת הוועדה שהביא את זה לדיון הזה, כדי שאנחנו אפילו נוכל להקריא לך את מה שהיה כאן.

יפעת שאשא ביטון: אמרת בצורה מאוד מפורשת, שמבחינה אפידמיולוגית אתה לא רואה סיכון הדבקה במסגרת טניס, לצורך העניין.

אריק האס: נכון.

אריק האס: אבל חדר כושר זה לא אותו דבר.

יפעת שאשא ביטון: אמרת שאתה תבדוק את זה.

יפעת שאשא ביטון: תיכף נגיע לחדרי הכושר.

אריק האס: לא אמרתי שאני אבדוק את זה.

אריק האס: אתם שאלתם מה עם טניס?

אריק האס: מאז לא הייתה התכתבות ולא היה כלום.

יפעת שאשא ביטון: אמרת, מבחינה אפידמיולוגית, אני לא רואה סיכון הדבקה במסגרת טניס, חוץ מפעילות שאחרי המשחק, אבל צריך לבדוק את זה.

יפעת שאשא ביטון: בדקת?

יפעת שאשא ביטון: לא.

יואל רזבוזוב: אתה צריך לעשות, אתה ד"ר.

יואל רזבוזוב: אתה צריך לעשות את הפעולה.

יואל רזבוזוב: אנחנו לא יכולים לעשות את הפעולה בתוך משרד הבריאות.

יואל רזבוזוב: אתה הנציג שהם שלחו אותך לוועדה.

יואל רזבוזוב: אתה צריך לגשת לממונים עליך.

אריק האס: העברתי לממונים עליי, אל תדאג.

יפעת שאשא ביטון: קיבלתם לתשובות?

אריק האס: לא.

יפעת שאשא ביטון: לא קיבלתם תשובות.

יפעת שאשא ביטון: יש לנו את הנושא של ההחרגה של ענף הרכיבה הטיפולית.

יפעת שאשא ביטון: אני אחר-כך אומר מה דעתי.

אריק האס: אביחי יכול להתייחס.

אביחי שגב: רק רציתי להגיד שכל הדברים שבסופו של דבר משרד הבריאות ממליץ לפתוח, לא לפתוח, זו לא החלטה לבד של משרד הבריאות, אלא החלטה של הממשלה.

אביחי שגב: דבר שני, אנחנו לא באים מיוזמתנו, אלא משרדי הממשלה הרלבנטיים פונים אלינו בבקשות כאלה.

אביחי שגב: אז בהקשר הזה, משרד התרבות והספורט, הוא זה שבא מולנו עם הרשימה של הנושאים שלדעתו צריך לפתוח.

יפעת שאשא ביטון: כדי שמשרד הבריאות יגיד לו לא.

אביחי שגב: קיימנו דיונים עם משרד התרבות והספורט, וביקשנו מהם לרכז נושאים נקודתיים, כדי שנוכל לדון בהם, ולבצע התאמות ספציפיות כדי למנוע מצבים שמבחינתנו אפשריים.

יפעת שאשא ביטון: אביחי, אנחנו נעלה עכשיו את משרד התרבות והספורט.

יפעת שאשא ביטון: אני פשוט מכירה את הכרוניקה הזאת מהדיונים האחרים.

יפעת שאשא ביטון: המשרדים מגיעים אליכם – אתם אומרים לא.

יפעת שאשא ביטון: נכון, שאתם מביאים את זה אחר-כך לממשלה, והממשלה הולכת אתכם והם לא מאשרים את זה.

יפעת שאשא ביטון: יכול מאוד להיות שאתם צודקים במאתיים אחוז, ואין לנו מושג מה קורה כאן.

יפעת שאשא ביטון: יכול להיות.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שתגיד לי אתה, אם יש היגון בזה שחוות טיפוליות לא פועלות.

יפעת שאשא ביטון: יש חווה טיפולית שמאושרת כן לנכי צה"ל, חוות טיפוליות לנכים אחרים – לא, ולילדים אחרים שזקוקים לזה - לא, למרות שהם עומדים באותם תנאים.

יפעת שאשא ביטון: בריכות טיפוליות - האם ידעתם שמותר להיכנס לבריכה טיפולית רק במסגרת הטיפול עצמו, אסור לאותם נכים שצריכים בעצם לשמר את הפעילות הספורטיבית להגיע ביום אחר, או בשעות אחרות, או להישאר מעבר לשעות של הטיפול, ולשחות שם ולהתאמן.

יפעת שאשא ביטון: אתם יודעים את זה?

יפעת שאשא ביטון: נשמע לכם הגיוני?

אביחי שגב: שוב.

אביחי שגב: אנחנו לא מכירים ספציפית את הנושא הזה.

יפעת שאשא ביטון: אז אולי תפסיקו לאסור על דברים - - -

יואל רזבוזוב: הגישו לכם מתווים כמעט בכל ענף?

יואל רזבוזוב: אני יודע, הגישו לכם מתווה איך לפתוח.

יואל רזבוזוב: אתם הייתם אמורים לקבל את המסמכים - ככה אתם צריכים לבחון את הדברים.

אביחי שגב: במקרים רבים זה אכן קרה.

אביחי שגב: נכון.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה, חברת הכנסת אימאן ח'טיב.

אימאן ח'טיב יאסין: כבוד היושבת-ראש, בוקר טוב, חברים, חברות, שוב, אנחנו חוזרים לאותם דיונים.

אימאן ח'טיב יאסין: עוד מעט אנחנו כמעט שנה במציאות הזאת.

אימאן ח'טיב יאסין: מה שבאמת מפליא בכל הסוגיה הזאת שלא לומדים, וכל פעם אנחנו צריכים לחזור מלכתחילה על הדברים.

אימאן ח'טיב יאסין: ואין שום היגיון בהחלטות שמתקבלות.

אימאן ח'טיב יאסין: לצערנו הרב, שוב פעם, ושוב פעם, אנחנו מקבלים אותן תשובות שאין בהן שום היגיון לגבי ההחלטות שמתקבלות, או שלא יודעים שהבקשה הזאת הוגשה, הבקשה האחרת הוגשה, וגם דברים שמאושרים לא ניתנת עליהם הדעת עד הסוף.

אימאן ח'טיב יאסין: איך שאמרתי, כבודה, כל הנושא של הספורט הטיפולי, זה לא עניין של רצון טוב, זה עניין של בריאות.

אימאן ח'טיב יאסין: ומישהו צריך לתת את הדעת על הנושא הזה, ושיהיה לו אינטרס יותר מכולם שהדבר הזה התקיים - זה משרד הבריאות.

אימאן ח'טיב יאסין: וזה שזורקים שהממשלה היא שמקבלת את ההחלטות, והממשלה אמורה לפחות ככה צריך להיות, לקבל את ההחלטות שלה על סמך הדעת המקצועית של איש המקצוע או המשרד הרלבנטי שאמור לייעץ לממשלה, וזה בהחלט משרד הבריאות.

אימאן ח'טיב יאסין: אני רוצה לציין עוד סוגיה גם לגבי הענפים שהוחרגו כמו ספורט תחרותי.

אימאן ח'טיב יאסין: לא יכול להיות שמצד אחד, ביד אחת, אנחנו נותנים אישור לספורט תחרותי להתקיים.

אימאן ח'טיב יאסין: ביד השנייה, אנחנו שוללים מספורטאים מסוימים להגיע לתחרות, או להגיע לאימונים, בגלל שהיישוב שלהם אדום, למרות שהם בריאים והבדיקות שלהם מראים שהם בריאים ושליליים.

אימאן ח'טיב יאסין: אז לא יכול לתת חצאי, ורביעי, ושמיני פתרונות.

אימאן ח'טיב יאסין: הגיע הזמן שבמציאות הזאת שמלווה אותנו כבר שנה, וכנראה, תלווה אותנו לפחות עוד חצי שנה, לא לסגור את האנשים ולסגור את החיים.

אימאן ח'טיב יאסין: מצד אחד, הממשלה רוצה שהמשק יחזור לפעול, ושהאנשים יתפקדו.

