ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 23, פרוטוקול מספר 119, 2020-12-07 12:37

רם שפע: צוהריים טובים לכולם.

רם שפע: שלום.

רם שפע: התכנסנו כאן שוב לדון בענייני תקנות קורונה.

רם שפע: הפעם על שולחננו שני נוסחים שונים של תקנות, האחד מאוד קצר וטכני שקשור לשינוי באזורים כחלק משיטת הרמזור וזאת בעצם התוספת של העיר ערד כעיר שיכולה לפתוח את מערכת החינוך שלה.

רם שפע: אני רוצה לומר משהו ענייני מהותי.

רם שפע: חוץ מהתקנות האלה, התקנות האחרות, מוסיף את ז'-ט' אבל מדבר באופן כולל על כל הפתיחה של המערכת.

רם שפע: אני רוצה לומר שאני שמח מאוד שבהמשך לקריאה שלנו כאן ולשיח שהיה בנושא, התווסף אישור למפעיל חיצוני – אמנם אחד אבל בכל זאת – לבתי הספר היסודיים לעבור בין הקבוצות, כאשר כמו שהמורה מוגבל, כך גם המפעיל החיצוני מוגבל, אבל בכל זאת זה מאפשר פרנסה ובתקופת קורונה, כל מי שאנחנו יכולים לעזור לו להתפרנס בכבוד, יש לזה ערך אדיר.

רם שפע: אני מודה למשרד הבריאות.

רם שפע: זה כמובן מאוד מאוד מינימלי אבל אי אפשר לומר שאין בזה ערך בכלל.

רם שפע: בהקשר הזה, יישר כוח גם כמובן על החזרתם ללימודים של ילדי כיתות ז' עד ט'.

רם שפע: כמובן גם אנחנו דיברנו על זה, גם רבים אחרים וגם אתם.

רם שפע: זה אלמנט מאוד מאוד משמעותי.

רם שפע: אבל מבחינתי הדבר הכי קריטי שקבינט הקורונה צריך לעשות וכמה שיותר מהר – ואמרנו את זה כאן ואני אמשיך לומר אתך זה – להגדיר את מערכת החינוך כצורך חיוני כדי שלא משנה מה קורה, גם אם ניכנס לסגר, מערכת החינוך תישאר פתוחה.

רם שפע: גם אם במכונת מצומצמת, היא תישאר פתוחה.

רם שפע: בעיניי זה הדבר הכי קריטי ואני אעשה את כל מה שאני יכול, גם כאן באמצעות הכלים של הוועדה, כדי לוודא שזה קורה מכיוון שאנחנו לא יכולים שוב להחזיר את התלמידים ואת הנוער שלנו לבית, ל-זום.

רם שפע: אנחנו נטלטל אותם באופן כזה שבאמת אי אפשר יהיה לצאת מהמשבר הנפשי שהילדים האלה ייקלעו אליו.

רם שפע: אני שומע – ודאי מגוש כחול לבן אבל מעוד כיוונים – שמבינים שחייבים להגדיר כך את החינוך.

רם שפע: ברגע שזאת תהיה המדיניות וזאת תהיה תפיסת העולם שמובילה את ההחלטות של הקבינט, יהיה הרבה יותר פשוט לנהל את מערכת החינוך ואז כל ההכנות לחופשים, לשיתוף הפעולה עם הרשות המקומית וכל מה שצריך, יוכל לעבוד בצורה הרבה יותר מיטבית כי כולם יבינו שהמערכת נשארת פתוחה.

רם שפע: דבר נוסף שמטריד אותנו מאוד - ותכף נשמע את נציגת משרד הבריאות אם יש להם עדכון בנושא הזה – זה החינוך הבלתי פורמלי.

רם שפע: במשך תקופה מאוד מאוד ארוכה נמנעת מהילדים והילדות האפשרות לחינוך המשלים הבלתי פורמלי שיש לו ערך אדיר עבורם.

רם שפע: אנחנו רואים כאן את המחאות בצדק כשהנוער מוחה ומפגין כאן מחוץ לכנסת.

רם שפע: ובעוד מקומות ברחבי הארץ.

רם שפע: אני חושב שאחד הדברים הכי קריטיים שצריכים להצטרף לתקנות האלה זה החינוך הבלתי פורמלי והייתי מאוד שמח לקבל עדכון, לפני שנאשר משהו, היכן הדבר הזה עומד מכיוון שכרגע התקנות האלה מבקשות מאתנו לאשר חודש קדימה את כל המערכת ואז אני חושש שזה גוזר גם תקופה מאוד ארוכה שמערכת החינוך הבלתי פורמלי תישאר סגורה.

רם שפע: אני מקווה שאני טועה.

רם שפע: אני רואה שנציגות משרד הבריאות מצטרפות אלינו.

רם שפע: בבקשה, אסתי או דוקטור אפללו.

אסתי ורהפטיג: שלום.

אסתי ורהפטיג: אני יכולה לומר לגבי המועדים שאנחנו הארכנו את המועד בהתאם למקסימום הקבוע בחוק אבל לפחות מבחינת התוספת החמישית אין כוונה לא לעדכן אותה.

אסתי ורהפטיג: כלומר, הכוונה היא כן, כמו שנקבע בהחלטת הממשלה של הרמזור, להביא פעם בשבוע רשימה מעודכנת לפי הצבעים המעודכנים, לפי הסיווג המעודכן של הרשויות.

אסתי ורהפטיג: בעניין של תנועות הנוער, אפרת תוכל להרחיב בהיבטים המקצועיים אבל אני כן יכולה לומר שבהמשך לדברים שאפרת אמרה בישיבות הקודמות, אנחנו כן עובדים על נוסחי תיקונים בימים הקרובים בעניין הזה.

רם שפע: אני מנסה להבין מה את אומרת.

רם שפע: זה בסדר שתביאו לכאן פעם בשבוע תקנות שמשנות את סיווג הערים, אבל איך זה ישפיע על האפשרות לעשות שינוי בתוך התקנות עצמן?

רם שפע: הרי הן נפרדות.

אסתי ורהפטיג: לא.

אסתי ורהפטיג: זה תיקון של התקנות.

אסתי ורהפטיג: כל תיקון של התוספת הוא תיקון של התקנות ובמובן הזה זה לא שיש כוונה עכשיו לא יזוזו במשך תקופה ארוכה.

אסתי ורהפטיג: אנחנו נביא רשימה חדשה אבל אני אומרת - זה לא כרוך יחד ואני אומרת זה לצד זה - שכן יש כוונה להביא בימים הקרובים תקנות בעניין של תנועות וארגוני הנוער.

