ועדת הכלכלה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 157, 2020-12-16 09:10

יעקב מרגי: בוקר טוב לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה של הכנסת, 16 בדצמבר 2020, א' בטבת התשפ"א.

יעקב מרגי: על סדר היום: הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 74) (הוראות לעניין פריסת רשת מתקדמת), השתפ"א-2020, יחד עם הצעת חוק של קבוצת חברי כנסת שמוזגה אליה.

יעקב מרגי: אנחנו נמצאים בישורת האחרונה של רפורמת פריסת הסיבים.

יעקב מרגי: יש כמה בקשות לדיון מחודש שנשארו פתוחות.

יעקב מרגי: אנחנו נעשה סדר בדברים ונעשה הצבעה.

יעקב מרגי: היועץ המשפטי, תן לנו סקירה איפה אנחנו נמצאים.

איתי עצמון: כפי שאמרת, הוועדה סיימה אתמול את הדיון והאישור של כל סעיפי הצעת החוק.

איתי עצמון: אתה הגשת שתי בקשות לדיון מחודש.

איתי עצמון: הבקשה הראשונה היא לגבי 14ב(ב) המוצע, לעניין חובתה של חברת בזק להשלים את פריסת הרשת המתקדמת בתוך חמש שנים.

איתי עצמון: אתה ביקשת או שתיקבע אפשרות הארכה או לקבוע מועד אחר.

יעקב מרגי: וסוכם עם משרד התקשורת על שש שנים?

בן-חורין: כן.

בן-חורין: לא חמש פלוס אחת אלא שש.

בן-חורין: ככה נקטין את החיכוך הבירוקרטי.

איתי עצמון: אני גם חושב.

איתי עצמון: אז עכשיו צריך להעמיד להצבעה את פתיחת הנושא לדיון מחדש?

יעקב מרגי: מי בעד אישור הרוויזיה?

יעקב מרגי: בעד – 2

יעקב מרגי: נמנעים – אין

יעקב מרגי: אין מתנגדים ואין נמנעים, הרוויזיה אושרה.

יעקב מרגי: אנחנו מצביעים על הסעיף כולל התיקון.

איתי עצמון: מחמש שנים לשש שנים.

יעקב מרגי: מי בעד התיקון?

יעקב מרגי: בעד – 2

יעקב מרגי: נמנעים – אין

יעקב מרגי: אין מתנגדים ואין נמנעים.

יעקב מרגי: התיקון אישור.

איתי עצמון: יש בקשה לרוויזיה על כל סעיפי החוק שאושרו אתמול.

יעקב מרגי: אנחנו עושים זאת כפרצדורה כדי שלא יבוא מאן דהוא וימשוך לנו הנדברקס למהלך.

יעקב מרגי: זאת רפורמה חשובה, אנחנו מייחלים לה שנים רבות, ואני לא חושב שיכול לבוא מאן דהוא ולהעלות טענת נגד שאומרת שהנזק גדול מהתועלת, אם בכלל יש נזק.

יעקב מרגי: אני חושב שזאת ברכה לציבור, ברכה לכלכלה, ברכה לעובדים, לשוק העבודה, לתשתיות.

איתי עצמון: אני אגיד על איזה סעיפים מדובר.

איתי עצמון: 14ד(ה)(1)(ג) ו-14ד(ה)(1)(ד) עד 14ח, וכן סעיפים 2 עד 6 להצעת החוק, והסעיף שנוסף אתמול, שעניינו חובת דיווח לוועדה.

יעקב מרגי: מי בעד בקשה לדיון מחדש בסעיפים שאיתי מנה?

יעקב מרגי: בעד – 2

יעקב מרגי: נמנעים – אין

יעקב מרגי: הצבענו בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יעקב מרגי: עכשיו אנחנו מצביעים מחדש?

איתי עצמון: למעשה אין שינוי בסעיפים, יש רק הבהרת נוסח שתגיד עורכת הדין נעמה דניאל, משהו לעניין העיצומים הכספיים שהיא מצאה אתמול בעת ניסוח הצעת החוק.

איתי עצמון: אני מזכיר שהמנגנון שהוחל על גופים חייבים שאינם בהכרח בעלי רישיון הוא קצת שונה מהמודל שחל על בעלי רישיונות לעניין ההתחשבות בהכנסה השנתית שלהם, מכיוון שאלה לא גופים שחייבים חובת דיווח למשרד התקשורת.

יעקב מרגי: מיצינו את זה אתמול, לא?

איתי עצמון: נכון, אבל כשעברנו עוד פעם על הסעיפים מצאנו נקודה שצריך להבהיר.

יעקב מרגי: כשנעמה חופרת היא מוצאת.

