ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 23, פרוטוקול מספר 117, 2020-12-07 09:56

רם שפע: בוקר טוב לכולם.

רם שפע: אני ממש מתנצל.

רם שפע: הייתה כאן בעיה טכנית שקורית לנו פעם ראשונה ולכן האיחור.

רם שפע: התכנסנו כאן לדון בהצעה לדיון מהיר בעקבות פנייה של חבר הכנסת מאיר כהן בנושא היערכות משרד החינוך לחופשת חג החנוכה אבל באופן כללי אני חושב שנרחיב את הדיון הזה להתייחסות מערכתית לגבי המוכנות לחופשות אם חבר הכנסת כהן ירצה נדבר גם על הקיץ.

רם שפע: בסופו של דבר כל פעם אנחנו מגיעים למצב שרק לפני שהתאריך הקריטי מגיע, נכנסים למשא ומתן וסוגרים מהר דברים.

רם שפע: כמובן שהפתרון שיש לחנוכה הוא לא פתרון מיטבי, פתרון שנותן מענה לשכבות גיל וזה לא באמת מייצר את המצב המיטבי אליו היינו מכוונים.

רם שפע: חברת הכנסת אורלי פרומן שהיא חברה קבועה ומתמידה בוועדה, אני רואה שהיא ב-זום, עברה פרוצדורה קלה, משהו שגרתי, הכול בסדר, אבל אני מציין את חסרונך כאן באופן מאוד מורגש ותכף גם תוכלי לדבר כשתרצי.

רם שפע: היה חשוב לי לומר את זה.

רם שפע: חבר הכנסת מאיר כהן, בבקשה.

מאיר כהן: בוקר טוב אדוני היושב ראש.

מאיר כהן: אני ביקשתי להעלות את הנושא הזה לדיון כי לצערי הגדול יש לי תחושה מאוד קשה שבסופו של דבר מתקבלות החלטות במשרד החינוך – ושוב, אני מראש מסייג את דבריי ואני אומר שאין לי שום ספק שאנשי משרד החינוך עושים כמיטב יכולתם וזה לא הזמן לביקורת כזו או אחרת – אבל זה כן הזמן לצאת קצת מהקופסה.

מאיר כהן: אני ציפיתי שמשרד החינוך יהיה הרבה יותר מבשר בכל הקשור לחנוכה.

מאיר כהן: אני רוצה שנבין כולנו.

מאיר כהן: ב-27 בנובמבר שבו התיכונים לבתי הספר.

מאיר כהן: אתמול, ב-6 בדצמבר, שבו 345,000 תלמידי חטיבות הביניים ששוהים בבית מאז חודש מארס.

מאיר כהן: תשעה חודשים.

מאיר כהן: תשעה חודשים הילדים האלה ישבו בבית.

מאיר כהן: דנו כבר בוועדה הזאת על הפערים הנפשיים, על הפערים הפדגוגיים העצומים שנוצרו אצל התלמידים האלה, על הנשירה הסמויה, על הבעיות החברתיות, ואפילו מומחים ידעו לומר בוועדה כאן שצריך מאוד מאוד להתריע מפני נטיות אובדניות.

מאיר כהן: חלק מהתלמידים אתם דיברתי אמרו שהגיעו למצב שאין להם בשביל מה לקום בבוקר.

מאיר כהן: ומה משרד החינוך עושה?

מאיר כהן: ולכן הישיבה הזאת.

מאיר כהן: חמישה ימים אחרי ששבו מפגרה של תשעה חודשים הילדים האלה יוצאים לפגרת חנוכה.

מאיר כהן: אפשר לחשוב שהמדינה הזאת לא יודעת להתמודד עם אתגרים מהסוג הזה.

מאיר כהן: מה היה רע אילו מערכת החינוך, שר החינוך, משרד החינוך וממשלת ישראל היו מחליטים שלא יוצאים לפגרה הזאת?

מאיר כהן: אני משוכנע שאם הייתם באים במשא ומתן עם ארגוני המורים, הם היו מסכימים.

מאיר כהן: אני שומע את הזעקה של המורים, אני שומע את הזעקה של ההורים.

מאיר כהן: חברים, אתמול חזרו, מחר יוצאים לחופשה.

מאיר כהן: איפה ההיגיון?

מאיר כהן: לכן אדוני ראיתי לנכון שלפחות ועדת החינוך תדון בנושא החשוב הזה, גם אם מחר בבוקר יקומו הארגונים ויקום שר החינוך ויגיד תראו מה עשיתי ואין לי תקציב.

מאיר כהן: קשקוש מקושקש.

מאיר כהן: אם הם היו באמת רוצים, הם היו מוחקים את החרפה הזאת.

מאיר כהן: מי שניגש לבחינות בגרות, לפחות כיתות י"א-י"ב, צריך משרד החינוך לבוא ולומר שבחנוכה אתם כולכם לומדים ולא להשאיר את זה לרצונם הטוב של המנהלים או של המורים.

מאיר כהן: ראו כמה הילדים הפסידו.

רם שפע: וגם הכול ברגע האחרון.

מאיר כהן: והכול בדקה ה-90, כאילו אנחנו לא קוראים את המציאות, כאילו הכול הוא חירום.

מאיר כהן: לא.

מאיר כהן: המחלה הזאת מלווה אותנו כבר תשעה חודשים ואנחנו צריכים להיות ערוכים לזה.

מאיר כהן: אדוני היושב ראש, אתמול הייתי בסיור אצל אושרת גונן, ראש המועצה דרום השרון, ופגשתי את נני רייזנברג, אחראית על אגף החינוך.

מאיר כהן: עמדה מולי אישה שדיברה בכאב גדול על האתגרים שיש גם למועצות אזוריות, למנהלי בתי ספר, למורים, אתגרים שהופכים להיות כמעט לבלתי אפשריים בגלל החלטות לא נכונות של מערכת החינוך.

מאיר כהן: אומרים למורה שהוא יכול להיפגש רק עם ארבע קפסולות.

מאיר כהן: מחזירים תלמידים למערכת החינוך ומסתבר שהם לומדים פחות מחצי ממה שהם צריכים ללמוד כי פשוט אין מורים.

מאיר כהן: אמרו לנו כאן שכל בתי הספר קיבלו 15 אחוזים תוספת לעוזרי הוראה.

מאיר כהן: מסתבר שלא.

מאיר כהן: שכחו להגיד לנו שרק בתי הספר היסודיים.

מאיר כהן: בתיכוניים לא קיבלו.

מאיר כהן: מועצות אזוריות קורסות בגלל שבמתווה של משרד החינוך הן צריכות להפעיל פי שתיים הסעות.

מאיר כהן: אף אחד לא שואל אותן אם הן צריכות כסף להסעות ומה קורה איתן.

מאיר כהן: אני חוזר לנושא שלנו.

מאיר כהן: אני יודע שבשטח המורים או חלק מצוותי המורים, אני אומר לכם שהם עושים עבודת קודש, אני יודע על התארגנויות בבתים של מורים, אני יודע על התארגנויות בחצרות, אני יודע על מורים שלא יוצאים עם המשפחות שלהם לחופשות.