רם שפע: אני שוב אחדד ואשאל, אולי הבעיה אצלי, אם אנחנו מאשרים עכשיו את התקנות הכלליות ובשבוע הבא תביאו שתי ערים נוספות שהפכו להיות ירוקות או הפוך, זה לא יאפשר לנו – במידה ולא תביאו תיקון של הבלתי פורמלי – לייצר אפשרות לתיקון.

אסתי ורהפטיג: מחה זאת אומרת אפשרות לתיקון?

<< דובר >> מירב ישראלי: בעיקרון, כיוון שהפרשנות שלנו היא שברגע שמאריכים את כלל התקנות, שזה המצב בתיקון מספר 11, למעשה כל התקנות נפתחות, זה מאפשר לוועדה לעשות לא תיקון אלא לאשר או לא לאשר תקנות מסוימות.

<< דובר >> מירב ישראלי: לכן, אם הוועדה מאשרת את תיקון מספר 11 עד 2 בינואר, בעצם עד 2 בינואר יהיה אפשר לאשר או לא לאשר רק את התיקונים הספציפיים שמשרד הבריאות יביא ולא הוראות אחרות.

רם שפע: מירב היטיבה לתאר את החשש שלי.

אסתי ורהפטיג: מבחינתנו זאת לא הייתה הכוונה.

אסתי ורהפטיג: אנחנו פשוט לא רצינו ליצור מצב שהתקנות איכשהו פוקעות ולעשות כל פעם רק שבוע ואם יש עיכוב, יש סיטואציה בה התקנות פוקעות.

אסתי ורהפטיג: חשבנו שזה לא נכון וכי נכון שנעשה את העדכון הזה אבל בלי החרב הזאת של פקיעת התקנות בכל פעם.

אסתי ורהפטיג: לוועדה יש סמכות לקצר את זה.

אסתי ורהפטיג: גם אנחנו חשבנו שלא נוכל לעשות את זה כל פעם לתקופות קצרות מאוד, אבל כמובן הוועדה מוסמכת לעשות.

רם שפע: אני מקווה שנשמע מדוקטור אפללו עדכון יותר מפורט לגבי המשא ומתן עם הבלתי פורמלי ואז זה יעזור לנו לקבל החלטה.

אפרת אפללו: צוהריים טובים.

אפרת אפללו: הנושא הבלתי פורמלי היא בתיקון הקרוב של התקנות שאנחנו מתכוונים להביא.

אפרת אפללו: באמצע השבוע נסיים את המתווה בשיתוף פעולה מלא עם המשרד להשכלה משלימה וגבוהה, מועצת ארגוני הנוער, מועצת תנועות הנוער, מועצת התלמידים ושותפים נוספים.

אפרת אפללו: התקיימו מספר דיונים יחד עם ראש בריאות הציבור, דוקטור שרון אלרעי וכל השותפים שהזכרתי.

אפרת אפללו: התגבש מתווה מאוד מדויק ומוסכם על כל הנושאים.

אפרת אפללו: התקנות נוסחו ואני מקווה שהדבר כנראה יגיע לאישור למרות שצריך לקחת בחשבון את כל הדבר הזה לאור העלייה בנתוני התחלואה שאנחנו רואים אותם מדי יום.

אפרת אפללו: לכן גם הנושא הזה ייבחן בימים הקרובים אבל בואו נהיה אופטימיים.

<< דובר >> מירב ישראלי: זאת אומרת, הם מקווים להביא השבוע בכפוף לנתוני התחלואה.

רם שפע: אתם מקווים בימים הקרובים להביא תקנות שמסדירות מתווה לפעולה לחינוך הבלתי פורמלי ואת מכפיפה את זה לשינויים בנתוני התחלואה באופן כללי.

רם שפע: אני מבין נכון?

אפרת אפללו: כן.

אפרת אפללו: אנחנו גיבשנו מתווה.

אפרת אפללו: זאת אומרת, יש מתווה מגובש מאוד מדויק שאחד הדברים המרכזיים בו הוא קפסולות המשכיות לקפסולות של הבוקר.

אפרת אפללו: מבחינתנו זה תנאי שאנחנו לא מוכנים לוותר עליו.

אפרת אפללו: זאת אומרת, הקבוצות של הילדים יהיו חייבות להיות אותן קבוצות של הבוקר וכך בעצם אנחנו מונעים את הקישוריות הקבועה שיכולה להתאפשר מעצם פגישה וערבובים של תלמידים.

אפרת אפללו: זה כמובן התקבל בהסכמה על ידי כל השותפים.

אפרת אפללו: בנוסף יש עוד הרבה מאוד דברים עקרוניים וחשובים כאשר אחד מהם למשל אלה הבדיקות לצוותי המדריכים.

אפרת אפללו: אנחנו מאמינים שבמתווה הזה החזרה תוכל להיות בטוחה ונכונה, נוכל לעקוב אחר התחלואה בצורה חכמה.

אפרת אפללו: ביקשנו מעקב ממוחשב של המשרד להשכלה משלימה וגבוהה על העניין הזה שבאמת יש שמירה על הקפסולות של הבוקר.

אפרת אפללו: שוב, כל הדברים נעשו בהסכמה ונכתבו בהסכמה.

אפרת אפללו: אנחנו הכנסנו אותם לתקנות ובכפוף לנתוני התחלואה וכמובן בכפוף להחלטת שר הבריאות וכל הבכירים נביא את הדבר הזה לדיון בקבינט בימים הקרובים.

רם שפע: טוב מאוד.

רם שפע: אני שמח לשמוע.

ורד וינדמן: שלום אדוני.

ורד וינדמן: אני רוצה להתייחס למה שאמרת בראשית הדיון ואני יודעת שבזמן האחרון אתה אומר כמעט בכל דיון.

רם שפע: בסוף רוב הדברים שאני אומר כאן בראשית הדיון מתקיימים.

רם שפע: לפעמים זה לוקח זמן.

ורד וינדמן: בוא במאמצים משותפים נבטיח שזה אכן יקרה כי זה נלמד מטעויות העבר.

ורד וינדמן: אם חלילה יהיה סגר שלישי, חלילה, צריך להבטיח, כפי שאמרת, שמערכת החינוך תהיה מערכת פתוחה כמו שמתקיים במרבית מדינות אירופה גם כשיש סגר.

ורד וינדמן: הדבר הזה מאוד משמעותי וצריך לקבל עדיפות עליונה.