אימאן ח'טיב יאסין: מצד שני, סוגרים את כולם בתירוצים עלובים, בלי היגיון, בלי היגיון מסדר, בלי שום היגיון, בלי שום בסיס ריאלי, מקצועי, מדעי למה שקורה - אי אפשר להמשיך כך.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: נציג משרד התרבות.

יפעת שאשא ביטון: יואב.

יפעת שאשא ביטון: אומר לנו משרד הבריאות, הוא לא מכיר שום מתווים לפתיחה של הענפים השונים שאנחנו מזכירים כאן.

יפעת שאשא ביטון: איפה אתם בסיפור הזה?

יואב רם: לא, זה ממש לא מדויק.

יואב רם: צר לי שזה מה שנאמר.

יואב רם: אני גם מתנצל על העלייה המאוחרת לישיבה.

יואב רם: ככל הנראה היה אצלנו בלבול בשעות הוועדה.

יואב רם: בכל מקרה, קיימים מתווים שהופעלו גם אחרי הסגר הראשון, בשלבי החזרה לשיגרה שאחרי הסגר הראשון.

יואב רם: הופעלו מתווים גם להפעלת חדרי סטודיו, וגם להפעלת מכוני כושר.

יואב רם: אנחנו העברנו את המתווים האלה למשרד הבריאות, הוא מכיר אותם היטב.

יואב רם: משרד הבריאות לא אישר אותם, לצערנו הרב.

יפעת שאשא ביטון: כולל נושא של בריכות, בריכות טיפוליות, כל הדברים האלה?

יואב רם: בריכות טיפוליות פועלות.

יואב רם: קיים היתר על פי התקנות להפעלתן.

סטלה ויינשטיין: זה לא נכון.

יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת לא להפריע.

יפעת שאשא ביטון: תקשיבו, הראשון שמתפרץ יוצא החוצה.

יפעת שאשא ביטון: ברצינות, ולא בגלל משהו, בגלל שזה דיי מתיש גם השיח מולם.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה.

יואב רם: בריכות טיפוליות, על-פי הגדרתן בחוק, ראשיות לפעול, זה קבוע בתקנות.

יואב רם: זה נמצא גם במסמך העברות והנחיות שמשרד התרבות והספורט פירסם באתר האינטרנט שלו, ושלח - - - כמובן.

יואב רם: בריכות רגילות – יש גם לגבי בריכות רגילות מתווים להפעלתן, גם הוראות מנהל, כולל הוראות מנהל חדשות שאנחנו הסברנו למשרד הבריאות, שההנחיות והוראות המנהל שהם פרסמו בשלב הנוכחי לפתיחה של בריכות לשחיינים מקצועיים ותחרותיים אינן מספיקות, הן מוגבלות מדיי.

יואב רם: הן מאפשרות לשחיין אחד במסלול לשחות.

יפעת שאשא ביטון: רגע, יואב, אנחנו לא מדברים רק על זה.

יפעת שאשא ביטון: יש פה עוד מדינה שלמה שצריכה לשמור על הבריאות שלה.

יפעת שאשא ביטון: עוד פעם, אני מניחה את הפגיעה האנושה בכלכלה ובפרנסה של האנשים.

יפעת שאשא ביטון: באמת, אנשים שאנחנו מביאים אותם לפת לחם - עוזבת לרגע בצד.

יפעת שאשא ביטון: מדברים אתנו בריאות – בוא נדבר בריאות.

יפעת שאשא ביטון: הנושא של שחייה הוא בריאות בצורה הכי אמיתית.

יפעת שאשא ביטון: אני אתן לך פה דוגמה, אגב, אתה מדבר על הבריכות הטיפוליות.

יפעת שאשא ביטון: תראה מכתב שאני מקבלת ממישהי שמפעילה בריכה טיפולית ואומרת ככה.

יפעת שאשא ביטון: היא מסבירה מי ומה המרכז שהיא מנהלת אותו.

יפעת שאשא ביטון: "משניתן האישור לפתוח בריכות טיפוליות לטיפולים פרטניים בלבד, עשינו זאת.

יפעת שאשא ביטון: עם זאת, תרגול חד-שבועי מטפל, אינו מאפשר התקדמות ושיקום המקסימלי.

יפעת שאשא ביטון: לא ניתן להתאמן מעבר לשעות הטיפול".

יפעת שאשא ביטון: למה?

יואב רם: חד-משמעית, שוב, אני חוזר ואומר.

יואב רם: עמדתו של משרד התרבות והספורט, היא שבטח ובטח בבריכות ניתן להפעיל מתווים הגיוניים, סדירים שיאפשרו פעילות כמעט מלאה בבריכות, בטח ובטח בחורף, שמי שמגיע לבריכות זה שחיינים, ולא רוחצים.

יואב רם: זה לא בילוי משפחתי, אלא מי שמגיע לבריכות, ב-99% בחורף מגיע לשחות.

יואב רם: אנחנו בהחלט בעד פתיחת הבריכות, במתווה הגיוני.

יואב רם: זו גם עמדתנו כפי שהוצגה למשרד הבריאות באופן חד משמעי.

יפעת שאשא ביטון: נשמע את משרד הבריאות בחזרה.

יפעת שאשא ביטון: אביחי, אומר לנו משרד התרבות שהגישו מתווים לנושא של בריכות.

אביחי שגב: נכון.

אביחי שגב: בריכות שחייה כרגע פתוחות גם לילדים, גם לספורטאים תחרותיים ומקצועיים.

אביחי שגב: אנחנו קיימנו שיח עם משרד התרבות והספורט, וביקשנו שנבחן יחד גם את הנושא של הרחבת פתיחת הבריכות תחת מתווה מסוים לאוכלוסיות נוספות.

יפעת שאשא ביטון: מתי?

יפעת שאשא ביטון: כשהאנשים פה יקרסו?

יפעת שאשא ביטון: אנחנו כבר עוד מעט שנה באירוע הזה.

יפעת שאשא ביטון: אני לא מבינה, למי אנחנו מחכים?

יפעת שאשא ביטון: עוד מעט יש נגיף חדש, למי אנחנו מחכים?

יפעת שאשא ביטון: אני שואלת אמיתי.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו שואלים משבוע לשבוע, ואומרים לי – אנחנו נבחן.

יפעת שאשא ביטון: אנשים כבר לא עומדים בזה.

יפעת שאשא ביטון: תקשיבו, אני מקבלת פה, ואני רק הבאתי דוגמה של פניות שאני מקבלת כאן.

יפעת שאשא ביטון: יש פה גם פניות מדיור מוגן.

יפעת שאשא ביטון: אגב, אנשים שעוברים בדיקות סקר באופן קבוע.

יפעת שאשא ביטון: נמצאים בתוך מקום של קבוצה אורגנית.

יפעת שאשא ביטון: יש להם בריכה בתוך המקום, לא מאפשרים להם לפתוח את זה למה?

יפעת שאשא ביטון: ככה.

יפעת שאשא ביטון: לא יודעת, תסבירו לי.

יפעת שאשא ביטון: אני מוכנה שתסבירו.

יפעת שאשא ביטון: ואם יש היגיון בדברים, אני לוקחת את צעדיי אחורה, ואני אומרת, חברים, אתם צודקים.

יפעת שאשא ביטון: אבל אני לא מצליחה לקבל שום תשובה הגיונית.

אביחי שגב: שוב, ככל עמדת משרד הבריאות היא בשלב הזה של רמות התחלואה הנוכחיות, לא לפתוח דברים נוספים, ואפילו נבחנים מעל שולחן הממשלה הטלת מגבלות חדשות.

אביחי שגב: אבל מה שאני אומר, יש נכונות לבחון מקרים נקודתיים שבהם כן אפשר לבצע התאמות.

יפעת שאשא ביטון: אתה רוצה להסביר לנו על רמות התחלואה הנוכחיות כדי שאנחנו נדע.

אביחי שגב: ד"ר האס יכול להסביר יותר בפירוט, ואני יודע שאנחנו קרוב ל-2000 נדבקים ביום.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו על 1,700 מאומתים.