מאיר כהן: אמרו לי שהם בחנוכה לא זזים כי הם מחויבים לתלמידים שלהם, שמשרד החינוך יגיד איזה מתווה שהוא רוצה, הם את העבודה יעשו.

מאיר כהן: אבל זה לא צריך להיות כך.

מאיר כהן: היה צריך להיות מתווה מסודר שאומר שבחנוכה לא יוצאים לחופש.

מאיר כהן: תודה רבה אדוני.

רם שפע: תודה רבה חבר הכנסת כהן.

רם שפע: נמצאים אתנו גורמים שונים אבל לפני שנתחיל לשמוע את משרד החינוך אבל אני אשמח לשמוע פרטים גם לגבי חופשת חנוכה ולא פחות – מכיוון שאנחנו כבר מאוד קרובים – מה הולך לקרות כאן בפעם הבאה שנגיע למצב שאנחנו בחופש, ויש עוד חגים בהמשך, ואיך מונעים את העובדה שאותם תלמידים – מאיר התייחס לזה בצדק – ודאי אלה שהולכים ללמוד לבגרות, אבל גם השכבות הנמוכות האחרות, חוץ מכיתות א'-ב', לא יגיעו למצב שהם שוב חוזרים הביתה שנייה אחרי שהם חוזרים ללימודים.

רם שפע: אני כבר לא מדבר על מה יקרה בסגר שלישי.

רם שפע: זה קרב שננהל כאן בהמשך הדיונים היום.

רם שפע: בבקשה, משרד החינוך.

רם שפע: יהודית בראון.

אתי סאסי: אני אתחיל ויהודית תמשיך.

אתי סאסי: הדיון עצמו הוא היערכות לחופשת חנוכה ומשרד החינוך מבין את החשיבות של רצף חינוכי עבור התלמידים ואכן אנחנו נערכנו גם לחנוכה וכמו כל שנה ניערך גם לבית ספר של החופש הגדול.

אתי סאסי: היערכות לחופש הגדול היא לא חדשה לנו.

אתי סאסי: אנחנו נערכים מדי שנה.

אתי סאסי: ההיערכות מתחילה בינואר, ככל שיהיה תקציב.

אתי סאסי: אנחנו יודעים לעשות את זה ועושים את זה כבר שנים רבות.

אתי סאסי: אני אזכיר לכם שבשנה שעברה בית הספר של החופש הגדול פעל מהגנים ועד כיתות ד' וכך נעשה גם בשנה הנוכחית.

אתי סאסי: בהקשר לחופשת חנוכה, גם כאן כבר יצא קול קורא לרשויות, מפעילים ביחד עם הרשויות.

אתי סאסי: חיים הלפרין שנמצא אתי יכול להרחיב מעט על התוכנית.

רם שפע: באיזה גילים מדובר?

אתי סאסי: לחנוכה, גילי גן, כיתות א' ו-ב'.

רם שפע: את שבעת רצון מזה?

רם שפע: את מדברת כאילו אנחנו באופוריה.

אתי סאסי: למה אתה מרגיש שאני מדברת כאילו אנחנו באופוריה?

אתי סאסי: אנחנו ממש שלא באופוריה.

אתי סאסי: במסגרת התקציב הנוכחי, במסגרת האילוצים הקיימים, כרגע אני חושבת שנעשה מאמץ מאוד גדול של משרד החינוך לאפשר את המשך המסגרות, במיוחד בגיל הצעיר, גם כדי לאפשר למשק להמשיך בשגרה וגם כדי לאפשר לילדים צעירים המשך של סדר יום כי אנחנו מבינים שזה מאוד מאוד חשוב לכל התלמידים ובעיקר לתלמידים צעירים.

אתי סאסי: חיים הלפרין שנמצא אתי יוכל להרחיב על התוכנית ולומר מה היא כוללת.

מאיר כהן: את בעצם אומרת שאילו היה לכם תקציב יכולתם לעשות יותר.

אתי סאסי: בהחלט כן.

מאיר כהן: כלומר, זה עניין של תקציב.

אתי סאסי: כרגע בתוך התקציב, במסגרת סדרי עדיפויות של המשרד, ניתנת עדיפות לילדים הצעירים, גילי גן וכיתות א' ו-ב'.

מאיר כהן: כלומר, הייתה אפשרות לא לצאת לחופשת חנוכה אבל בגלל אילוצים כלכליים אתם כן יוצאים ואתם מאפשרים רק גן ילדים וכיתות א' ו-ב'.

אתי סאסי: בעינינו גן וכיתות א'-ב' הם האוכלוסייה הקריטית שנכון כרגע לא להוציא אותם לחופשה אלא לאפשר להורים להמשיך לעבוד ולילדים המשך מסגרת חינוכית ורצף חינוכי.

אתי סאסי: אתם יודעים שהילדים הצעירים היו מבולבלים בתחילת הדרך, נכנסו לבתי הספר, אחרי שבועיים יצאו וחזרו שוב ואנחנו כרגע מעוניינים לתת להם מסגרת חינוכית איכותית, כזאת שתמנע את הקטיעה באמצע.

מאיר כהן: אם יש ראש עיר שברוב טובו ויכולותיו רוצה לפתוח לעוד שכבות, הוא יכול?

מאיר כהן: מבחינת

מאיר כהן: כם, מבחינת משרד החינוך.

אתי סאסי: חיים, אתה יכול לענות?

חיים הלפרין: כן.

חיים הלפרין: בוקר טוב.

חיים הלפרין: אני חייב לציין את העובדה שנעשה כאן מאמץ מטורף מצד משרד האוצר, גם השלטון המקומי וגם מצדנו, ממש ברגע האחרון להיערך לחנוכה בטווח זמן אפס.

מאיר כהן: למה ברגע האחרון?

מאיר כהן: אתה איש כזה מנוסה עם כל כך הרבה ידע בארגון.

מאיר כהן: למה בדקה האחרונה?

חיים הלפרין: התשובה היא מאוד פשוטה.

חיים הלפרין: התקציב הוא תקציב אוצרו וגם האוצר התקשה להביא את המקור והיה צריך למצוא לזה מקור מתוך מתווה קורונה.

חיים הלפרין: בסוף נמצא התקציב ולכן יכולנו לתת מענה.

חיים הלפרין: מבחינתנו הגיל הצעיר הוא הגיל היותר חשוב בהיבט הזה של רצף לילדים וגם אפשרות להורים.

חיים הלפרין: אנחנו עכשיו במרתון מול הרשויות המקומיות, בתהליכי העבודה גם של רישום של הורים שרוצים להירשם וגם איתור כוח אדם מתאים כדי לתת מענה איכותי ולא רק משהו מאוד מאוד מינימלי.

חיים הלפרין: המתווה שהצלחנו, ואנחנו נצליח, להעמיד לטובת זה הוא מתווה שנותן מענה מ-7:30 עד 13:00 תלוי בגיל הילדים, וצריך להדגיש את העובדה שזה גם מענה דיפרנציאלי.