איתי עצמון: היא עושה תמיד עבודה מעמיקה.

איתי עצמון: תמיד.

יעקב מרגי: בבקשה.

נעמה דניאל: תודה.

נעמה דניאל: משרד התקשורת הקריא אתמול רשימה של תיקונים טכניים, וכשעברנו על הסעיפים ראינו שאחד התיקונים הטכניים הוא להחיל את סעיף 37א5 לחוק התקשורת גם על ההסדר שקבענו אתמול, כלומר על גופים שאינם בעלי רישיון ומטילים עליהם עיצומים כספיים.

נעמה דניאל: סעיף 37א5 מדבר על תקרה, כלומר שמשרד התקשורת לא יטיל עיצום אם הסכום עולה על 20% מההכנסה השנתית של המפר.

נעמה דניאל: ויש כאן גם התייחסות למפר בשנה הראשונה לפעילות שלו.

נעמה דניאל: כל הבעיות שאמרנו אתמול לגבי גוף שהוא לא בעל רישיון מתעוררות גם כאן.

נעמה דניאל: דבר ראשון, מכוח החוק, ההכנסה השנתית מוגדרת רק לבעלי רישיונות, בעוד שהוא לא בעל רישיון, ודבר שני, יכול להיות שמשרד התקשורת בכלל לא יודע מה ההכנסה השנתית שלו.

נעמה דניאל: לכן אנחנו מבקשים את המנגנון שעשינו אתמול, שמאפשר לו להוכיח להנחת דעתו של המנהל שהסכום שהוטל עליו גבוה מ-20% מהכנסתו השנתית.

יעקב מרגי: וזו הבהרה לנוסח, כן?

איתי עצמון: כן.

איתי עצמון: אנחנו מצביעים עכשיו על כל הסעיפים שמניתי קודם לכן עם התיקון שעורכת הדין נעמה הקריאה.

יעקב מרגי: מי בעד אישור הסעיפים?

יעקב מרגי: בעד – 2

יעקב מרגי: נמנעים – אין

יעקב מרגי: אין מתנגדים ואין נמנעים.

איתי עצמון: הצעת החוק למעשה אושרה בקריאה שנייה ושלישית.

יעקב מרגי: והיא תעלה למליאה לאישור בקריאה שנייה ושלישית.

יעקב מרגי: לצערי הרב, שלא בטובתי ולא ברצוני, ועדת הכלכלה כיכבה בקטע הזה של השתלחות בעובדי ציבור, אני מדבר על הסיפור של פרופ' איתמר גרוטו.

יעקב מרגי: אני לא מתייחס כרגע לשאלה אם הוא נהג נכון או לא.

יעקב מרגי: הוא קיבל את ההגנה.

יעקב מרגי: לצערי הרב מגיעים לכאן עובדי ציבור מסורים שבאים לקיים את שליחותם ולפעמים אנחנו מכים את המקל ולא את היד שאוחזת במקל.

יעקב מרגי: אבל פה נעשתה עבודה מצוינת.

יעקב מרגי: עובדים מסורים שמצויים בחומר.

יעקב מרגי: לעיתים מגיע חוק לא מבושל, אבל פה באמת הייתה עבודה מצוינת ומקצועית.

יעקב מרגי: חווינו את זה גם ברפורמה של הגפ"ם לפני כן ממשרד האנרגיה.

יעקב מרגי: עבודה של שנים רבות שמגיעה לכדי מעשה כאן בוועדה.

יעקב מרגי: ואני אומר לעצמנו, חברי הכנסת: יש לנו תדמית שאנחנו כביכול מפריעים לעיתים לעבודת הממשלה.

יעקב מרגי: אני אומר שזה לא נכון.

יעקב מרגי: בוועדות הכנסת אנחנו נמצאים, מפקחים, מעבירים ביקורת בונה, דוחפים.

יעקב מרגי: אני רוצה לחזור על המחמאות ליועצים המשפטיים, לאנשי המקצוע וללשכה המשפטית שלנו, של הוועדה.

יעקב מרגי: עם כל הכבוד ליועצים המשפטיים של המשרד, הם חיים את זה, נושמים את זה, ישנים את זה.

יעקב מרגי: אבל בלשכה המשפטית של ועדת הכלכלה אתם לא הבנים היחידים, זאת משפחה ברוכת ילדים, בערך 11 משרדים.

יעקב מרגי: אני חושב שלרדת לרזולוציות כאלה ולתרום לדיונים – זאת ברכה.

יעקב מרגי: וכאן המקום להודות לכם.

יעקב מרגי: אני רוצה להודות גם לצוות הוועדה שלנו, שעבד בלחץ ובמסירות.