יפעת שאשא ביטון: היום עם 3.4% עם 50,000 בדיקות, משהו כזה.

יפעת שאשא ביטון: היינו עם קצת יותר, כי בדקנו והגענו ל-75 אלף בדיקות, אני מניחה, שכאשר ידגמו גם 100,000 בדיקות, אנחנו נהיה על עוד קצת מאומתים – אתה יודע, הכול עניין יחסי.

יפעת שאשא ביטון: האם אנחנו נמצאים במציאות שבה אנחנו צריכים עדיין לפגוע בבריאות של האנשים באופן גורף אנחנו פוגעים בבריאות שלהם, בגלל רמת התחלואה הזו, או שאנחנו יכולים לעשות את הדברים בצורה קצת יותר בטוחה, אחראית, ולאפשר לאנשים לשמור על אורח חיים בריא.

אביחי שגב: אף אחד לא מטיל ספק בקושי שמייצרות המגבלות האלה, גם במובן הכלכלי, גם לגבי בריאות הגוף והנפש.

אביחי שגב: אנחנו בהחלט רואים ערך רב בפעילות ספורט.

אביחי שגב: עם זאת, אנחנו רואים את האור בקצה המנהרה, שהחיסונים האלה מגיעים לפה כבר בקרוב.

אביחי שגב: בתוך חודשים ספורים, אנחנו מאמינים שהמשק יוכל לחזור לשיגרה.

אביחי שגב: חבל עכשיו שרמות התחלואה יעלו.

יואל רזבוזוב: יש נתונים שזה לא עולה בגלל זה.

יואל רזבוזוב: לא בגלל הבריכות, ולא בגלל תעשיית הכושר.

יואל רזבוזוב: הכי קל, נכון, זה לסגור את הכול.

יואל רזבוזוב: זה הצעד הכי פשוט.

יואל רזבוזוב: אבל להסתכל דיפרנציאלית, לקבל ולבחון כל מתווה של משרד התרבות והספורט שמגישים לכם, וללכת על כל תחום, פשוט לבחון - טניס, בריכות, כל רכיבה, אפשר לבחון.

יואל רזבוזוב: ברור שהכי פשוט עכשיו להגיד שאנחנו הולכים לקראת טרום סגר ולסגור הכול.

יואל רזבוזוב: אבל זה לא נכון.

יואל רזבוזוב: אתם יודעים גם שהתחלואה לא עולה.

יפעת שאשא ביטון: גם הרופאים, וגם צוות המומחים שיושבים אתכם, יש לכם קבינט מומחים שמלווה אתכם.

יפעת שאשא ביטון: גם הוא אומר חד משמעית – אנחנו בכלל לא במקום של סגר.

יפעת שאשא ביטון: הסיפור פה עם המספרים זה עניין של משחק, זה הכול שאלה של כמה בדיקות אנחנו עושים.

יפעת שאשא ביטון: גם ה-R מסתבר שזה עניין של משחק, כי הרי מה הסיפור של ה-R אם צוללים פנימה.

יפעת שאשא ביטון: זה מספר המאומתים, בלי שום התייחסות, לא למספר הבדיקות, לא לשיעור המאומתים.

יפעת שאשא ביטון: זה מספר המאומתים היום, בשבוע הזה בממוצע, אל מול שבוע שעבר.

יפעת שאשא ביטון: נבדוק יותר, יהיו יותר מאומתים.

יפעת שאשא ביטון: נבדוק פחות יהיו פחות מאומתים – הכול זה חומר ביד היוצר.

יפעת שאשא ביטון: ואני רוצה לשאול שאלה פשוטה – האם אנחנו מנהלים מדיניות כאן במדינת ישראל סביב העניין של יהיו חיסונים או לא יהיו חיסונים, או שאנחנו מנהלים מדיניות של ניהול נכון של המשבר?

יפעת שאשא ביטון: שאלה.

אביחי שגב: כמובן שיש חשיבות לשיעור המאומתים, אבל גם המספר האבסולוטי שלהם יש לו משקל, וכרגע, קרוב ל-2,000 אנחנו רואים את זה כגבוה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו עומדים בפני קריסה של מערכת הבריאות?

אביחי שגב: גם אם אנחנו מאשרים, בסופו של דבר זה מטיל עוד עומס ועוד מקרים של מגעים, זה יוצר הדבקות, וכך יעלה המספר.

יפעת שאשא ביטון: בפעמים הקודמות, לפחות, בסיבובים הקודמים, היה עניין של עומסים על בתי החולים.

יפעת שאשא ביטון: אגב, אני יכולה להגיד לך גם מחוויה אישית של השבוע האחרון – במקום להשקיע מאמצים שלכל בית חולים במדינת ישראל, אחרי עשרה חודשים יהיה כל מה שהם צריכים כדי לטפל כמו שצריך גם בחולי הקורונה, וגם בחולים האחרים, אז אנחנו משקיעים מאמצים במקום אחר.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו על סף קריסה בבתי החולים?

יפעת שאשא ביטון: כי זו הייתה העלייה ללחץ בפעם הקודמת.

אביחי שגב: זו כמובן הייתה אחת הסיבות.

אביחי שגב: כרגע, מהנתונים שאני מכיר, בתי החולים לא קרובים לקריסה.

יפעת שאשא ביטון: אז למה אני מונעת מהאנשים שפונים אליי, כולל אנשים מבוגרים שאומרים לי - תחזירו לי את הבריאות שלי, תנו לי להתאמן - למה אנחנו מונעים מהם?

יפעת שאשא ביטון: תסבירו לי, מה אני צריכה לענות להם.

יפעת שאשא ביטון: תנו לי תשובה כדי שאוכל להחזיר להם.

יפעת שאשא ביטון: מה אנשים רוצים לעשות?

יפעת שאשא ביטון: ספורט, ללכת לשחות?

יפעת שאשא ביטון: להיות בחווה טיפולית?

יפעת שאשא ביטון: ילדים שמתאמנים טניס, בונים את החיים שלהם בשנה אחת, אנחנו מפרקים להם הכול?

יפעת שאשא ביטון: מה, מה הם מבקשים, באמת?

יואב רם: אני יכול לציין, שאנחנו בהחלט בעד פתיחה של כל פעילויות הספורט שאינן מהוות סיכון משמעותי.

יואב רם: יש הרבה מאוד פעילויות ספורט.

יואב רם: נקבת רק בטניס, אבל יש עוד הרבה פעילויות ספורט אחרות שהן לא מהוות סיכון, החל מטניס שולחן וטניס, משחקים באוויר הפתוח, וכלה גם בכדור עף באולם, ששתי הקבוצות נמצאות משני צידי הרשת, ואין מגע גופני בין השחקנים, או אמור להיות.

יואב רם: בהתאם, אנחנו גם פונים למשרד הבריאות, מקיימים איתו שיח בצורה שוטפת, אביחי מכיר את זה היטב.

יואב רם: אנחנו מנסים לקדם עד כמה שניתן פתיחה מסודרת ומאורגנת גם של פעילויות ספורט מאורגן, גם של פעילויות ספורט עממי, וכמובן, גם את כל הספורט התחרותי ולא רק את חלקו.

יואב רם: כרגע, אמנם ליבו של הספורט התחרותי פעיל, אבל לא כולו.

יואב רם: לדעתנו, בהחלט אפשר במקרים מסודרים וזהירים, כמו שאנחנו העברנו, להמשיך ולפתוח את עולם הספורט.

יואב רם: אין ספק שזה תורם לבריאות, אין ספק שזה תורם לאיכות החיים.

יואב רם: ויש ספק גדול, אם זה גורם לתחלואה גבוהה.

יואב רם: אנחנו לא מכירים נתונים שגורם לתחלואה גבוהה.

יפעת שאשא ביטון: אני יכולה לומר שאני שומעת פה בצורה מפורשת ממשרד התרבות, שהוא בעד פתיחה של ענפי הספורט.