חיים הלפרין: כלומר, רשויות חלשות, 1 עד 4, ההורים לא ישלמו דבר וברשויות היותר חזקות ישלמו באופן דיפרנציאלי 20 שקלים ליום או 30 שקלים ליום ברשויות הכי חזקות.

חיים הלפרין: אני חושב שקודם כל צריך לסמוך על מה שיש.

חיים הלפרין: אנחנו במתווה קורונה ויש מורכבות מאוד גדולה בהפעלה כי למשל הצוותים יצטרכו לקחת על עצמם את כל חמש השעות האלה ואי אפשר יהיה להכניס אנשים מבחוץ בגלל מגבלות הקורונה שמשרד הבריאות מטיל עלינו ואנחנו נתמודד גם עם הדבר הזה.

חיים הלפרין: בתוך כל המורכבות של המצב שבו אנחנו נמצאים, אני חושב שצריך קודם כל לסמוך על מה שיש.

חיים הלפרין: בעידן הקורונה צריך לשמוח שאנחנו בריאים, צריך לשמוח על שאפשר לתת מענה ואני חושב שזה מענה, בסיטואציה הקיימת, אופטימלי ונשתדל לעשות אותו הכי טוב שאפשר.

מאיר כהן: יש אנשים שמדברים כך, אבל אתה יודע, שכאנשים שממונים על מערכת לא צריך לתפוס את הפינה ולומר תשמע, בוא נגיד תודה על מה שיש.

מאיר כהן: לא.

מאיר כהן: הקורונה היא לא דבר חדש.

מאיר כהן: כבר תשעה חודשים היא מלווה אותנו ואני מצפה ממשרד החינוך שאם הוא לא היה מחכה לדקה ה-90 ואם אתה היית אומר לוועדת החינוך שאתה יושב עם תוכנית כבר חודשיים והתוכנית לא מתוקצבת – זה היה נשמע אחרת לגמרי.

מאיר כהן: אבל מה שאתם אומרים זה שהכול בדקה ה-90, הכול הפתיע אתכם.

מאיר כהן: אני אומר לך מהיכרות שלי גם עם השלטון המוניציפאלי, אני אומר לך שאם אתם הייתם ערוכים ואם אתם הייתם נאבקים על הכסף – ראשי הערים יכלו להפעיל את כל המערכות.

מאיר כהן: רק תנו להם כסף והם עושים את זה יותר טוב מכולנו.

מאיר כהן: חבל שזה בדקה ה-90.

חיים הלפרין: אני חייב לומר שאנחנו מבחינתנו היינו ערוכים.

חיים הלפרין: אמרנו את זה וגם השר אמר את זה.

חיים הלפרין: הבעיה הייתה באמת למצוא מקור מימון ולממש אותו.

חיים הלפרין: ברגע שהוא הגיע, היינו מוכנים עם קול קורא ביד.

חיים הלפרין: ברגע שהגיע האישור, יכולים להעיד החברים באוצר וגם בשלטון המקומי, עשינו כל מאמץ כדי שהדבר הזה יצא באפס זמן.

רם שפע: נשמע את מרכז השלטון המקומי.

רם שפע: מיכל מנקס, את אתנו?

רם שפע: הרלוונטיות שלך כאן גדולה וברורה.

מיכל מנקס: כן.

מיכל מנקס: בוקר טוב.

מיכל מנקס: אני אתכם.

מיכל מנקס: אין לי אלא להוסיף על המאמצים הכבירים שאנחנו עושים בעת האחרונה יחד עם משרד החינוך כדי לאפשר אתך אותם מענים לילדי כיתות הגן ו-א'-ב'.

מיכל מנקס: ברור לכולנו שרצוי ועדיף היה שכל המערכת תלמד.

מיכל מנקס: אין כאן בכלל ויכוח.

מיכל מנקס: אבל היות והאפשרויות שעמדו בפנינו היו להתגייס ולהרים את המפעל הזה, והוא לא פשוט, אנחנו מבצעים רישום מחדש, כל הלוגיסטיקה, כל ההיערכות, חיים ציין כאן את הקשיים והוא מלווה את הרשויות.

מאיר כהן: הייתה דרישה של הרשויות ממשרד החינוך, דרישה ברורה לבטל את חופשת חנוכה?

מיכל מנקס: אנחנו בשיח מתמיד גם עם משרד החינוך.

מאיר כהן: לא שיח.

מאיר כהן: מרכז השלטון המקומי פנה למשרד החינוך?

מיכל מנקס: אנחנו בשיח עם משרד החינוך, בישיבות ובפגישות.

מיכל מנקס: הדברים עלו ודוברו.

מיכל מנקס: בוודאי.

מיכל מנקס: אנחנו עושים הכול כדי להקל על ההורים ובוודאי על הילדים.

מיכל מנקס: זאת לא למידה, בהחלט לא, אבל אכן זה פתרון להורים עובדים שיש להם ילדים בגיל הגן ובכיתות א'-ב'.

מיכל מנקס: אגב, אנחנו רוצים לקוות, וגם משרד החינוך וגם אנחנו קוראים כאן ותמיד למורים ולגננות, אנחנו בהחלט נשמח שיצטרפו ויובילו את חמשת הימים הללו.

מיכל מנקס: הם מתוגמלים בנוסף על שכרם בשכר יפה לשעה והלוואי וירצו להצטרף למהלך הזה כי אז זה יהיה הרבה יותר אפקטיבי.

מאיר כהן: כל גננת מקבלת שכר שעתי תוספתי על משכורתה.

מיכל מנקס: נכון.

מיכל מנקס: 75 שקלים ברוטו.

מיכל מנקס: היא מתוגמלת שש שעות ביום על עבודה של חמש שעות.

מיכל מנקס: כל זה כדי שיגיעו המורים והלוואי שיגיעו וגם הגננות.

מיכל מנקס: אני אשמח שהוועדה תקרא להם להטות שכם ולהשתכר בנוסף על שכרם בחמשת ימי החופשה.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: ברור לגמרי שזה מייצר מאמץ אדיר מהרגע שמבינים שלא לומדים להפוך את זה לבית ספר של החופש הגדול ואז איך זה קורה, אבל אני לא חושב שאנחנו חייבים להסכים עם האקסיומה הזאת אי אפשר ללמוד בחנוכה אחרי חודשים שלא למדנו.

מאיר כהן: ודאי.

רם שפע: זה כמובן לא אל מיכל אבל אני מודה שקשה לי לראות את נציגי משרד החינוך מתייחסים בשוויון נפש למצב.

רם שפע: אני מסכים עם מאיר ואפילו קצת מחריף.

רם שפע: אתם אמורים לפחות להעביר כאן, בתחושה הזאת, לציבור ולנו שמבחינת

רם שפע: כם זה מאבק קריטי כדי שכמה שיותר תלמידים יישארו ללמוד בחנוכה ולא להגיד שבסוף אתם יחסית שבעי רצון עם זה שגני הילדים וכיתות א'-ב' לומדים כאשר גם זאת לא ממש למידה אלא זאת מסגרת חשובה וטוב שהיא קיימת.

