ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 119, 2020-12-03 10:00

איתן גינזבורג: בוקר טוב.

איתן גינזבורג: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת.

איתן גינזבורג: היום יום חמישי, ה-3 בדצמבר 2020.

איתן גינזבורג: אנחנו עוסקים היום בהצעה לתקנות רישוי עסקים (הוראות כלליות) (תיקון), התש"ף-2019.

איתן גינזבורג: בעקבות הרפורמה הנרחבת והמשמעותית שעבר תחום רישוי עסקים בישראל ונכנס לתוקפו בשלהי 2018, בשעה טובה ומוצלחת, בשלבי 2020, מגיעות התקנות לכדי דיון.

איתן גינזבורג: התקנות משמעותיות מכיוון שהן באות לאפשר את מימוש הרפורמה, הן באות לעשות כמעט מהפכה באופן שבו עסקים בישראל יוכלו להוציא רישיונות עסק.

איתן גינזבורג: אם יש איזו אקסיומה אחת או משהו מקובל וידוע הוא שלהוציא רישיון עסק בישראל זאת ויה דולרוזה שלא נדע.

איתן גינזבורג: לא מאחל לאף אחד להוציא רישיון עסק בישראל.

איתן גינזבורג: לא כיף.

איתן גינזבורג: אני אומר את זה מידע, ממקור ראשון, כאחד שחווה הוצאת רישיון עסק כשהייתי בצד של מוציא הרישיון והייתי בצד של נותן הרישיון.

איתן גינזבורג: חתמתי על אלפי או מאות רישיונות עסק בחיי והייתי ממונה על רישוי עסקים בעיר בה שימשתי כנבחר ציבור.

איתן גינזבורג: זה לא תענוג גדול.

איתן גינזבורג: אני שמח שהרפורמה יצאה לדרך ואני שמח שהיום מגיעות תקנות שבאות להקל על כל התהליך הזה, לאפשר פחות רגולציה, פחות בירוקרטיה, רישיונות שנסמכים על תצהירים, רישיונות שנסמכים על אמון ולא רישיונות או תהליך שמחשיד את כולם ככאלה שרוצים להסתיר או לפעול בדרך שאיננה חוקית.

איתן גינזבורג: בהזדמנות הזאת אני צריך להודות לכל העוסקים בדבר.

איתן גינזבורג: אם אני אתחיל למנות את משרדי הממשלה, הדיון יסתיים אבל אני מבין שהרבה מאוד אנשים עסקו בדבר זה לאורך הרבה מאוד שנים, בניצוחו של משרד ראש הממשלה ומשרד ראש הממשלה.

איתן גינזבורג: החשיבות של התקנות האלה דווקא היא ביום שאחרי הקורונה.

איתן גינזבורג: בתקופה בה אנחנו רואים כל כך הרבה עסקים נסגרים, קורסים, עסקים שנפתחו ונסגרו, עסקים שנמצאים בחל"ת.

איתן גינזבורג: ביום שאחרי הקורונה, כשמישהו ירצה לפתוח עסק, הוא יגיע לעולם חדש, הוא יגיע לעולם שבו הוצאת רישיון עסק יהיה דבר אחר לגמרי, בין אם זה עסק חדש או בין אם זה עסק שרוצה לחדש את רישיון העסק שלו וזאת תהיה תרומתנו הצנועה למציאות הקשה בישראל.

איתן גינזבורג: אני מציע שנתחיל לתקנות ולא נכביר מילים.

איתן גינזבורג: משרד הפנים, חוה מונדרוביץ', תאמרי כמה מילים על התקנות אבל אני מציע שתעשי את זה בבריף כדי שנוכל לצלול לתקנות עצמן.

חוה מונדרוביץ': קודם כל, זה יום גדול.

חוה מונדרוביץ': בדיוק שלוש שנים אחרי החלטת ממשלה 3214 עברה בממשלה ב-3 בדצמבר 2017, הקלה על תהליך רישוי העסק.

חוה מונדרוביץ': בשלוש השנים מאז, משרד הפנים, בראשות שר הפנים, לא נח ולא שקט על השמרים אלא המשיך בכל תהליכי החקיקה, אם זה ביולי 2018, החקיקה הראשית שעברה בכנסת, תיקון 34, ולאחר מכן שני צווים שפורסמו בסוף 2018, הארכת תוקף רישיונות, ובאוגוסט האחרון סיווג העסקים למסלולים המקוצרים.

חוה מונדרוביץ': כמו כן המשכנו בהטמעה של הסעיפים שכבר נכנסו לתוקף בפעימה הראשונה של תיקון 34, גם הפקנו חוברות עזר, עשינו ימי עיון לעוסקים ברישוי עסקים, כאשר את כל המדריכים והקורסים המקוונים אפשר למצוא באתר משרד הפנים.

חוה מונדרוביץ': התקנות שמובאות כאן לאישור ועדת הפנים מותקנות מכוח סעיפים שונים בחוק רישוי עסקים שמסמיכות את שר הפנים לקבוע תקנות וחלקן טעונות אישור ועדת הפנים לפי סעיף 38(ב) שקובע צורך באישור ועדה לקביעת מועדים לטיפול בבקשות לרישיון.

חוה מונדרוביץ': זו הסיבה החגיגית שאנחנו כאן.

חוה מונדרוביץ': עיקרי התיקונים מתייחסים בשלושה רבדים.

חוה מונדרוביץ': אנחנו מתאימים את לוחות הזמנים בתקנות לאמור בחוק.