יפעת שאשא ביטון: שהוא הגיש את המתווים הנדרשים למשרד הבריאות, ואתם לא מקבלים כרגע שום אישור ושום מענה בעניין הזה - אמרתי נכון?

יואב רם: אמרת נכון.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, יואב.

יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת מהנציגים של משרד הבריאות להישאר איתי כמובן על הזום.

יפעת שאשא ביטון: פרופ' רחלי דנקר מבריאות הציבור, ההסתדרות הרפואית בישראל.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה.

רחלי דנקנר: שלום, ותודה על זכות הדיבור.

רחלי דנקנר: אני חייבת להגיד שאני קצת במבוכה מהתגובות שמובאות על-ידי משרד הבריאות.

רחלי דנקנר: אני לא יודעת מה השיקולים, אבל זה נראה כאילו שההחלטות וקבלת ההחלטות, הן נובעות מחוסר קשב לנושא הזה, ומחוסר הבנה מלאה של חשיבות הנושא, כי התשובות הן לא ענייניות.

רחלי דנקנר: אני לא רואה שום קשר בין הטיעונים של עלייה בתחלואה, או העומס בבתי החולים, לבין סגירת ואי מתן האפשרות לציבור לחזור ולעשות ספורט, אין שום קשר בין שני הדברים האלה.

רחלי דנקנר: אני לא חושבת שכל פעם כאשר התחלואה עולה, אז מישהו דן באם לסגור את בתי הכנסת, או לא לסגור את בתי הכנסת.

רחלי דנקנר: אני רוצה להגיד, שאני בתור מומחית בבריאות הציבור, אני מומחית באפידמיולוגיה, אני גם רופאת ספורט, ואני לא מכירה נתונים לא מהארץ ולא מהעולם שקושרים את הפעילות הגופנית במקומות של פעילות גופנית עם תחלואה עודפת של קורונה או עם תחלואה בכלל.

רחלי דנקנר: ולהיפך, אלה שעוסקים בפעילות גופנית, הם בריאים יותר.

רחלי דנקנר: אין לנו עדיין עדויות על זה, אבל יש סיכוי לא קטן שהתחלואה בקרבם היא אפילו נמוכה יותר.

רחלי דנקנר: אני רוצה לספר שאתמול אני לימדתי סטודנטים לרופאה, והזמנתי קולגה רופא שיניים, הוא סיפר לנו שמרפאות השיניים מלאות באנשים ששוחקים את השיניים שלהם בשינה מרוב מתח, וזו תופעה שמאוד התגברה מאז הקורונה, זה לא היה מוכר לפני כן.

רחלי דנקנר: אנחנו יודעים שספורט מפיג מתח.

רחלי דנקנר: אני בעצמי עושה ספורט, ואני יכולה להעיד על עצמי את הטענות של הדבר הזה.

רחלי דנקנר: אתם מדברים על לפתוח מקומות פתוחים.

רחלי דנקנר: בריכות השחייה שעומדות שוממות, ולא פתוחות, וזה לא רק לספורטאים תחרותיים ואולימפיים.

רחלי דנקנר: צריך לפתוח את הבריכות האלה לכל הציבור ששוחה בחורף.

רחלי דנקנר: אנשים שרגילים לשחות, זה חלק מאורח החיים השגרתי שלהם, בשבילם זו התפילה של הבוקר.

רחלי דנקנר: צריך לפתוח את הבריכות האלה.

רחלי דנקנר: צריך לפתוח את מתקני הספורט לאנשים שרגילים לעשות ספורט, כי זה חלק משגרת החיים, וחלק מהצרכים, כמו אוכל וכמו שינה.

רחלי דנקנר: אז באמת, אני מבקשת ממשרד הבריאות שיכבד את עצמו, ויקדיש מחשבה לנושא הזה.

רחלי דנקנר: ולא יביא לנו תשובות מגומגמות שקושרות את התחלואה העודפת עם הפעילות הגופנית.

רחלי דנקנר: תודה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך.

יוליה מלינובסקי: מצטערת על האיחור.

יוליה מלינובסקי: צפיתי בשידור, האמת, נדהמתי, לראות ולשמוע את נציגי משרד הבריאות.

יוליה מלינובסקי: אני מרגישה פרנויה, ודה-ז'ה-וו, שחוזר על עצמו, וזה רק מעיד איפה אנחנו נמצאים.

יוליה מלינובסקי: כי כאשר לא רוצים, ויש לי הרגשה חד משמעית וברורה, שפשוט, משרד הבריאות לא רוצה להתעסק בזה, כי נוח להם.

יוליה מלינובסקי: כי כפי שנאמר לנו גם כן כבר, שהכול שם נעשה בשיקולים פוליטיים, זה פשוט מרתיח.

יוליה מלינובסקי: אני רוצה להפנות את תשומת ליבה של הוועדה לחוק הקורונה הגדול, סעיף 4(ב) קטן – מדובר על הסגירות, שהממשלה צריכה לסגור, להתקין תקנות וכו'.

יוליה מלינובסקי: סעיף קטן (ב) מדבר – "התקנות לפי סעיף קטן (א) יותקנו בשים לב לזכויות ולצרכים של אנשים ותיקים, של קטינים, ושל אנשים עם צרכים מיוחדים, ובכל זאת, אנשים עם מוגבלות, להוראות לפי סעיף חוק שוויון זכויות".

יוליה מלינובסקי: .. זאת אומרת, הממשלה שהתקינה את החוק, לקחה בחשבון שצריך להתחשב בזכויות של אוכלוסיות רבות – ותיקים, ילדים, אנשים עם צרכים מיוחדים, ואנשים עם מוגבלויות.

יוליה מלינובסקי: אנחנו רואים בצורה חד-משמעית וברורה, שזה בעצם הקהל שנפגע הכי הרבה.

יוליה מלינובסקי: אני מבקשת מהוועדה לפנות לייעוץ המשפטי של הכנסת, גברתי היושבת-ראש, ולקבל חוות דעת מהייעוץ המשפטי של הכנסת לגבי הסוגיה הזאת.

יוליה מלינובסקי: האם אין פה פגיעה לפי הוראות החוק בזכויות בסיסיות של אוכלוסיות מאוד רבות – ותיקים, ילדים, מוגבלויות, צרכים מיוחדים.

יוליה מלינובסקי: ואני רוצה לשתף אתכם.

יוליה מלינובסקי: אתמול הייתי בגדרה, בסטודיו של בחור מדהים - עופר לוי, זה בדיוק הסיפור.

יוליה מלינובסקי: בן אדם שירת 28 שנים במשטרה, ביס"מ.

יוליה מלינובסקי: נפגע ונפגע בכל חלקי הגוף והנפש.

יוליה מלינובסקי: מחזיק את הסטודיו יחד עם הבן שלו.

יוליה מלינובסקי: הם התרסקו כלכלית בצורה בלתי רגילה.

יוליה מלינובסקי: חוץ מכסף, זה גם גורם פגיעה חזקה נפשית, כי עופר חוץ משהוא מהמם, הוא צריך את זה גם בשביל הבריאות הנפשית שלו האישית.

יוליה מלינובסקי: הם הגיעו כבר למצב שהם חושבים איך למכור את הבית כדי לכסות את ההוצאות.

יוליה מלינובסקי: היינו שם בביקור, אני, חבר הכנסת פורר, חבר הכנסת קושניר, ורצינו הדגמה איך אפשר לעשות אמון בטוח במקום הזה.

יוליה מלינובסקי: אין שום בעיה, אפשר לשמור על הכללים, זה עניין של רצון.

יוליה מלינובסקי: שאלתי את עופר, חוץ מזה שאתה נפגעת, הוא נפגע קשה מאוד.

יוליה מלינובסקי: האם האנשים, הלקוחות, הציבור שלך, מה הם אומרים?

יוליה מלינובסקי: אנשים בוכים.

יוליה מלינובסקי: אנשים חייבים את זה.

יוליה מלינובסקי: אנשים חייבים לפרוק את המתח.

יוליה מלינובסקי: אנשים שמתאמנים, ברגע שהם לא מתאמנים, הם מאבדים את הכושר שלהם ואת הבריאות שלהם.