מאיר כהן: שום דבר חדש אין בזה.

מאיר כהן: אילו התוכנית הזו הייתה ממשיכה היום, גם כיתות ה'-ו' היו בתוך המערכת.

מאיר כהן: זה לא שייך לקורונה.

מאיר כהן: אין כאן איזה מאמץ מיוחד בגלל הקורונה, זה שמשאירים את התלמידים בגני הילדים ובכיתת א'-ב'.

מאיר כהן: אין כאן מאמץ מיוחד.

מאיר כהן: יש מאמץ של ראשי הערים ולא של משרד החינוך.

רם שפע: שלא לדבר על זה שבסופו של דבר אותם תלמידים שבצדק כל כך מוטרדים מהבגרויות ואנחנו כל הזמן מדברים על זה.

רם שפע: אתמול ביקרתי בבית ספר ליאו בק בחיפה, הייתי שם בסיור משמעותי ובאמת התרשמתי.

רם שפע: זה מקום מאוד גדול עם הרבה מאוד משאבים מכל הבחינות אבל מן הסתם תלמידים מאוד מאוד מוטרדים מהבגרויות שלהם ושוב חוזרים הביתה.

רם שפע: אני לא מצליח להבין את שוויון הנפש בו אתם מתייחסים לדברים.

רם שפע: אני מודה שבעיניי זה מאוד מוזר.

חיים הלפרין: אני מצטער אבל אני חולק על שוויון הנפש.

חיים הלפרין: אנחנו לא שווי נפש.

רם שפע: היה נראה שאתם בשוויון נפש, גם אתה וגם אתי.

חיים הלפרין: ממש לא.

חיים הלפרין: אנחנו בסך הכול מציגים את העובדה שאנחנו עושים מאמץ גדול לקראת חנוכה.

חיים הלפרין: אתה שאלת האם אפשר לנהל מערכת לימודים ואנחנו אומרים את דברינו, גם אתי וגם אני וגם שאר החברים לנו במשרד, ואנחנו יודעים שנעשים מאמצים במקומות אחרים כדי שזה יקרה.

חיים הלפרין: אם זה צולח או לא, אתם רואים את התוצאה.

חיים הלפרין: התוצאה היא שאנחנו עושים במסגרת הקיימת את המקסימום האפשרי.

רם שפע: מה היה היעד מבחינתך אם היית יכול אתה להחליט איך זה יתנהל בחופשת החנוכה?

רם שפע: מה היה היעד שלך כמשרד?

חיים הלפרין: גם השר, גם המנכ"ל וגם כל הצוות הבכיר של המשרד, חושבים שהכי נכון לאפשר לימודים סבירים בחנוכה.

חיים הלפרין: אלא מה, אנחנו חיים בקונסטלציה בה המורים עבדו ועובדים עד כלות כוחם ואני רואה את זה גם בהקשר של מה עושים עובדי ההוראה עושים ובקונסטלציה הזאת הפתרון היחיד והאפשרי ועליו צריך לשמוח הוא הפתרון הזה.

מאיר כהן: תאר לעצמך שצוותי הרפואה היו מחליטים שמגיע להם שבוע חופש בחנוכה.

חיים הלפרין: לדעתי זה גם לא מישור הדיון.

מאיר כהן: אני קצת לא מבין את זה.

מאיר כהן: עם כל הכבוד למורים, הייתי מורה ויש לי הערכה גדולה למורים, זה בדיוק הזמן לשבת איתם.

מאיר כהן: היה צריך לשבת איתם למשא ומתן ולומר חברים, החלטה של הממשלה, לא סוגרים בחנוכה ועכשיו בואו נדון אתכם ונראה מה אתם רוצים.

מאיר כהן: יש כאן צוותי רפואה שנותנים את נשמתם במצב חירום וזה מצב חירום.

מאיר כהן: יש כאן אנשי ייצור שנותנים את נשמתם.

מאיר כהן: אם אתם הייתם באים למורים בהצעה והייתה החלטת ממשלה, המורים היו נשארים.

מאיר כהן: תאמין לי שהם היו נשארים.

מאיר כהן: אבל ברגע שאף אחד לא מדבר איתם, ברגע שאין החלטה ממשלתית, שמים את זה על כתפי ראשי הערים ואני אומר לך שבסופו של דבר הקושי הכי גדול הוא אצל ראשי הערים.

מאיר כהן: אתה מספר על כיתות א'-ב' אבל מה חידשת?

מאיר כהן: כיתות א'-ב' היו ב-2015, ב-2014.

מאיר כהן: מה החידוש כאן?

מאיר כהן: על איזה התארגנויות אתה מדבר?

מאיר כהן: על מה?

מאיר כהן: לוקח יומיים לארגן את זה.

מאיר כהן: סוציו אקונומי 1 עד 4 לא מקבלים כסף, והשאר, ההורים כולם באים לשלם, במקומות חזקים.

קטי קטרין שטרית: לא יאומן כמה זמן לוקח כל דבר.

מאיר כהן: אני חושב שלפחות ועדת החינוך צריכה להשמיע את מחאתה הגדולה על כך שלא הייתה החלטת ממשלה לבטל את חופשת חנוכה.

מאיר כהן: 345,000 ילדים חוזרים ביום ראשון אחרי תשעה חודשים שהם לא למדו וביום חמישי יוצאים לחופשת חנוכה.

מאיר כהן: איפה זה נשמע?

אתי סאסי: אני מבקשת להתייחס לדברים שלך לגבי המורים.

אתי סאסי: אני רוצה לומר שהמורים עבדו מאוד מאוד קשה.

אתי סאסי: אני לא חושבת שאפשר להשוות אותם לאף מגזר אחר.

מאיר כהן: תאמיני לי שאני גדול המגינים על המורים.

מאיר כהן: את לא צריכה להגיד לי ולא צריכה להתייחס.

מאיר כהן: אני גדול המגינים על המורים, כולם.

מאיר כהן: אבל יחד עם זאת, אני אומר לכם שזאת לקות של המערכת.

מאיר כהן: זאת לא לקות של המורים.

מאיר כהן: זאת לקות של המערכת שלא קיבלה החלטה, החלטה שלא זזים ממנה, שבחופשת חנוכה הקרובה כולם לומדים.

מאיר כהן: עכשיו בואו נשב עם ארגוני המורים.

מאיר כהן: תאמיני לי שאם מישהו היה יושב איתם, הם היו נשארים.

מאיר כהן: אני אומר לך שכל המורים שמגישים לבגרות, במיוחד הם מסכנים, מתגרדים באי נוחות, נותנים את נשמתם לפחות 14 שעות ביום.

מאיר כהן: אז את לא צריכה להגיד לי.

מאיר כהן: אני יוצא כנגד החלטות של מערכת, החלטות של ממשלה, החלטות של משרד החינוך.

מאיר כהן: את המורים תשאירי בצד.

מאיר כהן: אם היו מבקשים מהם ואם היו נותנים להם את היוקרה כמו למערכות רפואיות, תאמיני לי שהם היו נשארים.