יעקב מרגי: אני גם אגיד לכם שלפעמים הם אפילו מקשים עליי.

יעקב מרגי: אם אני רוצה לחפף או לשנות סדרים הם מקשים עליי, אומרים שזה לא נראה טוב.

יעקב מרגי: דואגים לכבודה של הוועדה.

יעקב מרגי: וזאת ההזדמנות להודות לכולם.

יעקב מרגי: המנכ"לית, בבקשה.

בן-חורין: אני רוצה שתדע שכל הקשוחים האלה פה – כולנו מתרגשים.

בן-חורין: זה יום מאוד משמעותי בשבילנו.

בן-חורין: הצוות פה עובד עמוק מהבטן.

בן-חורין: מדובר על שנתיים של עבודת מטה, לטובת סיפור שצפוי לשחרר את פריסת התשתיות המתקדמות במדינת ישראל ל-30 השנים הבאות.

בן-חורין: במדינת ישראל מדברים לא פעם בגנות עובדי ציבור וגם בגנות הפרלמנט.

בן-חורין: אבל היה מדהים לעבוד איתכם.

בן-חורין: היה מדהים לראות את רמת המקצועיות, את רמת ההעמקה, את רמת המחויבות והבנת החשיבות לכלכלה הישראלית, בפרט בימים האלה.

בן-חורין: אני רוצה להגיד תודה ליושב-ראש.

בן-חורין: זאת מחויבות שאין לתאר אותה, נטולת כל שיקול זר.

בן-חורין: הבנה מעמיקה של החומר.

בן-חורין: הבטיחו לנו פה שהולכים לעבור עלינו ימים קשים ומורכבים, חודשים וגם שנים.

בן-חורין: אמרו שלא נצליח לצאת כמו שרצינו וכו'.

בן-חורין: אני רוצה להגיד תודה לעורך דין איתי עצמון ולעורכת דין נעמה דניאל על העבודה שלהם.

בן-חורין: בסוף דבריי אני רוצה להגיד תודה לצוות של משרד התקשורת, של משרד המשפטים ושל משרד האוצר.

בן-חורין: עבדנו יד ביד.

בן-חורין: אין לתאר כמה צעקות היו בחדרים, מאחורי הקלעים, אבל בסוף הגענו לתוצר שאנחנו שלמים איתו וחושבים שהוא טוב לשוק התקשורת ולאזרחי מדינת ישראל.

בן-חורין: אנחנו עדיין תולים את תקוותנו בכם שתעזרו לנו לסייע ולהביא את הדבר הזה לכלל הצבעה שנייה ושלישית בכנסת ישראל.

יעקב מרגי: זה משודר ומוקלט ואני חוזר על זה פעם אחר פעם: אני אוהב את הבית הזה יותר מאת הבית מעבר לכביש, הממשלה.

יעקב מרגי: הייתי שם ארבע שנים, אני לא אוהב את הבית ההוא, אני מעדיף להיות חבר כנסת, יו"ר ועדה, מאשר להיות בממשלה.

יעקב מרגי: ויש פער עצום בין איך שהאזרח הישראלי מקבל את הבית הזה בגלל כל מיני אירועים שוליים באולם המליאה, לבין המציאות.

יעקב מרגי: אולם המליאה הוא לא תכלית.

יעקב מרגי: אני אומר את זה לציבור בכנסים, בפאנלים לסטודנטים ומול תלמידים.

יעקב מרגי: המליאה היא לא תכלית הכול.

יעקב מרגי: והאזרח הקטן לא תמיד יורד לפרטים ויודע איזו עבודה מושקעת וכמה שעות מושקעות.

יעקב מרגי: זה נכון גם לחברי הכנסת, שכל כך אוהבים לחבוט בהם.

יעקב מרגי: העבודה שלנו לא נגמרת פה, זה גם ממשיך בדרכים, לפעמים תוך כדי בריחה מנתיב, לענות, להשיב, כולל בבית.

יעקב מרגי: נראה לכם שאנשים מתביישים לחייג באחת עשרה בלילה?

יעקב מרגי: הם לא מתביישים.

יעקב מרגי: וחברי הכנסת עושים זאת.

יעקב מרגי: אני חושב שמה שקורה בוועדות הוא התכלית, הוא המהות של הבית הזה.

יעקב מרגי: זה מביא כבוד לבית.

יעקב מרגי: מעבר לכל ויכוח פוליטי, מעבר לכל רצון לבלוט ולעשות קצת פופוליזם, צריך לדעת שאין לנו בית אחר, זה הפרלמנט היחיד שיש למדינת ישראל, זה בית המחוקקים שלנו.