יוליה מלינובסקי: אנחנו פה, גברתי היושבת-ראש, כבר כמה שבועות, מנסים לקבל תשובות ממשרד הבריאות.

יוליה מלינובסקי: אני מזמן הבנתי, שאי אפשר לחפש היגיון איפה שהוא לא קיים – אין שם היגיון.

יוליה מלינובסקי: חבר הכנסת מיקי זוהר, אמר לאנשי הכושר, שם שמעו את זה ואפילו זה מוקלט – מה אתם רוצים סגרו אתכם פוליטית.

יוליה מלינובסקי: אמר יושב-ראש הקואליציה.

יוליה מלינובסקי: אז עזבו, הם יכולים להתנקם, בך, בי, בכנסת, אבל עזבו, אבל לא בציבור.

יוליה מלינובסקי: זה כזה קטנוני, זה כזה קטן, זה כזה זול, זה כזה חסר כבוד והתחשבות.

יוליה מלינובסקי: אין שום בעיה לפתוח סטודיו לפילאטיס.

יוליה מלינובסקי: הייתי בפילאטיס שיקומי, נקרא מכשירים.

יוליה מלינובסקי: עומדים מכשירים ומיטות עם מרחקים, אפשר להתאמן.

יוליה מלינובסקי: האנשים האלו רוצים לשמור על הבריאות שלהם, וגם על הבריאות של הלקוחות שלהם.

יוליה מלינובסקי: הם הראשונים שיעשו את זה.

יוליה מלינובסקי: הקריאה מפה שני דברים.

יוליה מלינובסקי: קודם כל, תפסיקו לזלזל בציבור בגלל הנקמנות שלכם, ולהתנקם בציבור בגלל נקמנות בנו.

יוליה מלינובסקי: שנית, לפי החוק, ואני מבקשת חוות דעת משפטית, ממשלת ישראל פוגעת באוכלוסיות רבות, כשהיא בעצמה אמרה שהיא צריכה להתחשב בהם כשהתקינה את התקנות האלה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חברת הכנסת מלינובסקי.

יפעת שאשא ביטון: אין ספק שהפגיעה היא בציבור.

יפעת שאשא ביטון: הממשלה בהחלטה שלה פוגעת בציבור בכלל.

יפעת שאשא ביטון: פוגעת בילדים.

יפעת שאשא ביטון: פוגעת בנכים.

יפעת שאשא ביטון: פוגעת באנשים חולים שצריכים שיקום רפואי.

יפעת שאשא ביטון: פוגעת בבריאות הציבור של אזרחי מדינת ישראל בהחלטות האלה.

יפעת שאשא ביטון: אז אם מישהו חושב שהוא מעניש אותנו ברמה האישית, הוא כנראה טועה טעות חמורה.

סטלה ויינשטיין: אפשר ברשותכם לשאול שאלות את אביחי שגב.

יפעת שאשא ביטון: בואי תאמרי מה הנקודות, אנחנו נעלה אותן, ונבקש תשובות.

סטלה ויינשטיין: הייתה טענה שלא הוצג בפניהם שום מתווה פתיחה.

סטלה ויינשטיין: נמצא בידיים שלהם, יש לי תיעוד, שלחתי את זה גם אלייך.

סטלה ויינשטיין: שלוש פעמים נשלחו גם לפרופ' גרוטו, גם לרותי גרוס, גם לפרופ' שרון אלרעי פרייס, מתווה פתיחה שאני אישית העברתי, יש לי צילומי מסך.

סטלה ויינשטיין: בחודשיים האחרונים הם הועברו שלוש פעמים.

יפעת שאשא ביטון: הנקודה ברורה.

יפעת שאשא ביטון: אמר פה נציג של משרד התרבות בצורה מפורשת – העברנו מתווים מהכול, אמרו לנו לא.

סטלה ויינשטיין: שאלה שנייה, הם טוענים כל הזמן שאצלנו יש סכנת הדבקה מאוד גבוהה.

סטלה ויינשטיין: על פי הנתונים שהוא עצמו, מר שגב הציג, - 148 נדבקים, מתוך 100 אלף חקירות אפידמיולוגיות.

סטלה ויינשטיין: האם על סמך הנתונים האלה החליטו לסגור את הענף?

יפעת שאשא ביטון: אגב, יש מצב חדש שפורסם, 62 מיליון מתאמנים, אנחנו רואים שאין באמת.

יפעת שאשא ביטון: צריך לומר את האמת.

יפעת שאשא ביטון: בכל מקום אם לא ישמרו על ההנחיות זה מסוכן.

יפעת שאשא ביטון: הרעיון הוא, שאחרי עשרה חודשים שאנחנו נמצאים באירוע הזה, אפשר למצוא מתווה שהוא בטוח, שהוא אחראי, שהוא גם שומר מפני הדבקה, והוא גם מאפשר לאנשים לשמור על בריאות שלהם.

יפעת שאשא ביטון: ככה פשוט.

סטלה ויינשטיין: אני חייבת משפט אחד סיכום.

סטלה ויינשטיין: אנחנו ענף של בריאות, אנחנו אנשים שקנאים לבריאות.

סטלה ויינשטיין: אין ענף שכל כך קנאי לבריאות יותר מאתנו, אז קל וחומר שנפעל לשמור על ההנחיות, כל הנחיות שיהיו, כדי לשמור על בריאות הציבור.

סטלה ויינשטיין: זו אמירה מאוד חשובה שחייבים להבין שאצלנו ההנחיות יישמרו בקנאות תמיד.

אביחי שגב: אוכל להשיב לדברים שהוצגו על-ידי סטלה.

אביחי שגב: לפי מה שאני מכיר, המתווה שאושר הוא היה כפוף למקדם הדבקה שלא גבוה מ-1.

אביחי שגב: דבר שני, אני כמובן לא טענתי שלא עברו מתווים, אלא ספציפית התייחסתי למתווה לנושא שהועלה קודם לכן בנושא הרכיבה הטיפולית.

יפעת שאשא ביטון: לגבי מתווה חדרי הכושר, קיבלתם מתווים?

אביחי שגב: לגבי חדרי הכושר, יש לנו מתווים שקיבלנו.

אביחי שגב: וגם התקיים דיון ושיח עם המשרד ונציגי מכוני הכושר.

אביחי שגב: עמדת המשרד כרגע, שזה מקום עם סיכון גבוה להדבקה.

יוליה מלינובסקי: בנתב"ג אתמול לא היה מקום עם סיכון גבוה?

יוליה מלינובסקי: אתמול מה שראינו בנתב"ג.

יוליה מלינובסקי: בתחבורה ציבורית שאתה מרגיש שם כמו דג בקופסא - זה לא מקום עם הדבקה גבוהה?

סטלה ויינשטיין: סיכון גבוה עם 148 מתוך 100 אלף – אתם לא מתביישים להגיד את זה?

יפעת שאשא ביטון: אביחי, רוצה לשאול שאלה פשוטה.

יפעת שאשא ביטון: בסיבוב הראשון, פתחתם את חדרי הכושר, אגב, בין הענפים האנשים הראשונים בתחילת מאי.

יפעת שאשא ביטון: חודש אחר כך, לא הייתה שום תזוזה בתחלואה, זאת אומרת, נשמרה אותה מגמה.

יפעת שאשא ביטון: למה היום אתם מתמהמהים?

יפעת שאשא ביטון: כי גם אחר כך כשפתחנו את זה ביולי, שוב אנחנו ראינו שלא הייתה שום עלייה בתחלואה.

יפעת שאשא ביטון: לא הייתה.

יפעת שאשא ביטון: מה לעשות, נשמרה המגמה.

יפעת שאשא ביטון: חודש וחצי אחר כך, היינו עדיין מדינה ירוקה, עם מוקדי תחלואה מאוד ברורים שיכולנו לטפל בהם.

יפעת שאשא ביטון: יש לכם איזשהו מדד שאתם יודעים עליו, ואנחנו אולי לא יודעים עליו – יכול להיות, שיוכל להסביר לנו למה ההתעקשות להשאיר אותם סגורים חוץ מפוליטיקה?