ורד וינדמן: זה מוביל אותי למה שהתקנות מבקשות לאשר.

ורד וינדמן: מצד אחד אני מברכת על ההחזרה ללימודים של החטיבות שהן אולי במצב העדין ביותר מבחינה רגשית וחברתית מטעמים מובנים, חלק מהם, בוודאי בכיתות ז', עוד לא הספיקו להכיר את חבריהם, אבל צריך לומר ביושר שהחזרה היא מאוד מאוד חלקית.

ורד וינדמן: יש כאלה שמגיעים למספר שעות, לימים בודדים, ואני רוצה לשאול האם הוסדרו שאלות ביטוחיות למשל שמאפשרות לימודים במבני ציבור.

ורד וינדמן: אני יודעת שהרבה מאוד רשויות מקומיות מצאו פתרונות שיכולים לאפשר לימודים ליותר ילדים ביותר ימים בזכות מבני ציבור קיימים והאם הוסדר גם נושא של תוספת כוח אדם למשל במשרד החינוך.

ורד וינדמן: שלא נשלה את עצמנו, החזרה כל כך מצומצמת זו, על אף חשיבותה, וצריך לברך עליה, היא מאוד מאוד חלקית והיא לא נותנת מענה לאותן מצוקות עליהן דובר רבות בוועדה הזו.

ורד וינדמן: אם כן, שתי נקודות, הנושא של האבטחה של מוסדות החינוך כמוסדות חיוניים והחזרה הרבה יותר משמעותית שגרתית של הילדים ובראש ובראשונה הילדים של החטיבה.

רם שפע: תודה.

רם שפע: מן הסתם אני מסכים עם כל מילה.

רם שפע: שוב, לפעמים לוקח כאן זמן ואני מקווה שאנחנו לא במגמה שלילית של תחלואה שתקשה מאוד על פתיחות נוספות של המערכת.

רם שפע: בכל מקרה, אנחנו ממשיכים באותו קו מאוד מאוד סדור ומובן.

צופית גולן: צוהריים טובים.

צופית גולן: כמו שאמרת, אנחנו באמת שמחים ומודים על כך שסוף סוף החליטו להחזיר את הילדים שלנו לתוך מערכת החינוך.

צופית גולן: אנחנו מצטרפים לקריאה המאוד ברורה שלך גם הפעם וגם בפעמים הקודמות להחריג את מערכת החינוך.

צופית גולן: אנחנו רואים שהמדינה דוהרת לכיוון של סגר שלישי, כל הזמן זה באוויר, עוד לפני שיצאנו מהסגר השני.

צופית גולן: חשוב לנו שתצא החלטה חד משמעית.

צופית גולן: כולנו הבנו שהילדים במצב קשה.

צופית גולן: אם ישבנו כאן באוגוסט ואמרנו שנראה את הנזקים רק בעוד כמה חודשים, לא היינו צריכים לחכות כמה חודשים אלא הנזקים הגיעו מהר מאוד.

צופית גולן: אנחנו רואים מה המצב הנפשי, הרגשי והפיזי של הילדים שלנו.

צופית גולן: הם צריכים להיות בבתי הספר וצריך להחריג את זה באופן חד משמעי גם אם נכנסים לסגר שלישי.

צופית גולן: אני רוצה לרדת למתווה עצמו של תיקון 11.

צופית גולן: המתווה הזה, עם כל הכבוד, אני שוחחתי עם המון מנהלים, עם המון צוותי הוראה, הוא לא ישים.

צופית גולן: בפועל הוא לא ישים.

צופית גולן: בפועל יש פער אדיר בין מה שמשרד החינוך מציג להורים ויוצא בתקשורת ואומר שלפחות יומיים, ומה שהמנהלים מסוגלים לעשות בפועל.

צופית גולן: בשבוע שעבר ישבו כאן בדיון ואמרו שיש רעיונות יצירתיים.

צופית גולן: יש מלא רעיונות יצירתיים, יש מנהלים סופר יצירתיים ועדיין הם לא מסוגלים לתת יותר מיום אחד כמו שצריך בחטיבות הביניים.

צופית גולן: בפועל הילדים לומדים פחות כי אם המורה נמצא בכיתה, הוא לא נמצא ב-זום, הפתרון של המצלמות לא קורה בפועל והוא לא מיושם.

צופית גולן: התשובות שזה יקרה, זה לא עובד.

צופית גולן: חד משמעית זה לא עובד.

צופית גולן: המתווה הזה גורם לילדים שלנו ללמוד פחות, לסדר יום מבולגן יותר, הצוותים לא יודעים מימינם ומשמאלם ולא משנה כמה מאמץ הם עושים והם עושים.

צופית גולן: המנהלים אומרים שההורים באים אליהם בטענות ואומרים שכתוב לפחות יומיים, אבל אנחנו לא בית ספר ממוצע קטן אלא בית ספר מכובד ומצפים ליותר, אבל המנהלים לא מסוגלים אפילו לתת את היומיים.

צופית גולן: זה שולח את ההורים שוב לריב עם צוותי החינוך שעובדים מאוד קשה בתקופה האחרונה ושוב מוצאים את עצמם בחזית כי משרד החינוך הבטיח בהצהרות שלו דברים שהם לא ישימים.

צופית גולן: עם כל הכבוד למשרד הבריאות, אני בעיקר שומעת בחודשים האחרונים מה לא.

צופית גולן: לא רק אני, כל מדינת ישראל שומעת מה לא.

צופית גולן: הגיע הזמן שמשרד הבריאות יתחיל להגיד מה כן.

צופית גולן: איך כן הוא מחזיר את הילדים לבית הספר.

אפרת אפללו: צופית, באמת.

צופית גולן: יש בדיקות.

צופית גולן: ישבנו בשבוע שעבר ואפשר להוסיף בדיקות.

צופית גולן: תוסיפו בדיקות.

צופית גולן: אם הפתרון הוא בדיקות, תוסיפו בדיקות.

צופית גולן: ישבנו בדיון ביום רביעי ודיברנו שוב על הילדים ומשפחות בסיכון.

צופית גולן: ישבנו שתינו באותו דיון ואמרת לי בואי נגמור עם זה.

צופית גולן: בואי נחליט.

צופית גולן: סיכמנו על זה שרופא משפחה שמכיר את הילד לאורך זמן, מכיר את המשפחה, מספיק שיוציא מסמך.

צופית גולן: סוכם שהמסמך הזה יוצא כבר באותו יום.