מאיר כהן: אני אומר שכל מורה שמגיש לבגרות, זאת התחושה שלי, לא יוצא לחופשת החנוכה הזאת ועושה בהתנדבות לקבוצות שלו.

מאיר כהן: אני יודע את זה.

קטי קטרין שטרית: עוד פעם אני חוזרת ואומרת – אין ישיבת ועדת חינוך שאני לא אומרת את הדברים האלה – תתחילו להפעיל את התוכניות התוספתיות.

קטי קטרין שטרית: מה עם תוכנית קרב?

קטי קטרין שטרית: מה עם אשכולות?

קטי קטרין שטרית: דווקא בחנוכה זה חווייתי.

קטי קטרין שטרית: צריך להכניס את זה אבל למה האטימות הזאת כל פעם מחדש בקרב מקבלי ההחלטות במשרד החינוך?

קטי קטרין שטרית: למה אתם לא זזים?

קטי קטרין שטרית: זה פשוט לא יאומן.

קטי קטרין שטרית: כל פעם אנחנו מדברים על זה פעם אחר פעם והכול כל כך איטי.

קטי קטרין שטרית: אני כבר לא יודעת איפה הקורונה פגעה, נראה לי היא פגעה בקצב של העשייה.

רם שפע: אני מתחבר למה שנאמר כאן.

רם שפע: שאלה עובדתית.

אתי סאסי: סליחה, העובדות לא נכונות.

אתי סאסי: תוכנית קרב חזרה לעבוד.

אתי סאסי: אני לא מבינה מה זאת ההתלהמות הזאת, ולמה שואלים למה אנחנו לא מחזירים ולא נותנים.

רם שפע: כי בסופו של דבר הילדים בבית.

אתי סאסי: תוכנית קרב חזרה לפעול.

אתי סאסי: אני מבקשת לדייק בעובדות.

קטי קטרין שטרית: מה זאת אומרת למה אנחנו מתלהמים?

אתי סאסי: אנחנו רוצים לכבד גם את החופשות של המורים.

אתי סאסי: יש קריאה למורים לבוא ולעבוד גם בתקופת חופשת חנוכה.

אתי סאסי: מי שלא מעודכן, בבקשה תתעדכנו.

רם שפע: אני מבין שנשמעה כאן ביקורת וזה בסדר גמור שאת מדייקת כאן את הפרטים.

קטי קטרין שטרית: זה התפקיד שלנו גבירתי היקרה.

קטי קטרין שטרית: זה התפקיד שלנו.

רם שפע: זה בסדר שאתי מדייקת את הפרטים.

אתי סאסי: אני לא מבינה מה התפקיד שלכם.

אתי סאסי: אני מדייקת ואני אומרת שתוכנית קרב חזרה לעבודה.

אתי סאסי: את שאלת מה קורה עם תוכנית קרב ולמה אנחנו לא מחזירים אותה, אז אני אומרת לך שהחזרנו אותה.

קטי קטרין שטרית: אני אומרת לך שיש עדיין מדריכים שיושבים בבית.

רם שפע: חד משמעית.

רם שפע: גם אני מכיר.

קטי קטרין שטרית: יושבים בבית.

קטי קטרין שטרית: על מה את מדברת?

קטי קטרין שטרית: כל מורי ומדריכי קרב חזרו לעבודה?

קטי קטרין שטרית: התשובה היא לא.

אתי סאסי: כן.

אתי סאסי: מורי ומדריכי קרב חזרו לעבוד.

קטי קטרין שטרית: אם את רוצה, אני אתן לך שמות.

אתי סאסי: אני לא מזהה מי מדברת, אבל אני מזמינה אותך לפנות אלי.

קטי קטרין שטרית: זה לא משנה מי מדברת.

רם שפע: זאת חברת הכנסת קטי שטרית.

אתי סאסי: מדריכי קרב חזרו לעבודה.

אתי סאסי: בכל מקום שבו הם עובדים מתאפשרת הכניסה שלהם.

רם שפע: אני רוצה לקחת את הדיון למקום המהותי ולומר למה אנחנו מתוסכלים.

רם שפע: אמרתי רוצה שגם את וחיים תהיו מתוסכלים מזה.

רם שפע: בסופו של דבר, השורה התחתונה היחידה היא שהתלמידים מכיתה ג' עד כיתה י"ב חוזרים עכשיו הביתה.

רם שפע: זאת השורה התחתונה.

רם שפע: אנחנו כאן כדי לנתח למה הגענו לזה.

רם שפע: אני מבין שנעשו מאמצים כדי שזה יקרה אבל גם צריך לשים את הדברים על השולחן.

רם שפע: חברים, זה קורה כבר כמה שנים.

רם שפע: בשנים הקודמות הילדים לא היו בבית במשך כמה חודשים ועכשיו היינו צריכים לעשות הכול כדי שהם לא יישארו בבית.

רם שפע: מה שמאיר כהן, קטי שטרית ואני אומרים זה שאותם מורים ומורות, ברור שהם לא הבעיה אלא הם הפתרון וביחד אתם יכול להיות שהייתה אפשרות, אם היינו מתעסקים בזה חודש לפני כן ולא מ כים לרגע האחרון, לגרום לכך שחופשת החנוכה תיראה אחרת.

רם שפע: גם אנחנו רוצים שיהיו להם חופשות כשצריך ואנחנו רוצים להגן על הזכויות שלהם ואנחנו איתם, הם חברינו, אבל עדיין.

אתי סאסי: חבר הכנסת רם שפע, אני מניחה שאתה לא חושב שאנחנו ישבנו חודש ימים ולא עשינו כלום.

רם שפע: נכון.

אתי סאסי: היה גם ניסיון והידברות עם ארגוני המורים.

אתי סאסי: התקציב שניתן לנו לטובת הסיפור של חנוכה הוא התקציב הנתון ואתו עשינו בעיניי את הטוב ביותר שאנחנו יכולים לעשות עם בעיקר דאגה לילדים הצעירים כדי לאפשר למשק לעבוד וכדי לאפשר לילדים צעירים להמשיך את מסגרת ואת סדר היום הלימודי שלהם, הלימודי, החברתי, הרגשי.

אתי סאסי: זאת המסגרת התקציבית שהייתה.

רם שפע: יש כאן עוד כמה נציגים שרוצים לדבר.

רם שפע: בבקשה.

רם שפע: זאב, אתה רוצה לדבר או מוטי?

זאב גולדבלט: אני מבקש שמוטי יקבל את רשות הדיבור ואחר כך אני אשלים בשני משפטים.

רם שפע: בבקשה.

רם שפע: מוטי גלר, נציג הנהגת ההורים הארצית.

מוטי גלר: שלום לכם.

מוטי גלר: קודם כל, אני אומר שאנחנו מלאי הערכה למורים.

מוטי גלר: חד משמעית.

מוטי גלר: בתחילת דבריי אני רוצה לומר חד משמעית ושלא יובן אחרת שהנהגת ההורים הארצית וההורים בכלל מאוד, מאוד, מאוד מעריכים את המורים, את עבודתם ואת פועלם במיוחד בימים טרופים אלה.