יעקב מרגי: ורגעים כמו עכשיו הם הרגעים ששווים את ההשקעה.

בן-חורין: אני רוצה להגיד עוד מילה.

בן-חורין: בשם השדרה המקצועית אנחנו רוצים להגיד תודה לשר התקשורת, שלחם, פשוט לחם בביל זה עד הרגע האחרון, בשביל להביא אותנו עד הלום, ואנחנו מקווים שנראה ביום שני את החוק הזה בא להשלמה.

יעקב מרגי: בשמחה.

יעקב מרגי: תהלה, רוצה לומר כמה מילים?

תהלה פרידמן: רק להגיד שבתור חברת כנסת חדשה וחברת כנסת לשעבר בעתיד, אתה מודל בשבילי לעבודה פרלמנטרית.

יעקב מרגי: זה הדדי.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: קרן, בבקשה.

קרן ברק: קודם כול ברכות על החוק הגדול הזה.

קרן ברק: שמעתי את הריאיון שלך בבוקר, אמרת שזה ההישג הגדול בקדנציה שלך, ואני מסכימה איתך שזאת באמת בשורה לאזרחי מדינת ישראל.

קרן ברק: ולירן, בפעם הבאה שאת אומרת "יושב-ראש ועדת הכלכלה" תגידי גם את שמו...

בן-חורין: פחדתי, לא ידעתי אם זה טוב לו או רע לו...

יעקב מרגי: בואי אני אומר לך משהו: אין בי הרבה ערכים מוספים, אבל אחד מאלה שכן יש לי זה שאני לא עושה חשבון.

יעקב מרגי: את יכולה להגיד, את יכולה לא להגיד, זה לא משנה לי, אני לא עובד אצל התקשורת.

קרן ברק: לי זה היה חשוב.

קרן ברק: אתה באמת השקעת את נשמתך, ומגיע לך שהציבור ידע את השם שלך, לי זה חשוב.

קרן ברק: אתה באמת עושה פה עבודה גדולה, אתה עובד כמו חמור.

קרן ברק: אני מברכת על סיום החקיקה ועל הבשורה שהיא מביאה לאזרחים.

קרן ברק: כמו שאמרת, מדובר על עשור של רפורמה שנתקעה, ואני מקווה שעכשיו כל אחד יקבל לביתו את האינטרנט במהירות שמגיעה לו, כמו בכל העולם.

קרן ברק: אני שמחה שאני חלק מהמהפכה הזאת שקורית פעם בעשור, מהפכת הסיבים.

קרן ברק: תודה.

קרן ברק: חשוב לי להגיד לפרוטוקול משהו בנוגע ליהודה ושומרון.

קרן ברק: אתה אמרת ואני רוצה שזה יובהר שוב: במידה וניתן לתעדף באיזשהו צורה יישובים, אז שיהיה תעדוף לעוטף עזה ולכל יישוב אחר שהוא צמוד גבול, בין אם זה על פי החוקים ובין אם לא.

קרן ברק: ברגע שניתן משהו ליישובי עוטף עזה מבחינת התעדוף, אז באותו משקל צריך לתעדף גם את יהודה ושומרון.

קרן ברק: לא יכולה להיות הפליה בעניין.

יעקב מרגי: את באה לגרוע, את יודעת למה?

יעקב מרגי: כי בחוק לא מופיע שום סעיף שיכול לתעדף את עוטף עזה.

יעקב מרגי: אם את מבקשת להשוות אותו - - -

קרן ברק: אני יודעת, אבל יש אופציה, קיימת אופציה.

קרן ברק: ואם היא קיימת, אז בואו נסגור את זה הרמטית כך שזה יהיה אותו דבר, ואם יינתן תעדוף, שיינתן תעדוף זהה.

קרן ברק: שוב פעם ברכות.

קרן ברק: כל הכבוד לך, המנכ"לית, כל הכבוד לך, היושב-ראש.

קרן ברק: זאת בשורה גדולה לאזרחי מדינת ישראל.

קרן ברק: ותודה גם לדנה.

יעקב מרגי: אני חייב לומר משהו.

יעקב מרגי: אנטאנס מתנגד בהשקפת עולמו, ובצדק, לסעיף של יהודה ושומרון.

יעקב מרגי: הוא היה חרד ליישובים הערביים בתוך מדינת ישראל.

קרן ברק: אני מדברת על כל יישובי הגבול.

קרן ברק: זה יכול להיות גם מטולה.

יעקב מרגי: רגע.

יעקב מרגי: אני גאה בכך שלאורך כל הדיון עמדתי בעקשנות שיהיה תעדוף לכל האזורים שהם לא הבחירה הכלכלית האוטומטית של החברות.