אריק האס: אני שומע דבר והיפוכו.

אריק האס: אתם אומרים שענף הספורט סגור עשרה חודשים – היה פתוח במאי, פתוח ביולי, אז אין פה עשרה חודשים.

יפעת שאשא ביטון: סליחה, לא מכבד.

יפעת שאשא ביטון: אני אמרתי שאנחנו עשרה חודשים בתוך האירוע הזה.

אריק האס: אמרת ענף הספורט סגור עשרה חודשים.

יפעת שאשא ביטון: אני אמרתי שאנחנו עשרה חודשים בתוך האירוע הזה, אתה מוזמן לשוב ולראות את כל הדיון, או לחילופין לקרוא את הפרוטוקול.

יפעת שאשא ביטון: זה מה שאמרתי.

יפעת שאשא ביטון: אמרתי שאחרי עשרה חודשים בתוך האירוע הזה, אנחנו אמורים לדעת לנהל אותו בצורה קצת יותר טובה ממה שידענו לפני מספר חודשים.

יפעת שאשא ביטון: נתתי דוגמה לענף הזה שנפתח ונסגר, ונפתח ונסגר.

יפעת שאשא ביטון: וראינו שבמקומות שפתחנו אותם, לא הייתה התפרצות.

יפעת שאשא ביטון: לחילופין, כשפתחו אולמות אירועים, ראינו את ההתפרצויות.

יפעת שאשא ביטון: כשהיו כל מיני נקודות, תיקים בזמן, ידענו בדיוק מאיפה הם מגיעים.

יפעת שאשא ביטון: לא מהפתיחה - לא של חדרי הכושר, לא של הבריכות, ובטח לא של ענפי הספורט בחוץ.

יפעת שאשא ביטון: אני שואלת אותך, כי אתה אמרת לנו כבר בדיון הקודם, אין היגיון באיסור על פעילות ספורט בחוץ, אז למה אנחנו עוצרים אותם?

אריק האס: לא אמרתי, אמרתי בקשר לטניס.

יפעת שאשא ביטון: אז אפשר לפתוח טניס?

אריק האס: צריך לבחון את זה - - - האפידמיולוגי.

סטלה ויינשטיין: אתה מקבל את המשכורת שלך?

סטלה ויינשטיין: כי אנחנו לא.

סטלה ויינשטיין: לא, יש סוף לכל הדבר הזה.

יפעת שאשא ביטון: תוציאו אותה בבקשה.

יפעת שאשא ביטון: (מוצאת מהאולם) הדיון הזה פשוט לא מתקדם לשום מקום.

יפעת שאשא ביטון: משרד הבריאות לא סופר אתכם.

יפעת שאשא ביטון: צריכים כנראה לפנות לגורמים כאן, או לייעוץ המשפטי, או למישהו, כדי שמשרד הבריאות יבוא, יסתכל לכם בעיניים, וייתן לכם את התשובות – זה הסיפור.

יוליה מלינובסקי: אני רק רוצה לעדכן אותך, גברתי יושבת-הראש, שאני כבר כמה שבועות מבקשת ופונה לשר הבריאות להיפגש איתם, וזה פשוט לא קורה.

יוליה מלינובסקי: הוא מסרב בתוקף.

עינת בזק: אני כבר שבוע שלישי שמגיעה לפה.

עינת בזק: אני רוצה שמשרד הבריאות ישים על המאזנים נזק מול תועלת שהוא עושה.

עינת בזק: הלכתי אחורה בכל המחקרים, באינטרנט, משרד הבריאות, דברים שהם הוציאו.

עינת בזק: שנה לפני הקורונה – אני יכולה להראות לכם את זה, אני צילמתי את זה, שהשמנה, ואני אקריא לכם, פתאום שכחו שהיא המגפה שהייתה לפני הקורונה.

עינת בזק: "סקר להרגלי פעילות גופנית.

עינת בזק: עדויות מחקריות מצביעות על קשר ישיר ותלוי כמות בין ביצוע פעילות גופנית, לבין הפחתת הסיכון לחלות במחלות.

עינת בזק: מחלות ומצבים אלה, הינם גורם המרכזי לתמותה בישראל.

עינת בזק: זיהוי קבוצת אוכלוסייה עם שיעורי ביצוע נמוכים של פעילות גופנית, והפעלת תכניות התערבות ממוקדות, עשויות לתרום לירידת התחלואה הכרונית בישראל".

עינת בזק: לאן זה נעלם?

עינת בזק: הגיע קורונה, זה זז הצידה?

עינת בזק: התחלואה הזאת היא עולה בגלל שאין לנו פעילות גופנית.

עינת בזק: הם לא שמים פה נזק מול תועלת – איפה נעלמה מגפת ההשמנה?

עינת בזק: למה משרד הבריאות לא מסתכל לנו בעיניים?

עינת בזק: הרי אנחנו באמת ענף שהוא ענף חיוני לכל דבר.

עינת בזק: אנשים שבאים להתאמן אצלנו שומרים על הבריאות שלהם.

עינת בזק: אני רואה אותם בעיניים שלי.

עינת בזק: הם מפסיקים להתאמן, הם לא זזים.

עינת בזק: היה פה מחקר של חלי דנקר – 85% מהמתאמנים לא מצאו חלופה.

עינת בזק: הם לא עושים ספורט עכשיו – מה קורה?

עינת בזק: זה בריאות הציבור.

עינת בזק: שיבואו לפה, באמת, מה שדולת הרופאים אומרת?

עינת בזק: אל תחמיר את המצב, זה מה שהם עושים.

עינת בזק: כל בר דעת עכשיו היה אומר, וכולם אומרים את זה, הם באמת אומרים את זה.

יוליה מלינובסקי: ספרי על עצמך, מה מצבך הכלכלי?

עינת בזק: מצבי הכלכלי הוא איום ונורא, אבל זה לא קשור כרגע למצב הכלכלי שלי.

עינת בזק: אני יכולה לסגור עוד שנייה את הסטודיו שלי, שאני נלחמתי עליו בשיניים, שהקמתי אותו במו ידיי.

עינת בזק: אני לוקחת מתאמנים איתי לאורך שנים.

עינת בזק: מתאמנים שבאים עם מחלות והם מבריאים ומחלימים.

עינת בזק: ונפשית – לא נדבר על נפשית בכלל.

עינת בזק: אנחנו מנסים להגיע למשרד הבריאות.

עינת בזק: כל יום אנחנו שולחים הודעות.

עינת בזק: אני גם שלחתי לך.

עינת בזק: את היחידה שחוזרת אלינו, באמת, ויוליה, שתיכן.

עינת בזק: פשוט, משרד הבריאות מתעלם מכל דבר – מהמתווה, מההודעות ששלחנו לו.

עינת בזק: באמת, אנחנו שומרים על הבריאות.

עינת בזק: אתם צריכים לבוא ולראות – המקום מחוטא.

עינת בזק: אם יוליה הייתה אתמול בסטודיו אחר, אני בטוחה שהיא ראתה את זה.

עינת בזק: היא תבוא אליי, גם תראה את זה.

עינת בזק: יש מרווחים.

עינת בזק: היה לי ספינים שכולם נורא חוששים מזה.

עינת בזק: בכל התקופה שהיינו פתוחים, אחד לא נדבק אצלי – למה?

עינת בזק: כי ירדתי לחצי כמות.

עינת בזק: כי שמרתי מרחקים.

עינת בזק: כי חטאנו הכול, אי אפשר להתנהל ככה.

עינת בזק: הקמתי במו שלא נדבר על נפשית בכלל.

עינת בזק: כל יום שולחים הודעות, את היחידה שחוזרת, וחברת הכנסת יוליה.

עינת בזק: המקום מחוטא.

עינת בזק: אם תבוא אליי, יש מרווחים.

עינת בזק: היה לי ספינינג, אחד כי ירדתי בחצי כמות.

עינת בזק: תגידו לאן ללכת, אני מבחינתי נכנסת עכשיו אליו למשרד.