צופית גולן: יום למוחרת יצא מסמך שחוזר על המסמך מספטמבר, המסמך שאמרנו שהוא לא רלוונטי כי הוא מדבר רק על ילדי חינוך מיוחד וכולי.

צופית גולן: בסופו של דבר אנחנו ביום שני כאשר ביום חמישי הערנו בפורום שותפים של משרד בריאות, פיקוד העורף, משרד החינוך שזה לא המסמך שסיכמנו עליו.

צופית גולן: סיכמנו על מסמך שרופא משפחה שמכיר את המשפחה יכול לחתום ולאשר כדי שהילדים האלה יקבלו מענה.

צופית גולן: בסופו של דבר שלחו לנו עוד פעם את ההמלצה של ההסתדרות הרפואית, כאילו שאנחנו כהורים לא מעוניינים בטובת ילדינו, שאנחנו לא מעוניינים שהם יבואו לבתי הספר.

צופית גולן: חברים, הילדים הם קודם כל המנדט שלנו.

צופית גולן: ברור לנו שמקומם הוא בבתי הספר כי אחרת לא הייתי יושבת כאן דיון אחרי דיון אחרי דיון וצועקת את אותו דבר.

צופית גולן: הילדים שלנו צריכים להיות בבתי הספר אבל גם משרד הבריאות וגם משרד החינוך – ולכן זה כתוב במתווה, ככל הניתן - לא באמת ניתן לשמור על ההפרדה כמו שצריך וזה בסדר.

צופית גולן: אנחנו לא באים בשום טענה אל צוותי החינוך, הם עושים הכי טוב שאפשר ועדיין יש ילדים ויש משפחות שיש שם סיכון בריאותי ואם סיכמנו אלף פעמים, גם כאן בדיון וגם בדיונים פנימיים שמספיק רופא משפחה שמכיר את המשפחה והוא יוציא מסמך, תוציאו את זה כתוב, תורידו את זה לשטח ותתחילו לתת לילדים האלה מענה.

צופית גולן: זה בלתי אפשרי.

צופית גולן: מה שקורה כאן כרגע פשוט בלתי אפשרי.

צופית גולן: אני מבקשת שמכאן תצא הקריאה להחריג את החינוך, לתת מענה למשפחות לילדים בסיכון ולמצוא איך כן הילדים לומדים יותר שעות, איך כן המורים עוברים יותר קפסולות, כי מה לעשות, מורה מלמד בין חמש לשבע כיתות, זאת אומרת שזה בין עשר ל-14 קפסולות.

צופית גולן: תמצאו איך כן.

צופית גולן: אנחנו יודעים שיש 10,000 בדיקות שיושבות ומחכות כל יום.

צופית גולן: אפשר לעשות המון דברים.

צופית גולן: מה שאני מצפה לשמוע זה איך כן ולא איך לא.

צופית גולן: לא לשמוע שיש פיילוט ואולי בעוד חודש נגיע לאיזושהי התקדמות.

צופית גולן: אי אפשר.

צופית גולן: אין לנו חודש לחכות.

צופית גולן: תודה רבה.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: דוקטור אפללו, את רוצה להתייחס?

אפרת אפללו: לא.

אפרת אפללו: אני רוצה להגיד ששומעים רק לא, לא, לא ולא, זה לא נכון.

אפרת אפללו: זה שיש עדיין איזושהי אי הבנה בעניין המסמך הזה ואני מסתכלת עליו ואני מוכנה להקריא אותו, אני חושבת שהוא נותן מענה יפה מאוד אפילו אם לא כתוב שם בדיוק על ההורים שבסיכון.

אפרת אפללו: להגיד לא, לא ולא כשאנחנו מקיימים דיונים אין סופיים איך אנחנו משפרים את הדברים וגם בפורום שותפים של משרד החינוך, גם בדיונים פנימיים שלנו, גם כל פעם כשאנחנו נפגשים, גם בכנסת בדיונים האלה שאנחנו מקיימים, אנחנו מדברים על הדברים, להגיד לא, לא ולא, זה לא יפה.

צופית גולן: המסמך הזה עדיין לא יצא.

צופית גולן: סיכמנו ביום רביעי שהוא יצא.

צופית גולן: ביום חמישי יצא אותו מסמך שסיכמנו ביום רביעי שהוא לא מתאים.

צופית גולן: סוכם מה יוצא ביום חמישי.

אפרת אפללו: אני בודקת את זה.

אפרת אפללו: תרימי לי טלפון ביום חמישי ותגידי לי איפה המשרד.

אפרת אפללו: אנחנו טובעים בדברים ומשימות.

אפרת אפללו: אני בן אדם שהוא זמין לכל בן אדם שמתקשר אלי.

אפרת אפללו: תתקשרי ותגידי שהמסמך לא יצא, אבל לבוא לכאן ולהגיד לא ולא ולא, זה מרגיז אותי.

צופית גולן: הטענה שלי במסמך הזה היא לא אליך אלא היא ישירות למשרד החינוך שהוא זה שאחראי על החינוך של הילדים שלנו.

אפרת אפללו: תגידי לי שמשרד החינוך לא עושה ואנחנו נטפל בזה.

אפרת אפללו: אני מבטיחה לטפל בזה היום.

אפרת אפללו: בואו נתקדם.

צופית גולן: תודה רבה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב ראש, אני לא בא סתם לדבר אלא אם כן יש משהו שמרגש אותי במיוחד כמו שהזכרתי לך בדיון הקודם את ההופעה שלך לפני עשר שנים.

ישראל אייכלר: עכשיו באתי בעניין של החינוך.

ישראל אייכלר: אחת הבעיות בקורונה שלא שמים לב מרוב עיסוק בפרטים ובדברים שמסביב לקורונה, אנחנו שוכחים שכבר כמעט שנה העולם כולו, בפרט מדינת ישראל, עוסק בניסוי וטעייה.

ישראל אייכלר: זאת אומרת, יש כאן גזרות והחלטות שאתה לא בטוח שזה מה שמרפא אך המחלה או מונע מחלה ולכן אתה מתייחס לזה כאילו זה מה שימנע את המחלה ובכל החומרה, כולל הכנסת משטרה, שזה עוול גדול מאוד שנעשה למשטרה כאשר הפכו אותה ממשטרה שתפקידה לטפל בפושעים ובגנבים להילחם נגד אזרחים שבסך הכול רוצים לחיות ועדיין לא הוכח שום דבר.