יעקב מרגי: לצערי הרב החברה הערבית ממוקמת באזורים פריפריאליים, במקומות דלילי אוכלוסייה וכן הלאה.

יעקב מרגי: אז אנטאנס, אתה יכול לשמוח שבחוק הזה נתנו את הדעת שגם איפה שיש תחרות ואיפה שהשיקול הוא כלכלי, נוכל להקים את הקרן הזו ולתעדף את המקומות האחרים.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

אנטאנס שחאדה: תודה ובוקר טוב לכולם.

אנטאנס שחאדה: אני חושב שזה החוק הגדול השני שעבר בוועדה בתקופה האחרונה.

אנטאנס שחאדה: חוק הגז וחוק הסיבים האופטיים.

אנטאנס שחאדה: אני כחבר כנסת חדש, ניסיון החקיקה העיקרי שלי היה בוועדה הזאת, עם שני החוקים המרכזיים האלה, שישנו באופן יסודי את שני השווקים – שוק ההספקה הביתית של גז ושוק התקשורת.

יעקב מרגי: כדי לא לקפח אף אחד, נזכיר גם את חוק הנצילות האנרגטית, שגם היה חוק גדול וחשוב מאוד.

יעקב מרגי: גם רפורמה.

אנטאנס שחאדה: נכון.

אנטאנס שחאדה: ונחשפתי לתהליכי החקיקה והעבודה הפרלמנטרית.

אנטאנס שחאדה: אז כל הכבוד לוועדה.

אנטאנס שחאדה: נכון, בחוק הזה התפקיד שלי כאן הוא לדאוג לחברה הערבית, אבל גם לכלל החברה בישראל, לא רק לאוכלוסייה הערבית.

אנטאנס שחאדה: כי כאשר טוב, טוב לכולם, וכאשר יש שוויון זה מועיל ועוזר לכולם, וכאשר יש רווחה ושקט זה מועיל לכולם גם כן.

אנטאנס שחאדה: עבדתי מול משרד התקשורת, נפגשנו עם משרד התקשורת, דרשנו הסברים, ואני מקווה שהיישום יהיה שוויוני, וזה מאוד תלוי בשר עצמו, בהחלטותיו ובאופן היישום של החוק.

אנטאנס שחאדה: מהניסיון שלנו – ואני מדבר עובדתית, לפי הנתונים ולפי המציאות בשטח – יש פערים גדולים מאוד גם בשוק התקשורת.

אנטאנס שחאדה: לדוגמה, ברוב היישובים הערביים אין קליטה לניידים.

אנטאנס שחאדה: גם תשתיות האינטרנט הן כאלה שיש הבדל גדול בין מה שמוצהר לבין מה שאתה מקבל בפועל.

אנטאנס שחאדה: ככה זה גם בכבישים, בריאות, בהכול.

אנטאנס שחאדה: לכן אנחנו כאן.

אנטאנס שחאדה: כדי לדאוג ולמנוע הישנות של דברים כאלה וכדי לצמצם את הפערים ולהבטיח את טובת החברה הערבית, כדי להתקדם כלכלית, חברתית, תרבותית ובמאבק באלימות.

אנטאנס שחאדה: זה תפקידנו ואנחנו לא נתנצל על זה שאנחנו עושים לכם עבודה קשה, כי זה התפקיד שלנו.

אנטאנס שחאדה: אז כל הכבוד, ואני מקווה שהיישום יהיה באמת שוויוני.

אנטאנס שחאדה: תודה.

יעקב מרגי: אנחנו נעקוב אחרי זה.

יעקב מרגי: קבענו חובת דיווח.

יעקב מרגי: פינדרוס, בבקשה.

יצחק פינדרוס: בגלל שזה הפך להיות דיון אישי אני חייב לומר ש - - -

אנטאנס שחאדה: אני מרגיש עכשיו כמו באיזה סיום קורס.

אנטאנס שחאדה: מה, שבוע הבא כבר אין ועדה?

יעקב מרגי: לא, אני אגיד למה אני עושה את זה.

יעקב מרגי: זה משהו שהושקעה בו הרבה עבודה, זה משהו שחיכינו לו, שנים אנחנו מדברים על הסוגיה של פריסת הסיבים האופטיים.

יעקב מרגי: אני חושב שלפעמים צריך להראות שמה שנעשה כאן הוא לא מובן מאליו, ולכן רציתי לעשות סיום בצורה קצת יותר מכובדת.

יעקב מרגי: פינדרוס, בבקשה.

יצחק פינדרוס: אני אנסה להשתלב באווירה.

יצחק פינדרוס: גם מבחינתי זה איזושהי סגירת מעגל.