עינת בזק: זה לא ייתכן לבוא לפה שבוע אחר שבוע, והם לא עונים ונותנים תשובות.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: עינת, הם בכלל לא מגיעים.

יפעת שאשא ביטון: הם שולחים את הנציגים.

יפעת שאשא ביטון: באמת, אני אומרת לכם בכנות, עם כל מה ששמעתם ליבי איתם.

יפעת שאשא ביטון: כי הם שולחים לחזית לא את מי שיכול לתת תשובות.

עינת בזק: תנסי לקבל מהם תשובה של נזק מול תועלת.

יובל ליבנינג: אני פשוט נדהם.

יובל ליבנינג: אני מרגיש – סליחה על הביטוי, שההתנהגות של משרד הבריאות – אולי זה מעליב, אבל כבר זה הגדיש את הסאה.

יובל ליבנינג: זה כמו גן ילדים.

יובל ליבנינג: אנחנו מתבססים רק על נתונים אמפיריים, נתונים מדעיים.

יובל ליבנינג: צריך לשנות את כל השיח.

יובל ליבנינג: התחום שלנו, ובוודאי וקל וחומר התחום של הטיפול באנשים עם מוגבלויות וצרכים מיוחדים, הוא תחום שצריך לעודד אותו דווקא בתקופת הקורונה, זאת אומרת, כל השיח צריך להיות שונה.

יובל ליבנינג: איך מעודדים להגביר את הפעילות הגופנית בכל המרחבים והתחומים, וזה גם מה שהמחקרים אומרים.

יובל ליבנינג: המחקר שאת נתת גברתי, הביא נתון שפחות מאלפית האחוז – 0.78% מתוך 100 אלף.

יובל ליבנינג: כשבדקו 62 אלף כניסות בחדרי כושר, נדבקו, לא נמצאו מאומתים.

יובל ליבנינג: נדבקו.

יובל ליבנינג: אנחנו מדברים על הדבקה.

יובל ליבנינג: זה פשוט ביזיון.

יובל ליבנינג: כלומר, השיח צריך להיות כפול.

יובל ליבנינג: איך משרד הבריאות שצריך לתמוך בנו, ובאוכלוסיית ישראל, מעודד אנשים בתקופת הקורונה להתעלל, לא, לא להתעמת, וכל השיח כאן – זה האם אנחנו מסוכנים או לא? לא, אנחנו לא מסוכנים.

יובל ליבנינג: אנחנו הפיתרון.

יובל ליבנינג: ועוד משפט אחד, מכיוון שעל הפן הכלכלי אני בכלל לא מדבר.

יובל ליבנינג: אני בתור בעל חברה של מעל 20 מיליון, לא קיבלתי עד היום שקל אחד עזרה מהמדינה.

יובל ליבנינג: שקל אחד עזרה, ואני מקווה שאני אצליח עם אלף העובדים שלי, ו-60 אלף המנויים להמשיך הלאה, עכשיו זה פחות מ-60 אלף.

יובל ליבנינג: כשאנחנו ראינו את "שעת נעילה" וראינו את הבחור מהמודיעין הממושקף שמודיע ומתריע, זה מה שהוועדה הזאת עושה.

יובל ליבנינג: ואת גברתי, כבר בחודשים האחרונים, ואף אחד לא מקשיב, זה פשוט לא ייאמן, אין להם טיפת ידע.

יובל ליבנינג: אין להם טיפת ידע בענף שלנו.

יובל ליבנינג: רק להסתכל על נתונים מדעיים, שימו את הכלכלה בצד, תתייחסו רק לבריאות.

יובל ליבנינג: אנחנו הענף שצריך לעודד את האנשים להתאמן בחדרי כושר, בבריכות שחיה, בסטודיו.

יובל ליבנינג: בוודאי שאנשים עם מוגבלויות, אם יאשרו אותנו, אז לא נאשר אותם?

יובל ליבנינג: הרי הבריאות זה החיים שלהם.

יובל ליבנינג: אז אני ממש לא מבין אותם.

יובל ליבנינג: אני אומר שוב, אתם פשוט לא מבינים, אין לכם נתונים.

יובל ליבנינג: אתם לא מהעמיתים, תתייחסו אך ורק למחקרים, ואז אתם תראו שני דברים – לעודד את האוכלוסייה בכלל, ובפרט בתקופת הקורונה, ואנחנו הפתרון, אנחנו לא הבעיה.

יובל ליבנינג: תפסיקו לדבר אלינו כבעיה ואם אפשר או אי אפשר – אנחנו פתרון.

עינת בזק: משרד הבריאות הרי קיים אצלו שיעור זומבה, זאת אומרת, שהם כן מבינים את החשיבות של זה.

עינת בזק: להם זה היה מותר.

עינת בזק: אני לא באה להתריס נגדם, אבל אתם מבינים כמה זה חשוב.

עינת בזק: אתם הבאתם את זה אליכם.

עינת בזק: למה השאר לא זכאי לזה?

עינת בזק: אפשר לעשות את זה.

עינת בזק: צריך פשוט מתווה נכון.

עינת בזק: תאמיני לי, כמו שיובל אמר – אנחנו בריאות, ואנחנו נשפר את הבריאות של המדינה, של האזרחים.

יוליה מלינובסקי: השיקולים הם לא ענייניים, הם פשוט פוליטיים ואגואיסטים לחלוטין.

רועי כהן: גברתי היושבת ראש, אני אמרתי את זה והגדרתי את זה.

רועי כהן: שוועדת הקורונה הפכה להיות ועדה שבאה ושמה תמונת מראה לממשלה כולה.

רועי כהן: יש פה ענף שלם שכרגע מקריסים אותו, לא נותנים לו מענה וחכמים על חלשים.

רועי כהן: כי ברגעים אלה, מדינת ישראל מייבאת קורונה דרך הנתב"ג.

רועי כהן: שימי לב, גברתי היושבת-ראש, משרד הבריאות מעריכים ש-595 נוסעים עד סוף השנה יגיעו לכאן חולים, שאם מקדם ההדבקה יעלה למעלה מ-1%, האנשים אלה ידביקו בשרשור אלפי אנשים.

רועי כהן: מאיחוד האמירויות – 211.

רועי כהן: הם יודעים גם לנקוב במספרים.

רועי כהן: אין בדיקות לנוסעים שחוזרים לישראל ממדינות אדומות.

רועי כהן: אין אכיפה של חובת בידוד ממדינות אדומות.

רועי כהן: אין הפרדה בין הנוחתים ממדינות אדומות ומדינות ירוקות.

רועי כהן: אין חובה לבדיקות קורונה לפני חזרה לארץ.

רועי כהן: אפילו מדינות עולם שלישי מחייבות בדיקת קורונה בשדה התעופה מיד עם הנחיתה.

רועי כהן: אבל מה, הם חכמים על עינת, הם חכמים על יובל.

רועי כהן: הם חכמים על ירון, לסגור להם את העסק.

רועי כהן: בדרך לפה, אני קיבלתי שיחה מבן-אדם, שאני אומר לך, נקרע לי הלב.

רועי כהן: הקים חדר כושר קטן ברעננה, שרצה בסך הכול להתפרנס.

רועי כהן: יזם, בחור צעיר.

רועי כהן: לקח את כל החסכונות מההורים שלו, מבנקים, התחנן אליי שאני אפנה למנהל הבנק כדי שלא יקריסו אותו – למה?

רועי כהן: אני שואל למה.

רועי כהן: אם אתם לא יודעים לשלוט באירוע.

רועי כהן: אתם גורמים לכך שעליית התחלואה היא בגללכם – ואת מי אתם מענישים?

רועי כהן: את האזרחים שמשלמים לכם מסים.

רועי כהן: שמשלמים לכם ביטוח לאומי, שסך הכול רוצים להתפרנס.

רועי כהן: לכן, אני הייתי שואל את ד"ר האש, ואביחי שגב, שיגיב לי על הדברים האלה.