ישראל אייכלר: אני אקח את הדבר הכי קדוש במערכה הזאת שנקראת מסכה, שיש על זה קונצנזוס מוחלט.

ישראל אייכלר: נאי מקבל ידיעות שבעולם המפגר שמחוץ לארץ ישראל, אין למשל חובה וקנסות על כך שאתה הולך בלי מסכה ברחוב במקום פתוח.

ישראל אייכלר: אין דבר כזה.

ישראל אייכלר: יש מקומות מעטים בלבד שנותנים קנסות.

ישראל אייכלר: כשאתה נכנס לאוטובוס או למקום סגור, אתה צריך לשים מסכה אבל כאן המסכה הפכה למה שיציל אותנו.

ישראל אייכלר: לעומת זאת שמעתי השבוע את פרופסור גרוטו שהודה בפיו שבהתחלה לא רק שהם לא דיברו בעד המסכה אלא אמרו שזה מזיק.

ישראל אייכלר: פתאום הייתה הארה אלוקית שהמסכה מצילה.

ישראל אייכלר: אני לא כופר בזה, חס וחלילה, אני סתם כך, גם אם אלה וירוסים של שפעת וחיידקי סטפרוטוקוקוס, גם טוב שהוא לא יעביר אותם לשכן או לחבר.

ישראל אייכלר: אבל ברגע שאנחנו יודעים שאנחנו עוסקים בדברים של ניסוי וטעייה, צריך להתייחס לחינוך כקודש שלא נוגעים בו כמו למשל חומרי בניין.

ישראל אייכלר: כולם יודעים מאז חנויות הקורונה שחנויות חומרי בניין חייבות להיות כי זה דבר חיוני.

ישראל אייכלר: אם אני לא אוכל להבריג את המדף באמבטיה, זה דבר נורא.

ישראל אייכלר: לכן מאפשרים לחנויות האלה להיות פתוחות.

ישראל אייכלר: בוודאי חינוך כאשר חומרי הבניין החזקים ביותר לנפש האדם, זה חינוך.

ישראל אייכלר: היו צריכים לעשות כמו במדינות הנאורות.

ישראל אייכלר: כבר דיברתי על זה כמה פעמים עם אנשים, למה בבריטניה, בצרפת ובגרמניה מבינים שאפילו בסגר החינוך חייב להיות פתוח?

ישראל אייכלר: כי החינוך חשוב, כי הילדים האלה לא נעלמים כשהם לא בבית הספר אלא הם מסתובבים בשכונה ומדביקים אחד את השני.

ישראל אייכלר: לך אני לא צריך לספר את זה.

ישראל אייכלר: כולם כבר יודעים את זה ולמרות זאת אני שומע ורואה.

ישראל אייכלר: הייתה צעקה המרד החרדי, פתחו תלמודי תורה, פתחו ישיבות.

ישראל אייכלר: אנחנו יודעים שביהדות החינוך הוא היסוד של אברהם אבינו שהנחיל לעולם אבל גם בארץ הזאת, לפני שאנחנו נולדנו, בן גוריון רצה את תמיכת היהדות החרדית בהקמתה של מדינה חילונית בארץ ישראל – זה לא היה דבר פשוט – ואחד הדברים הבסיסיים היה שיהיה חינוך עצמאי, זרם חינוך מיוחד, חינוך תורני שיש לו אוטונומיה תרבותית.

ישראל אייכלר: לא אוטונומיה שלטונית אלא אוטונומיה תרבותית.

ישראל אייכלר: היום אני רואה את המגבלות של משרד החינוך כאילו מעולם לא ניתנה אוטונומיה תרבותית לחינוך היהודי התורני.

ישראל אייכלר: אני רוצה להגיד בוועדת החינוך שיהיה ברור שהחינוך התורני הוא תנאי בל יעבור בהסכם שבין המדינה החילונית לציבור התורני האמוני.

ישראל אייכלר: אגב, קיבלנו את האוטונומיה הזאת גם בקרב אומות העולם.

ישראל אייכלר: תמיד היה החינוך היהודי נפרד מהחינוך הממלכתי.

ישראל אייכלר: בתי הכנסת היו שונים מהכנסיות להבדיל אלף אלפי הבדלות אבל תמיד ידעו שליהודים יש אוטונומיה תרבותית כי אחרת לא היינו יכולים לשרוד.

ישראל אייכלר: כאן בארץ בשם הבריאות, בשם הקורונה, בשם הניסוי והטעייה, מנסים לגזור גזרות על בתי כנסת ועל תלמודי תורה ועל ישיבות.

ישראל אייכלר: ברוך השם, בעזרת השם אנחנו לקראת חיסונים.

ישראל אייכלר: זה נס גדול מאוד אם יהיו חיסונים ולא רק בשביל הקורונה אלא בשביל הקיום החברתי של מדינת ישראל כי הכול מתפרק.

ישראל אייכלר: לא רק המסחר, לא רק העסקים, לא רק הספורט, לא רק התרבות, לא רק הקשישים ולא רק הבדידות אלא גם העניין הזה של חוסר ההסכמה לכך שצריכה להיות מערכת חינוך עצמאית תורנית שאצלה לימוד תורה הוא הדבר - - -

רם שפע: מה הכוונה?

רם שפע: מה יקרה בשאר המערכת?

ישראל אייכלר: צריך לתת לשאר המערכת את אותו דבר שנותנים לחרדים כי זאת התרופה הטובה ביותר.

ישראל אייכלר: מאיפה אני יודע?

ישראל אייכלר: יש חכמה יהודית של 3,000 שנים שחינוך זה הדבר הכי חשוב.

ישראל אייכלר: שמעתי את אחד הרבנים שאמר שאנחנו צריכים לפנות אל הציבור החילוני שלא ייתן שייקחו ממנו את המתנה הזאת שנקראת חינוך.

ישראל אייכלר: עשינו את זה וברוך השם בזכות אנשים רבים – ואתה אחד מהם – התחילו לומר, רגע, למה הילדים שלנו צריכים לשבת בבית?

ישראל אייכלר: לכן אני בעד שלא תהיה אפליה אלא לתת לכולם אבל לבוא ולהציג אותנו בשעתו כאילו אנחנו עושים מרד, המרד החרדי, אין לך עוול יותר גדול.

ישראל אייכלר: אנחנו מורדים?

ישראל אייכלר: להיפך.

ישראל אייכלר: אם יש כאן מישהו שמורד זה מי שבא לשנות.