יצחק פינדרוס: לפני 30 שנה התחתנתי, והגעתי בליל החתונה לגור בבית"ר עילית, ולא היו שם טלפונים.

יצחק פינדרוס: בשביל להתקשר היינו צריכים לרדת למועצה המקומית, לבוא למשרד של ראש המועצה אז, משה לייבוביץ', ומשם להתקשר.

יצחק פינדרוס: גם לקח אז תקופה להזמין טלפון מבזק, וגם בנו עיר בלי תשתית טלפונית.

יצחק פינדרוס: אז מבחינתי להיות כאן, אחרי כל השעות שהיינו כאן בנושא הזה, ולעבור סעיף-סעיף...

יצחק פינדרוס: אני בטוח שהחוק הזה לא ימומש כלשונו.

יצחק פינדרוס: זה משהו שאני חייב לומר.

יצחק פינדרוס: אבל הוא כן ייתן פוש - - -

קרן ברק: לחיוב או לשלילה?

יצחק פינדרוס: אנחנו מכירים את הבעייתיות ואת החורים.

יצחק פינדרוס: אבל אין מה לעשות, בכל חוק יש חורים.

יצחק פינדרוס: אבל אני בטוח שזה כן ייתן תמריץ מאוד חזק, גם לבזק וגם שבזק לא ימנעו מחברות אחרות להיכנס פנימה ולעשות את עבודות התשתית, כך שאותו אדם שיגיע לגור אי-שם באיזשהו מקום רחוק יוכל להיות מחובר.

יצחק פינדרוס: ועל זה מגיע יישר כוח לשר התקשורת, שבאמת דחף את העניין הזה מאוד מאוד חזק.

יצחק פינדרוס: החוק יעזור למקומות מבודדים – ערבים, יהודים, ביהודה ושומרון, בצפון ובדרום.

יצחק פינדרוס: יישר כוח גם לצוות של המשרד.

יצחק פינדרוס: אני נמצא פה הרבה בוועדה, ואני אומר לך, מנכ"לית המשרד, שאין הרבה משרדים שבהם אנשי המשרד באים, עונים לעניין, נמצאים בעניין, לא מורחים אותך עם תשובות שאתה יודע שהם עובדים על עצמם ולא עליך.

יצחק פינדרוס: אנחנו הרי מכירים את זה, יושבים פה אנשים שאומרים לך תשובות שאתה יודע שהם עובדים על עצמם ולא עליך.

יצחק פינדרוס: אבל במשרד הזה מדובר באנשי מקצוע, אנשים שמבינים במה הם עוסקים, אנשים שעושים את העבודה שלהם.

יצחק פינדרוס: אז מגיע לך על זה יישר כוח.

יצחק פינדרוס: אז יישר כוח לשר, למנכ"לית, לצוות המשרד, וגם ליושב-ראש הוועדה, שהזיז וקידם את החוק בעקביות.

יצחק פינדרוס: ואני מקווה שנסיים את זה ביום שני ותהיה לנו בשורה.

יעקב מרגי: אני רוצה לתת את זכות הדיבור גם למי שהשתתף ותרם לדיונים.

יעקב מרגי: דני בן שמחון, בבקשה.

דני בן שמחון: אדוני היושב-ראש וחברי הוועדה, קצת רקע אישי עליי.

דני בן שמחון: אני מהנדס תקשורת, עבדתי בהנדסה של בזק כ-12 שנים ועוד כחמש שנים בחברת סלקום.

דני בן שמחון: בשמונה השנים האחרונות אני עובד בחברת הייטק ישראלית בשם סיקלו, שהמשמעות של זה באכדית זה שכל.

דני בן שמחון: אנחנו יושבים בפתח תקווה ומעסיקים כ-100 עובדים.

דני בן שמחון: אנחנו מייצרים ציוד בגלים מילימטריים ונחשבים מובילים בתחום הזה ברמה עולמית.

דני בן שמחון: אחד הלקוחות הקטנים שלנו היא חברה שבטח שמעתם עליהם, קוראים לה גוגל.

דני בן שמחון: ולא סתם גוגל – גוגל פייבר.

דני בן שמחון: היא משתמשת בציוד אלחוטי, בגלים מילימטריים, להגיע למקומות שאליהם לא ניתן להגיע באמצעות סיבים אופטיים, מכיוון שזה נותן ביצועים דומים לסיב אופטי.

דני בן שמחון: אתמול השתתפתי בדיון מהבית שלי.

דני בן שמחון: הבית שלי הוא צמוד קרקע שמחובר באמצעות מערכת סיבים אופטיים אלחוטיים בגלים מילימטריים.