מוטי גלר: יתרה מכך, אנחנו פועלים בשבוע הקרוב להענקת הערכה והוקרה למורים ביום המורה ולא רק ביום המורה.

מוטי גלר: אנחנו חוזרים ואומרים להם את זה כל יום מחדש.

מוטי גלר: הבעיה שלנו היא בעיה מערכתית, כמו שאמרתם, אתה חבר הכנסת רם שפע וחבר הכנסת מאיר כהן.

מוטי גלר: הבעיה היא מערכתית.

מוטי גלר: לא יכול להיות שאנחנו משוועים לתשובות ואנחנו מקבלים את התשובות האלה אך ורק בדקה ה-90.

מוטי גלר: אנחנו לא יכולים להיערך.

מוטי גלר: הרשויות, כאשר כל הזמן אומרים שייתנו להן אוטונומיה, הן לא באמת מקבלות את האוטונומיה.

מוטי גלר: זה איזשהו משהו פרוביזורי כזה שהוא לא באמת נותן להם את הכלים ואת היכולת להיערך.

מוטי גלר: בנוסף, כל הסבסוד שהיה בשנים הקודמות נעלם כלא היה ואז משאירים את זה להורים.

מוטי גלר: ההורים הצעירים הם מעמד הביניים והם כורעים תחת הנטל.

מוטי גלר: לא יכול להיות שהצהרון יעלה מאות שקלים ואז הורים מתחילים לעשות את החשבון אם הם יהיו בבית לא והם לא יכולים לרשום את הילד לצהרון, אז יש פגיעה אנושה במשק ובכלכלת המדינה כולה.

מוטי גלר: כל הזמן עושים פעולה כביכול לבוא ולתת מענה אבל באותה יד גם יורים לעצמנו ברגל, ,דבר שהוא מאוד בעייתי כי הבעיה היא מערכתית.

מוטי גלר: אנחנו מתקשים לייצר מענים אמיתיים לילדים.

מוטי גלר: למה אנחנו נותנים מענה רק עד כיתה ב' ולא עד כיתה ד' כפי שהיה כל הזמן?

מוטי גלר: הילדים בכיתה ד' על פי החוק מוגדרים כחסרי ישע ולכן הם לא יכולים להיות בבית לבד ואז ההורים צריכים להישאר אתם.

מוטי גלר: אז אנחנו חוזרים לאותו מעגל בלתי נגמר לרוץ אחרי הזנב שלנו.

זאב גולדבלט: תרשה לי להוסיף משפט.

זאב גולדבלט: ראש הממשלה דיבר בזמנו על שיטת האקורדיון אבל ילדי ישראל חווים בצורה רציפה, למעשה מחודש מארס, בעיקר את האקורדיון המכווץ.

זאב גולדבלט: רוב עצום מזמנם, אם לא רוב מוחלט, הם פשוט בבית.

זאב גולדבלט: תלמידי כיתות ה' עד י' למעשה לא למדו בבית הספר מחודש מארס להוציא ימים בודדים וזאת פשוט שערורייה.

זאב גולדבלט: מדובר בתשעה חודשים שהם לא לומדים בבית הספר.

זאב גולדבלט: תלמידי כיתות "א-י"ב לא לומדים לבחינות הבגרות בצורה סדירה, גם לא במתכונת המצומצמת והמותאמת.

זאב גולדבלט: למעשה בעיניים פקוחות אנחנו מחסלים את עתיד המדינה כי החינוך על פי תפיסתנו, על פי תפיסתי, הוא העתיד.

זאב גולדבלט: החינוך הוא הביטחון.

זאב גולדבלט: רק הבוקר התפרסמה כתבה גדולה בה מדבר הרמטכ"ל על כך שהוא רוצה להרחיב את התוכנית שמכשירה את דור העתיד ל-8220 והכותרת היא שבעצם הכול מתחיל מהחינוך, אבל את החינוך כרגע עצרנו.

זאב גולדבלט: אז מי יהיה הדור הבא של 8200?

זאב גולדבלט: מי יהיה הדור הבא של מפקדי הפלוגות?

זאב גולדבלט: חסרי השכלה?

זאב גולדבלט: אנחנו פשוט הורסים את זה.

זאב גולדבלט: במקום לנצל את חנוכה לצמצום פערים, אנחנו או משמרים את הפערים או אפילו מרחיבים אותם.

זאב גולדבלט: פשוט מפספסים את ההזדמנות.

זאב גולדבלט: חבל.

רם שפע: חברת הכנסת פרומן, ברוכה הבאה לוועדת החינוך באופן פיזי.

אורלי פרומן: אנחנו מדברים כאן על חוסר תכנון, מה שמאפיין את כל ההתנהלות לאורך כל הדרך כבר תשעה חודשים ולא רק במערכת החינוך אבל מערכת החינוך הוא מאוד עוצמתית בגלל ההשפעות שלה על ההורים וההורים על המשק וכולי.

אורלי פרומן: קודם כל, שנדע, תלמידי כתות ב'-ד' לא נשארים לבד בבית.

אורלי פרומן: זה לא פתרון.

אורלי פרומן: מי שרצה לאפשר למשק לעבוד, חברים, לא אפשרתם למשק לעבוד.

אורלי פרומן: ילדים בגילי ג'-ד' לא נשארים לבד בבית.

אורלי פרומן: אני חושבת שזאת תקופה לא רגילה ולכן אנחנו צריכים פתרונות שהם לא שגרתיים ולא פתרונות רגילים בהם יכולים לעבוד.

אורלי פרומן: מה שמטריד אותי יותר אלה הימים שיבואו.

אורלי פרומן: אדוני היושב ראש, חברי חבר הכנסת כהן, יש לנו עוד ימי חופשה באופק ואם כולנו לא מרוצים מהפתרון שקרה עכשיו, זאת ההזדמנות לקחת מעכשיו עד ה-1 בספטמבר, לרבות חופשת החופש הגדול ולבנות תהליך אחר מתוך ידיעה שאנחנו כבר באמצע דצמבר ועוד מעט חצי שנת לימודים מאחורינו, חצי שנה שלא הייתה לחלק גדול מהתלמידים, ובהתחשב בכיתות י"א-י"ב והמשימות שלהם, בהתחשב בחטיבות הביניים שבכלל נפגעו, להכין תוכנית מעכשיו ועד ה-31 באוגוסט על כל ימי החופשה של המערכת מה עושים שם ומה קורה שם.

מאיר כהן: אני רוצה לומר עוד משהו.

מאיר כהן: ככל שאני שומע את אנשי משרד החינוך – ושוב, שאף אחד לא ייקח את זה לפתחם של המורים כי מורים וארגוני מורים שיושבים ומתכננים אתם ונותנים להם תוכנית שנתית או חצי שנתית, הם הרבה יותר פתוחים ולהערכתי הם היו מוכנים לחזור וללמד בחנוכה.

מאיר כהן: הם לא החלק הרע.

מאיר כהן: להיפך, הם החלק הטוב בשיח הזה.