ישראל אייכלר: לכן, כשאני רואה את כל התקנות האלה, אני לא נכנס לפרטים, צריך שיהיה ברור שבשם הניסוי והטעייה לא לפגוע בחינוך.

רם שפע: אני חייב להתייחס.

רם שפע: חבר הכנסת אייכלר, בכנות, אני מכבד אותך מאוד וגם נראה לי שאנחנו מסכימים על הבסיס הערכי בו מדינה אמורה להגדיר את החינוך שלה כתפיסת עולם של ראשון במעלה ולא לסגור אותו אף פעם, כמו שאנחנו רואים שבעולם יודעים להתמודד עם זה.

רם שפע: אני חשוב שלאורך כל מה שאמרת, בחרת להתייחס לחינוך התורני ולהתייחס לזה כאל אתוס תרבותי אחר מהחינוך שאינו תורני כי זה מה שנולד ממה שאתה אומר ובעיניי התעלמת – וכאן אני מודה שיש לנו מחלוקת עמוקה – מכך שאנחנו בתוך מדינה ואותו העם היהודי שבמשך אלפי שנים הגדיר את החינוך שלו ככזה, גם השתוקק שנים למדינה ולבית והנה הוא הגיע לבית שלו והבית הזה, מה לעשות, יש בו חוקים ויש בו התנהלות.

רם שפע: בהקשר הזה אני חושב שאחד הדברים הכי משמעותיים שהקורונה חושפת זה שיש משבר אמון דו צדדי.

רם שפע: יש משבר אמון בממשלה ובקבינט הקורונה אבל יותר מזה או לא פחות מזה יש גם משבר אמון שלנו – לצערי, לא שלי אלא של קבינט הקורונה הרבה פעמים – באזרחים.

רם שפע: ברגע שמשבר האמון הזה מחריף , בעיניי גם על ידי אמירות שאומרות שצריך להחריג חלק מהציבור מהגדרות החוק, אתה מחריף את משבר האמון.

רם שפע: אני רוצה לסמוך על כל אזרח שהוא מבין שגם כשהוא חושב שמשהו מגיע לו, הוא מקשיב לחוק.

רם שפע: אם זה יקרה, בעיניי נצליח להשאיר את מערכת החינוך פתוחה הרבה יותר כי תחלואה תרד כשיהיה אמון גדול יותר גם בממשלה וגם למשל משרד החינוך במורים שלו ובמנהלים שלו.

רם שפע: כמו שאמרת, הנה, אנחנו מסכימים על זה, בזמן שהילדים האלה לא בבית הספר, הם מסתובבים ברחובות ופוגשים אחד את השני ומדביקים אחד את השני.

רם שפע: אולי בתוך המסגרת הבית ספרית – אגב, הבלתי פורמלית – התחלואה תרד.

רם שפע: אני חושב שבתוך כל הדברים שאמרת אי אפשר להתעלם מזה שבסוף אם לא עומדים בחוק, אין דרך להתמודד עם זה ואז נפסיד לקורונה, גם אם יש משהו אחר שהיה יכול לגרום לכך שהקורונה לא תתפשט.

ישראל אייכלר: אני אפתיע אותך, אני מסכים עם כל מה שאמרת ואני רק מוסיף תוספת אחת.

ישראל אייכלר: אסור לחוקק חוקים שהם סותרים את הבסיס הקיומי של עם ישראל שזה חינוך.

רם שפע: אין שם דבר שאסור לחוק לעשות.

רם שפע: אני לא מסכים.

ישראל אייכלר: בוא נצטט את בן גוריון.

ישראל אייכלר: את אנשי בן גוריון ואת הדור שלו.

ישראל אייכלר: אף פעם מדינת ישראל תחוקק חוק שסותר את ההלכה היהודית ופוגע בזכותו של האזרח לקיים את אורח החיים היהודי.

ישראל אייכלר: זה מעוגן במגילת העצמאות בשם חופש הדת.

ישראל אייכלר: אז באו אנשים ואמרו חופש הדת כולל חופש מדת.

רם שפע: אותה מגילת עצמאות שרוב חברי הכנסת כרגע מהקואליציה, שאינם כחול לבן, לא מוכנים לחבק אותה כחוק יסוד בכנסת הזאת.

ישראל אייכלר: אתה יודע למה.

רם שפע: כי היא גם יהודית וגם דמוקרטית.

ישראל אייכלר: אגב, אין מילה דמוקרטיה במגילת העצמאות.

רם שפע: זה העיקרון.

רם שפע: מדובר על חקיקת עקרונות המגילה ועובדה שלא מוכנים.

ישראל אייכלר: אני לא נגד דמוקרטיה.

רם שפע: אתה לא נגד, רק שזה לא יבוא ביחד עם היהדות.

רם שפע: זה צריך לבוא ביחד.

ישראל אייכלר: לא.

ישראל אייכלר: שלא תהיה סותרת את היהדות.

רם שפע: אנחנו חיים בעולם בו יש המון ערכים שמתנגשים ואז תפקידנו להכריע.

רם שפע: כך זה עובד.

ישראל אייכלר: לא.

ישראל אייכלר: אסור שמישהו יכריע.

רם שפע: אבל זה תמיד קורה.

רם שפע: איך אפשר לשמור על העם היהודי אם בעת מלחמה, לכנסת ולממשלה לא תהיה את הסמכות לקבל החלטות?

ישראל אייכלר: אתן לך שתי דוגמאות.

ישראל אייכלר: האחת, המסגדים.

רם שפע: אני חייב לומר שלא תוכנן הדיון הזה.

ישראל אייכלר: לא תוכנן אבל חשוב מאוד לעשות אותו בוועדת החינוך.

ישראל אייכלר: למשל, אי הכניסה למסגדים, זה דבר חשוב מאוד שמעוגן במגילת העצמאות.

ישראל אייכלר: גם אם במסגדים לא שומרים על ההנחיות, אף פעם משטרת ישראל לא תיכנס אליהם ולא נכנסה.

ישראל אייכלר: זאת דוגמה אחת.

ישראל אייכלר: דוגמה שנייה היא דוגמה קיצונית אחרת.

ישראל אייכלר: אפשר לאסור אפיית מצות במקומות שיש חשש לשריפה.

ישראל אייכלר: אתה יודע מה יקרה?

ישראל אייכלר: אגב, ברוסיה עשו את זה.

ישראל אייכלר: לכן היו חכמים לפנינו.

ישראל אייכלר: הם מקימי המדינה וכשהם ניסחו את מגילת העצמאות הם היו מאוד חכמים.