רועי כהן: הם, משרד הבריאות אומרים, שכתוצאה מאזלת יד שלהם, הולכים להגיע לפה מאומתי קורונה, והם סוגרים את העסקים לאנשים.

רועי כהן: מספיק עם זה.

רועי כהן: "נאה דורש, נאה מקיים".

רועי כהן: אני אומר לך, גברתי היושבת-ראש, תעשי דיון בפעם הבאה על אוזלת ידה של הממשלה שהיא גורמת לעליית התחלואה, לא הציבור.

רועי כהן: הממשלה באוזלת ידה, היא מאשימה את הציבור כל פעם מחדש.

רועי כהן: תראו את האנשים האלה.

רועי כהן: תראו את מה שהם צריכים, בסך הכול הם רוצים להתפרנס.

רועי כהן: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, רועי.

יפעת שאשא ביטון: אתה יודע מה טרגי ומה אבסורד בכל הסיפור הזה?

יפעת שאשא ביטון: אני הייתי בנתב"ג, הם ערוכים לעשות בדיקות.

יפעת שאשא ביטון: משרד הבריאות רק צריך להחליט שזה קורה.

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת, כבר יש תשתית, יש שם כוח אדם, יש שם את כל מה שצריך, ומחכים לאישור.

רועי כהן: בינתיים, עינת היא השפן ניסיונות ועושים עליה ניסוי ותהייה – מקריסים לה את העסק.

יפעת שאשא ביטון: ברשות

יפעת שאשא ביטון: כם, אני רוצה לסכם את דיון הוועדה הזאת.

יפעת שאשא ביטון: אביחי וד"ר האש, אני באמת אומרת לכם - ליבי אתכם, אבל זה ברור לכם כפי שברור לי שהרבה היגיון אין בסיפור הזה.

יפעת שאשא ביטון: תעבירו למשרד הבריאות את המסר בצורה מאוד ברורה.

יפעת שאשא ביטון: ככה לא מנצחים את הנגיף.

יפעת שאשא ביטון: ככה מאבדים את הכוח, ומפסידים את המלחמה הזאת.

יפעת שאשא ביטון: כשהציבור לא מבין מה אנחנו רוצים ממנו, וכשאין היגיון במה שאנחנו עושים – הוא כבר לא יהיה אתנו, ואז המלחמה הזאת תהיה אבודה.

יפעת שאשא ביטון: אז מי שמחכה לחיסונים ובונה את כל המדיניות שלו סביב החיסונים – שוגה שגיאה חמורה.

יפעת שאשא ביטון: במקום לבוא ולנהל את המשבר הזה עכשיו גם כלכלית, גם בריאותית, כי גם בריאותית אנחנו מפסידים אותם.

יפעת שאשא ביטון: אם למשרד הבריאות חשובה הבריאות – אז פעילות גופנית זה בריאות, והיא חשובה גם לבריאות הציבור, רק צריך לאפשר להם להתאמן.

יפעת שאשא ביטון: ההחלטות של משרד הבריאות הן שרירותיות והן שערורייתיות, כי אפילו אתם, אביחי וד"ר האש, לא יודעים להסביר אותם, בטח לא את כל הפעילות שמתקיימת בחוץ, ובטח ובטח בריאות הציבור רחוקה מהם.

יפעת שאשא ביטון: מה שאנחנו מבקשים זה ככה.

יפעת שאשא ביטון: קודם כל, להחריג את כל מה שקשור לפעילות גופנית, ולהפוך את זה לענף חיוני.

יפעת שאשא ביטון: את איל"ן, שבעצם מאפשר רכיבה טיפולית לנכים, אז הם לא נכי צה"ל – את נכי צה"ל אתם הפשרתם והחרגתם והגדרתם כענף חיוני, תגדירו גם את הרכיבה הטיפולית באיל"ן, ורכיבה טיפולית בכלל כענף חיוני, כדי לאפשר גם לנכים אחרים לבוא ולהתאמן, וגם לילדים שכל כך זקוקים לזה.

יפעת שאשא ביטון: ואני יודעת מה זה ילד שנמצא במצוקות.

יפעת שאשא ביטון: הם לא נכים פיזית, אבל אני יודעת מה זה ילד שצריך רכיבה טיפולית כדי להתמודד עם הרבה מאוד מצוקות שיש לו.

יפעת שאשא ביטון: תתחילו לדאוג באמת לבריאות הציבור, תפסיקו לדבר רק על המקום המאוד מצומצם הזה של קורונה שהוא חשוב, וצריך לנהל אותו.

יפעת שאשא ביטון: ובגלל ההתנהלות שקיימת היום, אנחנו מפסידים גם במערכה לגביו.

יפעת שאשא ביטון: אז בואו נרוויח גם את ההתמודדות עם נגיף הקורונה, וגם את בריאות הציבור במובן הרחב, כי אנחנו ממש מפסידים שם, ומפסידים בגדול.

יפעת שאשא ביטון: וזה מעבר להיבט הכלכלי שאנחנו מעלים כל הזמן, מעבר להיבט החברתי ומעבר לעוד הרבה נדבכים שאנחנו חווים במהלך העשרה חודשים האחרונים.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מבקשים לקבל תשובה מסודרת לגבי המתווים של חדרי הכושר.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מבקשים לאפשר שחייה בבריכות.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו יודעים שבריכה זה לא מקום מדבק, עכשיו זה לא קיץ, אין התקהלויות.

יפעת שאשא ביטון: אנשים באים נטו להתאמן, תאפשרו את זה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מבקשים פתיחה מידית של כל הבריכות בדיור המוגן.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה רק להקריא לכם, ושזה ייכנס בבקשה לסיכום, כדי שיבינו שאנחנו באמת מסתמכים על דברים ולא עובדים בצורה מנותקת מהעם.

יפעת שאשא ביטון: כותבת לי עמותת דיירי הדיור המוגן בישראל.

יפעת שאשא ביטון: "כל רופא משפחה מתחיל יודע כמה חשובה הפעילות במים, שחייה, התעמלות והליכה עבור הזקן".

יפעת שאשא ביטון: זו פעילות המשמרת ומקדמת שיווי משקל, הקלה, ושיפור בבעיות אורתופדיות.

יפעת שאשא ביטון: מפעילים את כל האיברים, משפרים את זרימת הדם ומפתחים נשימה.

יפעת שאשא ביטון: ידוע לכל שהפעילות בבריכת השחייה בדיור המוגן, היא תחת פיקוח הגדרה של מעט משתתפים לפרקי זמן קצובים אך ורק לדיירים העוברים בדיקות תכופות.

יפעת שאשא ביטון: תראו, יש לנו פה את כל הפרמטרים שאומרים לנו למה כן, ומשרד הבריאות אומר – לא.

יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת מכם, תתייחסו לדברים האלה.

יפעת שאשא ביטון: תתחילו להתחבר לשטח ולהבין שאנשים זקוקים לנו.

יפעת שאשא ביטון: הם באמת זקוקים לנו.

יפעת שאשא ביטון: הבריאות שלהם תלויה בנו.

יפעת שאשא ביטון: הגיע הזמן שאנחנו ניתן להם את המענה גם בהיבט הזה.

יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת תשובה תוך שבוע.

יפעת שאשא ביטון: ואם לא, אני אומרת לכם – אני לא אהסס לפנות ליועץ המשפטי לממשלה, ולכל ערכאה משפטית אחרת כדי שאתם תהיו חייבים להגיע לכאן, ולתת את התשובות לאנשים שנמצאים כאן, ולציבור בכלל במדינת ישראל.

יוליה מלינובסקי: אני רוצה ועדה משפטית בהתחשב בסעיף שאני הקראתי, מהייעוץ המשפטי של הכנסת, האם החקיקה הנוכחית עומדת בקנה אחד עם החוק, ואם אין פה פגיעה באוכלוסיות שנמצאות באותו סעיף.

יוליה מלינובסקי: את יכולה לפנות בשם הוועדה?

יפעת שאשא ביטון: אפשר.

יפעת שאשא ביטון: תכניסו את זה גם בסיכום בדרישות שלנו.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: הישיבה נעולה.