דני בן שמחון: אתם רואים מאחוריי מכשיר בערך בגודל של טלפון, שנותן 1,000 מגה.

דני בן שמחון: אני רוצה להגיד תודה רבה לכולם על עבודה מאוד מקצועית.

דני בן שמחון: מדובר פה לא רק בחוק לפריסת רשתות מתקדמות, אלא בעבודה משולבת שהייתה גם בוועדה וגם במשרד התקשורת על שלוש רפורמות.

דני בן שמחון: אחת מהן היא פקודת הטלגרף האלחוטי והוזלת האגרות של גלים מילימטריים.

דני בן שמחון: ברוך שהגיענו ליום הזה.

דני בן שמחון: אנחנו מדברים על זה בסיקלו כבר כמעט עשר שנים, ואנחנו מוכרים את זה בכל העולם.

דני בן שמחון: אגב, אם חשבתם שעם ההוזלות המחירים הם המחירים הכי זולים, אז יש לי חדשות בשבילכם: בארצות הברית האגרה הזאת עולה 7.5 דולר לשנה.

דני בן שמחון: אז רק שתדעו שיש לאן להתקדם.

דני בן שמחון: משהו נוסף שעליו צריך לדבר הוא הנושא של רישיון מיוחד למפעילים חדשים.

דני בן שמחון: הרישיון המיוחד הזה באמת יעמיד אותנו במקביל למה שקורה במדינות מתקדמות בעולם.

דני בן שמחון: רק לסבר את האוזן, ביחס לכמות התושבים בבריטניה, ארצות הברית, צ'כיה או בדרום אפריקה, בישראל אמורות להיות בין 40 ל-60 חברות שיש להן רישיון לפרוס תשתית, ואני מקווה שהחוק החדש הזה יקדם את היישום הזה.

דני בן שמחון: למה זה חשוב?

דני בן שמחון: אני יכול לספר לכם מהניסיון שלנו עם חברת גוגל פייבר.

דני בן שמחון: בכל מקום שהיא מגיעה, לכל עיר שהיא מגיעה, פתאום חברות הבזק המקומיות מתעוררות ומתחילות - - -

יעקב מרגי: דני, תודה, אבל אנחנו חייבים לקצר.

דני בן שמחון: אז החוק הזה עוזר, הוא יוזמה מאוד חשובה.

דני בן שמחון: במדינות אחרות נותנים לזה תקציב מהמדינה, ופה נמצאה דרך יצירתית לעשות איזשהו מס.

דני בן שמחון: אני מברך על זה.

דני בן שמחון: תודה רבה.

דני בן שמחון: תודה רבה למשרד התקשורת.

דני בן שמחון: בחמש השנים האחרונות יש ממש מהפכות.

דני בן שמחון: כל הכבוד.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אביאל, בבקשה.

יעקב מרגי: אבל ממש בקצרה.

אביאל קרמזיאן: בוקר טוב, אדוני היושב-ראש.

אביאל קרמזיאן: רציתי לברך על המתווה הזה, שעבר אחרי שנים שהמתנו לו.

אביאל קרמזיאן: הוא יביא בשורה טובה לצרכנים.

אביאל קרמזיאן: בקהילה שלנו, של המשתמשים, יש 8,000 משתמשים שחלקם, או רובם, כבר משתמשים בסיבים אופטיים.

אביאל קרמזיאן: רציתי לקוות שהמפעילות גם יחוברו בסופו של דבר ולא רק יפרסו את התשתיות שלהן.

אביאל קרמזיאן: זה הכול.

יעקב מרגי: תודה.

קרן ברק: משרד התקשורת, דנה, רוצים לברך?

בן-חורין: יושב-ראש מתווה הסיבים, אתה לא רוצה להגיד משהו?

עופר רז דרור: אני רוצה להגיד תודה לכל מי שלקח חלק בעבודה המקצועית המהירה.

עופר רז דרור: לצוות המשפטי, שהלך איתנו יד ביד וגם שיפר את הצעת החוק וגם רץ איתנו במהירות שהיה צריך כדי להגיע לסיומת הזאת הכי מהר שאפשר.

עופר רז דרור: אנחנו אחרי עבודה מקצועית של שנתיים וממש פחדנו שזה יתפרק אם זה לא יגיע כל כך מהר.

עופר רז דרור: אני מודה לחברי הכנסת על הרצינות.

עופר רז דרור: אני מודה למנכ"לית, שהצטרפה אלינו לפני שבעה חודשים בכל הכוח ולקחה אותנו פה במסדרונות הפוליטיים ביעילות ומיומנות שלא נראו במשרד שלנו הרבה זמן.

עופר רז דרור: תודה.