ישראל אייכלר: לא לחינם נאמר שם חופש הדת, לא לחינם נאמר שם לאפשר לכל האומות והדתות ולכבד את זכויותיהם.

ישראל אייכלר: החוקים, חוקי הקורונה, אסור להם שהם יתנגשו באמונות ובאורח החיים התרבותי של כל האוכלוסיות והקהילות בישראל.

יהודית גידלי: מלחמת מצווה.

יהודית גידלי: אנחנו כרגע במלחמת קיום.

ישראל אייכלר: נכון.

ישראל אייכלר: לכן אמרתי קודם שהכול ניסוי וטעייה.

ישראל אייכלר: פיקוח נפש דוחה שבת, פיקוח נפש דוחה הכול אבל כל הנושא של הרעיון של פיקוח נפש כאן מוטל בספק כי הניסוי והטעייה לא מונע פיקוח נפש.

רם שפע: ראשית הצירים שלנו שונה ולכן לא נצליח.

רם שפע: הבסיס הרעיוני של מה אמור להנחות אותנו בהקשר הזה, הלכה או חוקים, מוצא אותנו כאן בפער אבל נראה לי שלא נצליח ללבן את כולו.

ישראל אייכלר: 70 שנים ניסינו למנוע חוקים שמחייבים אדם לסתור את ההלכה.

ישראל אייכלר: כך צריך עוד 70 שנים.

רם שפע: אני אומר לסיום, לפחות מבחינתי, גם אם יש בינינו פערים גדולים בתפיסה, הלוואי וכל הדיונים בין החברה החרדית לזו הקיבוצית בהקשר הזה יתנהלו בכבוד.

רם שפע: אני בטוח שאז יהיה אפשר להסכים על הרבה דברים.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

אפרת אפללו: אני רוצה לומר משהו.

אפרת אפללו: אפילו שאני לא פיזית בדיון, אני חייבת לומר, חבר הכנסת אייכלר, המסכות זה לא משהו שהוא לא מוכח שהוא מונע.

אפרת אפללו: בהחלט הוכח, וכבר ציינתי את זה בוועדות הייתי ואמרתי שהרבה מאוד ארגוני בריאות מובילים בעולם אומרים בצורה חד משמעית היום, בנקודת הזמן של היום.

אפרת אפללו: מה שהיה במארס, אפריל, לא היה סגור ולא היה ברור והייתה עמימות, אבל העמימות הזו התפוגגה.

אפרת אפללו: המסכות הן האמצעי המוביל במניעת ההדבקה בקורונה.

אפרת אפללו: אני רוצה שהאמירה הזאת תהיה ברורה ואני רוצה להגיד שמבחינתי גם אחרי שיהיו חיסונים, עד שאנחנו לא נראה את ההשפעה לאורך זמן, עד שלא נראה שבאמת יש היענות גבוהה לחיסונים, המסכות איתנו כדי להישאר.

אפרת אפללו: חשוב לי להגיד את זה כאן.

אפרת אפללו: טוב מאוד שאת אומרת כי המסכות לא סותרות את ההלכה בשום מקום.

אפרת אפללו: לכן אני יכול להסכים עם מה שאת אומרת.

רם שפע: יש עוד מישהו שרוצה לדבר?

רם שפע: עוד מעט אנחנו מתכנסים לסיום הדיון אחרי שחבר הכנסת אייכלר העשיר אותו.

מיכל מנקס: אני אשמח לחזק את דבריך בכל הנוגע לפעילותך למניעת הפסקת מערכת החינוך בכל מקרה, גם בסגר.

מיכל מנקס: אני חושבת שאם כבר לומדים מהעולם, גם את המסכות וגם את זה, אין סיבה להפסיק את מה שרק התחיל.

מיכל מנקס: אנחנו מחזקים את ידיך.

מיכל מנקס: מרכז השלטון המקומי בעד.

אורי פלד נקש: אני מצטרף לדבריה של מיכל.

אורי פלד נקש: גם העבודה עם הבלתי פורמלי.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: בהמשך למה שאמרתי בהתחלה – חבר הכנסת אייכלר, אם אתה כאן, אתה יכול להצביע יחד אתי - קודם כל נאשר את התוספת של ערד שיוכלו לחזור ללמוד.

<< דובר >> מירב ישראלי: תיקון מספר 12 הוסיף את ערד לרשימה של הישובים שאפשר לקיים בהם פעילות חינוכית.

רם שפע: לפי מה שאסתי אמרה בתחילת הדיון, פעם בשבוע אמורים להביא לכאן עוד שינויים, תוספות או גריעה, של אותן ערים בהן יכול או לא יכול להתקיים חינוך.

רם שפע: אסתי, את רוצה להגיד על זה משהו?

אסתי ורהפטיג: כל פעם רשימה חדשה.

אסתי ורהפטיג: לא רק עדכונים.

רם שפע: אני מעלה את זה להצבעה.

רם שפע: מי בעד?

רם שפע: מי נגד?

רם שפע: מי נמנע?

רם שפע: אושר

רם שפע: אין נמנעים ואין מתנגדים.

רם שפע: אושר.

רם שפע: לגבי תקנות מספר 11, כמו שאמרתי בהתחלה.

צופית גולן: עוד בקשה אחרונה.

צופית גולן: מורים לחינוך גופני, תקנה 11, לא החריגו אותם עדיין למרות שביסודי הם כן מוחרגים.

רם שפע: דוקטור אפללו, למה לא החרגנו אותם אחרי שדיברנו על זה בפעם הקודמת?

אסתי ורהפטיג: אנחנו עושים את זה בתיקון הבא.

רם שפע: טוב שאסתי כאן.

צופית גולן: למה לא בתיקון 12?

רם שפע: גם אני תוהה.

אסתי ורהפטיג: תיקון 12 היה ביום שישי בצוהריים, שעה לפני שבת.

אסתי ורהפטיג: הוא הגיע לממשלה במוצאי שבת אבל לא היה זמן לעשות את הדברים האלה.

רם שפע: תכף נקצר את תוקף התקנות האלה, כך שלא תהיה ברירה אלא להביא את התיקון בהקדם.

אסתי ורהפטיג: בכל מקרה אנחנו מביאים.

רם שפע: זה בסדר גמור, ובכל זאת.

רם שפע: אני מציע שהתקנות האלה בעצם מבקשות אישור, עד מתי?

<< דובר >> מירב ישראלי: 2 בינואר.

רם שפע: עד ה-2 בינואר.