מאיר כהן: לצערי הגדול אנחנו נתקלים במשרד חינוך שכל פעם שאנחנו יושבים על הסוגיות מהסוג הזה – ועכשיו דנו אתם המון במהלך תקופת הקורונה - הם נותנים תחושה שאין להם אמירה משלהם, אין להם איזו אג'נדה שהיא משמעותית, שהם מעין פינג פונג בין האוצר לבין הממשלה ולכל היותר הם מוכנים להחזיק את כיתות א'-ב', לעשות איזה סוג של בייביסיטר כדי שההורים יוכל ולצאת לבוד.

מאיר כהן: זה לא צריך להיות הטיעון.

מאיר כהן: הטיעון צריך להיות הרבה יותר משמעותי.

מאיר כהן: משרד חינוך עם אג'נדה מאוד ברורה שבאה ואומרת שאנחנו באים לטפל במצב החברתי ובמצב הפדגוגי של הילדים האלה.

מאיר כהן: הילדים האלה היו תשעה חודשים בבית ולכן אנחנו נכתיב.

מאיר כהן: לא נחכה לממשלה.

מאיר כהן: השר ימצא מהגורן ומהיקב תקציבים ויקרא לראשי הערים אליו ולראשי המועצות ויגיד להם, רבותיי, החלטה שלנו, כולנו, שאנחנו בחנוכה הזה כולנו ממשיכים ללמוד לטובת הילדים.

מאיר כהן: אך ורק לטובת הילדים ועכשיו בואו נראה מה אנחנו עושים ומה כל אחד תורם.

מאיר כהן: גם ארגוני המורים.

מאיר כהן: ברגע שמראש הם מתנהגים ואומרים שימצאו סידור לכיתות א'-ב', זה נועד לכישלון.

מאיר כהן: אני מאוד מקווה שהופק הלקח לחופשות הבאות, הילדים הם אותם ילדים, הקשיים הם אותם קשיים, הפערים הם אותם פערים ואנא מכם, לפחות במשרד, תנסו לייצר תוכנית עבודה לחופשות הבאות ותבואו לממשלה כשווים בני שווים, לא ככאלה שמחכים לראות מה יגידו לכם לעשות אלא מה אתם מציעים, מה שפ"י מציע, מה המפקחים מציעים, מה המנכ"ל מציע, תשמעו את מנהלי בתי הספר, תשמעו את הנהגות ההורים ועל פי זה תכתבו תוכנית מפורטת ומסודרת.

מאיר כהן: לא צריך אתכם כבייביסיטר.

מאיר כהן: תאמינו לי.

מאיר כהן: צריך אתכם כמשרד חינוך עם אג'נדה מאוד ברורה ועם אמירה מאוד ברורה.

רם שפע: שלומי קסטרו, מועצת ארגוני הנוער.

שלומי קסטרו: אין לי דברים מיוחדים להוסיף מלבד לומר שהעיסוק המתמיד שלכם, שלך כיושב ראש ועדת החינוך ושל שאר חברי וחברות הכנסת, עבור הילדים, הנוער וההורים הוא סופר חשוב.

שלומי קסטרו: הוא בעצם מספר את הסיפור האמיתי של השטח.

שלומי קסטרו: כל אחד כאן שמסיים את ה-זום, הולך הביתה, מדבר עם הילדים בשכונה ועם חברים, יודע שהמצב הוא מאוד מאוד לא פשוט בג'ינגול הזה שבין הורים לילדים.

שלומי קסטרו: קראתי בפירוט את תיקון התקנות המתוכננות בהקשר של הקייטנות ואני מברך על כך שזה בכלל מתאפשר וזה לא מובן מאליו בתוך הסיטואציה הזאת אבל הייתי שמח מאוד מאוד שהדבר הזה יתרחב מעבר לכיתות א'-ב' ככל שזה ניתן.

שלומי קסטרו: ההצעה שלי שהדבר הזה יתאפשר בהתאם לקפסולות הבית ספריות.

שלומי קסטרו: כלומר, אני לרגע מנתק את זה מהסיפור של בית הספר של החגים וכולי.

שלומי קסטרו: אנחנו כארגוני הנוער מאוד מאוד רוצים להמשיך ולקיים גם בחנוכה פעילות שמוגדרת לצורך העניין כקייטנה על פי הקפסולות הבית ספריות שזה איזשהו מתווה שמתגבש ואנחנו מבינים שזה המצב שמתאפשר.

שלומי קסטרו: לכן אני קורא לחברי וחברות הוועדה לסייע לנו במאמץ לקיים גם בחנוכה הזה עם מבט לכיוון פסח, לעשות את הכול ולראות איך אנחנו נוכל בחופשים האלה להוציא עשרות אלפי ילדים ובני נוער לפעילויות בחוץ, בשטח הפתוח באופן בטוח.

שלומי קסטרו: אנחנו יודעים לעשות את זה.

שלומי קסטרו: רם, אמרת את זה, שצריך להתחיל להסתכל לכיוון פסח ולכיוון הקיץ.

שלומי קסטרו: אני מסכים ומתחבר לזה ובעיניי צריך להציג את זה כיעד גם של הוועדה, בטוח של הממשלה, שבפסח, לכל הפחות בפסח, אנחנו מצליחים לייצר מצב שמאפשר לכל ילדי ישראל לקחת חלק בקייטנות ובטיולים בטוחים בשטח הפתוח.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: רויטל לן כהן.

רויטל לן כהן: שלום לכם.

רויטל לן כהן: אני רוצה להזכיר שני דברים שלא עלו כאן לדיון.

רויטל לן כהן: במערכת החינוך המיוחד לא כל המסגרות עובדות כחוק במהלך החופשות וזה אומר שיש מסגרות של חינוך מיוחד שלא פועלות בחופש חנוכה.

רויטל לן כהן: אני מבקשת כן לשקול להפעיל אותן.

רויטל לן כהן: מדובר בילדים שזקוקים לרצף הזה ויכול להיות שבשנה רגילה היה אפשר להתעלם מהעובדה שיש אפליה בין סוגי החינוך המיוחדים אבל במצב בוא אנחנו נמצאים היום אני חושבת שצריך לתת את השירות הזה לכלל סוגי המסגרות.

רויטל לן כהן: הדבר השני אליו אני מבקשת להתייחס, אלה הילדים המשולבים, תלמידים שמשולבים במערכת החינוך.

רויטל לן כהן: לאורך השנה, בגלל המצב, נוצרו פערים, גם בשנה שעברה וגם בשנת הלימודים הזו, ואני חושבת שזאת הזדמנות למי שזקוק לזה לאפשר המשך עבודה לפחות עם המשלבים והמשלבות כדי לצמצם פערים וגם כדי להמשיך את הרצף החינוכי והטיפולי.

רויטל לן כהן: אני חושבת שעדיין יש מספיק זמן כדי לאשר את שני הדברים האלה ואני מאוד מבקשת להתייחס אליהם.

רויטל לן כהן: תודה רבה.

רם שפע: תודה רבה.

חיים הלפרין: יש קול קורא.

חיים הלפרין: יש מענה גם לילדי החינוך המיוחד וגם לילדים המשולבים.

חיים הלפרין: זה ברור.