עופר רז דרור: ואני מודה לצוות המקצועי של משרד התקשורת, שעשה עבודה מדהימה; למשרד האוצר, עמרי; ולמשרד המשפטים ולרשות התחרות, שהיו חלק מרכזי מהצוות עוד מלפני שנתיים.

עופר רז דרור: אומנם רבנו הרבה, אבל בסוף הגענו לנוסח מוסכם שהוא יצירתי, נוסח שיקדם קדימה את מדינת ישראל ויתרום לתועלת התושבים שלה.

עופר רז דרור: תודה לכם.

קרן ברק: תודה רבה.

בן-חורין: קרן, אני חייבת לציין גם את שרי התקשורת הקודמים, שגם להם היה חלק בדבר הזה – את השר דודי אמסלם ואת השר איוב קרא.

בן-חורין: זה תהליך שכלל עבודת מטה מאוד ארוכה, והם גיבו אותה ודחפו אותה קדימה, אז גם להם יש חלק בזה.

בן-חורין: נכון שאת המלאכה קוראים על שם גומרה, אבל צריך להזכיר גם אותם.

קרן ברק: אני שמחה לשמוע.

יעקב מרגי: מישהו רוצה להוסיף משהו?

ברק בורשטיין: כן.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

ברק בורשטיין: שמי ברק בורשטיין.

ברק בורשטיין: הוועדה לא התייחסה לעניין של מתן - - -

יעקב מרגי: כולם היו בניי.

ברק בורשטיין: נכון, אני גאה בעצמי, אני לא אתבייש, אני לא אתבייש.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

ברק בורשטיין: תודה שאתה זלזלת, תודה, אני מודה לך.

יעקב מרגי: אתה לא יודע למה התייחסתי אפילו.

ברק בורשטיין: אני יודע טוב מאוד, אני הקשבתי.

יעקב מרגי: תודה.

יורם הכהן: אדוני, אפשר?

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

יורם הכהן: אני יורם הכהן, מנכ"ל איגוד האינטרנט הישראלי.

יורם הכהן: אני רוצה להודות מקרב לב בשם קהילת האינטרנט הישראלית, שאיגוד האינטרנט הוא המייצג שלה, למשרד התקשורת ולוועדה על העבודה שנעשתה פה.

יורם הכהן: זאת עבודה שסוגרת פער מאוד גדול.

יורם הכהן: אנחנו ראינו במהלך המשבר של הקורונה את הגידול הדרמטי בתעבורת האינטרנט בישראל, ולו הציבור הישראלי היה מקבל תשתית של סיבים הוא היה מקבל שירות הרבה יותר טוב.

יורם הכהן: זה תהליך מאוד מאוד חשוב, ואני מודה לכם עליו.

יורם הכהן: אני השתתפתי בכל הדיונים.

יורם הכהן: התהליך הזה היה מקצועי ברמה מאוד גבוהה.

יורם הכהן: לצערי לא קיבלתם את בקשתנו לקבוע חובה ספציפית לשקיפות בחוק עצמו ולא רק בהצהרה שניתנה על ידי משרד התקשורת.

יורם הכהן: אני מקווה שמשרד התקשורת והנהלתו העתידית - - -

יעקב מרגי: אני חושב שהייתה התייחסות לזה.

קריאה: לא באופן מלא.

יורם הכהן: צריך לזכור שבסופו של דבר הרגולטור הכי חשוב בהקשר של פריסת הסיבים זה הציבור עצמו.

יורם הכהן: אלא שכרגע הציבור עיוור מלדעת מה מגיע לו ומה לא מגיע לו.

יורם הכהן: אני יודע ממנכ"לית משרד התקשורת שהמשרד פועל לייצר שקיפות של המידע הזה, אבל אני עדיין חושב שהיה צריך להיות סעיף קונקרטי בחוק שמחייב את המפעילים עצמם בהספקת המידע הזה בפורמט שהוועדה והכנסת היו קובעות – כי יש הבדל בין חובה שנקבעת בחוק לבין דרישת מידע על פי סעיף כללי שקיים בחוק.

יורם הכהן: אבל כולנו רשמנו את ההתחייבות של משרד התקשורת ליצור שקיפות של המידע.

יורם הכהן: אני רוצה להודות לכם על התהליך הזה.

יורם הכהן: הוא מאוד חשוב לפיתוח האינטרנט בישראל.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: יש עוד מישהו שרוצה להתייחס?

יעקב מרגי: אין.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: זה גאווה.

יעקב מרגי: תבורכו ותמשיכו לעשות, אנחנו כאן בשבילכם.

יעקב מרגי: תודה לשרי התקשורת לדורותיהם.

יעקב מרגי: הישיבה נעולה.