רם שפע: אבל גם לאור העובדה שבעיניי יגיע השלב שבו יצטרכו לעשות שינוי במעברים של המורים, המורים והתלמידים, בין הקפסולות, בין הקבוצות, כי בעיניי – היום לא התייחסתי לזה – אנחנו עדיין מגבילים אותם באופן כמעט בלתי אפשרי.

רם שפע: אתמול הייתי בליאו בק בחיפה ואני פשוט רואה מציאות בלתי אפשרית להתנהלות.

רם שפע: אני מבין את השיקול של משרד הבריאות אבל אם בסוף אנחנו מייצרים מצב שהתלמידים לומדים פחות, לא הרווחנו בזה כלום.

רם שפע: מתוך הבנה שהשינוי הזה יגיע ובנוסף מתוך הבנה שאני רוצה לעשות את כל מה שאני יכול כדי להחזיר את הפעילות בצורה מסודרת ואחראית של החינוך הבלתי פורמלי, אני מבקש כאן להעלות להצבעה את הקיצור של התקנות האל העד לסוף השבוע הבא – לירן, תכף ניתן לך לדבר, אני רואה – כדי לוודא שאכן התיקונים האלה מתוקנים.

רם שפע: לפני שנצביע, לירן שפיגל, הלשכה המשפטית, משרד החינוך.

לירן שפיגל: שלום.

לירן שפיגל: אני רוצה לציין משהו שלא התייחסתם אליו בוועדה או שלא שמתי לב.

לירן שפיגל: יש הוראת שעה בסוף התקנות שמאפשרות גם הפעלה של קייטנות בחופשת החנוכה.

לירן שפיגל: אחת הסיבות שנתנו תוקף לתקנות, תוקף ארוך, זה כדי לאפשר גם את קיום הוראת השעה.

לירן שפיגל: צריך לשים לב גם לזה כשמחליטים, אם מחליטים, לקצר את תוקף התקנות.

<< דובר >> מירב ישראלי: הוראת השעה היא עד 17 בדצמבר.

אפרת אפללו: אנחנו מתנגדים לאפשרות הזו.

אפרת אפללו: העמדה שלנו נשארת בעינה ואני חושבת שלאור התחלואה גם ועדת החינוך צריכה לתמוך בנו בעניין הזה, לתת לתקנות להגיע למועד שלהן ולעשות ניתוח נתונים ביחד בעוד כחודש ולראות מה המצב.

רם שפע: יש לי שאלה אמיתית.

רם שפע: יצא לך להיות בבית ספר בשבוע, שבועיים, שלושה אחרונים מאז האישור הזה?

רם שפע: יצא לך לפגוש מורים ומנהלים ולשאול אותם אם זה עובד?

אפרת אפללו: אני לא יודעת אם אמרתי כאן, אבל אמרתי שדוקטור אלרעי פרייס יחד עם משרד החינוך החלטנו שנעשה שולחנות עגולים וניפגש עם מנהלים ועם מנהלי מחוזות ונשמע.

רם שפע: את זה הייתם צריכים לעשות לפני חצי שנה.

אפרת אפללו: בינתיים אני מבקשת מכם לאשר את התקנות עד המועד שהן אמורות להיות בתוקף.

אפרת אפללו: אנחנו נעשה את כל החשיבה ואת כל הדיוניים.

אפרת אפללו: לדעתי זה יוצר יותר מדי רעש במערכת והעמדה שלנו היא מאוד מאוד משמעית במיוחד לאור מה שקורה עם התחלואה במדינה, וזה לא סוד.

רם שפע: לא נעים לי להזכיר לך את זה כל פעם מחדש, אבל רוב הפעמים העמדה שלכם חד משמעית ושלנו היא אחרת ובסוף אתם מגיעים לעמדה שלנו באמצעות מלא סיבובים.

רם שפע: נראה לי שאולי גם הפעם זה יקרה.

רם שפע: אנחנו לא מבטלים את התקנות כמו שכבר עשינו כאן במקרים אחרים.

רם שפע: אנחנו בסך הכול מקצרים בקצת את המועד, לא פוגעים בחנוכה כי אנחנו אחראיים כמו תמיד, אלא פשוט מייצרים מצב שאנחנו מכנסים את הקבינט לקבל את ההחלטות שהוא צריך לקבל.

רם שפע: אני מזכיר לכם שהקבינט יכול להחליט מה שהוא רוצה אבל אנחנו מקצרים את התוקף.

רם שפע: אני חשוב שזה הדבר הנכון וגם אתם מבינים את זה.

רם שפע: דיברנו על זה גם בשבוע שעבר, על כך שהשינוי של הבלתי פורמלי צריך לקרות כמה שיותר מהר וזאת עוד דרך לגרום לו לקרות כמה שיותר מהר.

רם שפע: אני לא עושה את זה בשבילי אלא בשביל מאות אלפי בני הנוער האלה שפשוט משוועים לחזור.

צופית גולן: הם כבר בפיילוט בדיקות של לפחות שבועיים.

צופית גולן: בעוד שבועיים יהיו להם עוד שבועיים.

צופית גולן: לדעתי זה מספיק זמן כדי לראות אם הפיילוט הוא עובד.

אפרת אפללו: הפיילוט לא ייתן עכשיו הקלות בכל מערכת החינוך.

אפרת אפללו: הוא ייתן לנו תמונת מצב.

אפרת אפללו: אנחנו צריכים לעשות את זה באופן רחב.

רם שפע: צופית ואפרת, אני אתן לכם את הטלפון, אחת של השנייה, ותוכלו להתווכח כמה שאתן רוצות אבל הוועדה הזאת עוד רגע מסתיימת.

רם שפע: אני מעלה להצבעה את הקיצור של התוקף עד ה-18 בדצמבר 2020 בתקווה שתעשו את שני השינויים האלה ואז נתראה כאן ונשמח בהמשך.

<< דובר >> מירב ישראלי: לאשר וקיצור התוקף.

רם שפע: אני מאשר בכפוף לקיצור התוקף.

רם שפע: אני מעלה להצבעה.

רם שפע: מי בעד?

רם שפע: מי נגד?

רם שפע: מי נמנע?

רם שפע: אושר

רם שפע: אין נמנעים, אין מתנגדים.

רם שפע: אושר.

רם שפע: תודה רבה לכל מי שהיה אתנו.

רם שפע: תודה גם להנהגת הורים ארצית שכל פעם מגיעה לכאן.

רם שפע: אייכלר, היה לנו דיון מעניין.

רם שפע: אני נועל את הישיבה.