חיים הלפרין: יש הגדרה.

חיים הלפרין: את יכולה לומר לא, אבל אני יודע מה אנחנו עושים בפועל.

רם שפע: רויטל, איפה הפער?

רם שפע: חשוב לנו להבין.

רויטל לן כהן: הפער הוא בין מה שאומרים כאן לבין המציאות בשטח.

רם שפע: מה קורה בשטח?

רויטל לן כהן: אני יכולה להגיד לך כהורה משלב שהמשלב של הבן שלי לא יכול לעבוד בחופשת חנוכה.

רויטל לן כהן: אני לא יודעת על מה הוא מדבר.

רויטל לן כהן: זאת רק דוגמה.

רויטל לן כהן: גני החינוך המיוחד שלא עובדים באופן רגיל בחופשות וחגים, אין להם אישור לעבוד בחופש וחגים.

רויטל לן כהן: אני לא יודעת על סמך מה הוא אומר.

רויטל לן כהן: מערכת החינוך עובדת לפי חוזרי המנכ"ל הקיימים ואף אחד לא אמר לאף מסגרת חינוך מיוחד בשום שלב שהיא יכולה להמשיך לעבוד כשהיא מסגרת שבדרך כלל לא עובדת בחגים.

חיים הלפרין: צר לי, אבל הרשויות המקומיות יודעות, מערכות החינוך יודעות, בתי הספר של החינוך המיוחד יודעים וגם הגנים יודעים שיש מענה משעה 8:00 עד 13:00 לילדי החינוך המיוחד גם במסגרות של החינוך המיוחד וגם במסגרות המשלבות.

רויטל לן כהן: אין דבר כזה מסגרת משלבת.

רויטל לן כהן: משלב זה ילד בודד בתוך החינוך הרגיל.

רויטל לן כהן: אין דבר הזה מסגרת משלבת.

רם שפע: המורים הם המשלבים.

רם שפע: לא המסגרת.

חיים הלפרין: אני יודע.

רם שפע: אני מניח שאתה יודע.

רם שפע: אז זה לא קשור למערכת אלא זה קשור למורים.

רויטל לן כהן: אני אומרת שוב שזה פשוט לא נכון.

רויטל לן כהן: המשלבים של הילדים, הסייעים והסייעות לא יכולים לעבוד בחג עם הילדים כי הם יכולים לעבוד אתם בבית רק אם הכיתה לומדת ב-זום ויכולים לעבוד אתם במסגרת רק אם המסגרת עובדת.

רויטל לן כהן: אני לא יודעת על איזה אפשרויות אתה מדבר.

אתי סאסי: רויטל, אני מבקשת , אם יש מקרה ספציפי, תביאי אותו אלינו.

אתי סאסי: לדבר באופן כללי, חיים ענה שזה לא כך, אבל אם יש שמקרה ספציפי, את יכולה לקבל את הנייד שלי ותפני אותו אלי.

רם שפע: אני רוצה לשאול שאלה לא ספציפית.

רם שפע: האם כל המורים המשלבים עכשיו יכולים ו/או יודעים שהם צריכים להמשיך לתת את המענה?

אתי סאסי: כן.

אתי סאסי: התשובה היא כן.

רם שפע: התשובה היא כן?

אתי סאסי: כן.

רם שפע: זה לא משנה באיזה כיתות ובאיזה גילאים?

רם שפע: כל המשלבים אמורים להגיע לבתים של כל מי שצריך?

אתי סאסי: לא הבנתי את השאלה.

אתי סאסי: אני אומרת שאם יש מקרה ספציפי שרויטל נתקלת בו, אנחנו מבקשים לדעת על מה מדובר.

אורלי פרומן: השאלה היא אחרת.

אורלי פרומן: השאלה היא האם המשלבים שמלווים את הילדים, לגבי כיתות א'-ב' אנחנו מבינים כי בית הספר עובד, אבל מה לגבי האחרים כאשר זאת הזדמנות להשלים חסרים.

אתי סאסי: אני מדברת על כיתות א'-ב'.

רויטל לן כהן: אבל אני מדברת על מה שמעבר לכיתות א'-ב'.

רויטל לן כהן: ברור שבכיתות א'-ב', אם הם ממשיכים, המשלבים נמצאים אתם.

רויטל לן כהן: אני לא מדברת עליהם.

רויטל לן כהן: אני מדברת על הילדים שהם מעבר לכיתות א'-ב'.

רויטל לן כהן: אני מדברת על כך שיש כאן ילדים שצברו פערים יותר גדולים מילדים אחרים, גם ביחס לבני גילם ולכיתות שלהם, ביחס לתוכנית האישית שלהם, וזאת הייתה הזדמנות בחנוכה לנסות לעבוד אתם בצורה פרטנית אבל אין אפשרות אמיתית כזאת כי לא מאפשרים את זה כי המשלבים יכולים להגיע לבית התלמידים רק אם לומדים ב-זום ולכיתה אפשר להגיע רק אם הכיתה מתנהלת.

רויטל לן כהן: מאחר שבחינוך הרגיל מכיתה ג' עד י"ב אין כלום בחנוכה, הם בעצם לא מאפשרים לילדים המשולבים לקבל לא את הרצף הטיפולי, שזה בכל החגים ואנחנו כבר רגילים, אבל גם לא את הסיוע כדי לנסות לסגור פערים.

רויטל לן כהן: אני מבקשת לקבל החלטה שהתלמידים המשולבים יוכלו להמשיך לקבל שירות, מי שרוצה וצריך - לא באופן גורף - גם בחנוכה.

רויטל לן כהן: להשתמש בזמן הזה כדי קצת לנסות לסגור את הפער.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: את צודקת בצורך הייחודי שלהם ובאופן כללי כל מטרת הדיון הזה לייצר מצב שהמערכת ערוכה הרבה יותר לחגים.

רם שפע: מכאן אני קורא למשרד החינוך וגם אומר שזה לא הדיון האחרון שלנו בנושא הזה.

רם שפע: חיים, אתי וכולם, אנחנו גם נדאג שהשר והמנכ"ל יעסקו בזה מהרגע.

רם שפע: צריך מעכשיו שתהיה תכנית מאוד מאוד ברורה לחגים הבאים כאשר פסח הוא המשמעותי שבהם ואחר כך גם חופשת הקיץ.

רם שפע: אם לא תתכוננו אליה מעכשיו, שוב נסתבך.

רם שפע: אי אפשר להתייחס לזה כאל חופשות רגילות.

רם שפע: אם בסוף אנחנו מייצרים בחנוכה הקרוב גנים וכיתות א'-ב' כמו שהיה בשנים הקרובות, זה לא מספיק.

רם שפע: זה לא נותן מענה אם הילדים האלה היו בבית במשך חודשים ועכשיו הם יחזרו הביתה ואנחנו נגיד שהכול קרה ברגע האחרון.

רם שפע: ברור לי שאתם רוצים, ואני מבין, אבל השורה התחתונה לא מספקת.

רם שפע: את הדיון הזה אנחנו נועלים עכשיו.

רם שפע: תודה רבה.