חוה מונדרוביץ': החוק קבע שלושה מסלולים מקוצרים ואנחנו בתקנות האלה קובעים לוחות זמנים מפורטים כולל הטפסים של התצהיר ושל ההצהרה הנדרשים לצורך כך.

חוה מונדרוביץ': התיקון העיקרי השני עוסק בתהליך חידוש הרישיון שגם פה אנחנו חילקנו לשלושה מסלולים – רגיל, ההיתר המזורז ורישיון עסק והתצהיר.

חוה מונדרוביץ': גם כאן יש הקלות ותיקונים לטובת בעלי העסקים.

חוה מונדרוביץ': והתהליך של שינוי בעלות שגם הוא בתקנות וגם בו יש קיצורי תהליכים בכפוף לתנאים שונים.

חוה מונדרוביץ': אני אומר שהאישור של התקנות האלה בוועדת הפנים יהווה המכה בפטיש של כל הרפורמה ולאחר אישורן נוכל להתחיל ליישם בפועל בשטח את כל העבודה הארוכה הזאת של שלוש השנים שמאפשרת תהליך מקוצר, כמו שאמרת אדוני היושב ראש אם אפשר בשתי מילים להודות לשותפים הרבים בדרך הארוכה עד כה ולאחל שיתוף פעולה מוצלח גם בהמשך, באמת לאגף תיעוד רגולציה במשרד ראש הממשלה, עמיחי ושי שיושבים כאן לצדי.

איתן גינזבורג: גם אורן כהן שנמצא ב-זום.

חוה מונדרוביץ': למחלקת ייעוץ וחקיקה במשרד המשפטים, לנציגים של השרים נותני האישור – ביטחון פנים, הגנת הסביבה, עבודה, חקלאות, בריאות – לשלטון המקומי, לאיגוד מנהלי רישוי עסקים חבריי שיושבים כן, נפתלי ואיילת, למנהלי רישוי עסקים רבים ברחבי הארץ שאני מתייעצת עמם רבות יום יום, לארגוני העסקים השונים שגם הם ב-זום, מפעם גליל מערבי שיתופינו לפיתוחי הדרכות, הלשכה המשפטית של ועדת הפנים, תומר ולירון, ששעות על גבי שעות ישבנו בטלפון וב-זום כדי להביא לוועדה היום נוסח מוסכם, לפחות מוסכם ב-90 אחוזים.

חוה מונדרוביץ': ואחרונים חביבים אלה שותפיי בתוך משרד הפנים – הנהלת משרד הפנים, השר והמנכ"ל, שקידמו, הובילו והכווינו לאורך כל הדרך, ליועץ המשפטי של משרד הפנים ולהסדרת רישוי עסקים, שחר שיושב כאן לצדי, וחבריי היקרים באגף בכיר רישוי עסקים, עידו, אפרת, איילת, אבישי ואור.

חוה מונדרוביץ': תודה לכולכם.

חוה מונדרוביץ': מי ייתן והעבודה המשותפת של כולנו תישא פרי, תסייע לבעלי העסקים ולציבור כולו לקידום הצמיחה של המשק

איתן גינזבורג: יופי.

איתן גינזבורג: תודה רבה על הפתיחה.

נפתלי קאיקוב: כבוד היושב ראש, אם אפשר להוסיף מילה.

נפתלי קאיקוב: אני יושב ראש איגוד ארצי של כל רישוי העסקים בשלטון המקומי.

נפתלי קאיקוב: חברתי איילת וסרמן, סמנכ"ל רגולציה באיגוד רישוי עסקים ארצי ומנהלת אגף רישוי עסקים של תל אביב-יפו.

נפתלי קאיקוב: אני רוצה לברך.

נפתלי קאיקוב: זה באמת יום נדיר, יום חג עבור כל קהילת רישוי העסקים במדינת ישראל.

נפתלי קאיקוב: מי כמוך יודע, היית ראש עיריית רעננה, כמה קשה להוציא רישיון עסק במדינת ישראל.

נפתלי קאיקוב: אנחנו האנשים שמוציאים את הרישיון והתהליך מתחיל ומסתיים אצלנו.

נפתלי קאיקוב: רציתי לומר שהשלטון המקומי – מרים פייברג איכר, ראש עיריית נתניה שנקעה נפשה מתהליכי רישוי עסקים וחיים ביבס יושב ראש מרכז השלטון המקומי, היה להם חלק דרמטי ומהותי.

נפתלי קאיקוב: הפעלנו את חוק רישוי עסקים בחוק ההסדרים, הוא פוצל מחוק ההסדרים לחקיקה, הצלחנו להוביל תהליך של רישיונות למסעדות משלוש לעשר שנים.

נפתלי קאיקוב: היום החג הזה, הוא התקנות כי בתקנות האלה הדברים הכי דרמטיים.

נפתלי קאיקוב: היום בתקופת הקורונה, לעסקים נגמר האוויר.

נפתלי קאיקוב: אם עסק עכשיו קיבל רישיון עסק לעשר שנים והוא עזב ויש לו שטח להשכרה, הוא יכול להעביר את הרישיון לעוד תשע שנים בלי לעשות כלום.

נפתלי קאיקוב: הוא חותם על תצהיר ומעביר את הרישיון.

נפתלי קאיקוב: לכן זה אחד הדברים, אך לא רק, המסלולים שמשרד הפנים הוביל בצורה יפה וחכמה.

נפתלי קאיקוב: למעשה מספרה יכולה לקבל תוך 21 ימים רישיון לעשר שנים, שזה דרמטי גם מבחינת רגולציה וגם עזרה לעסקים.

נפתלי קאיקוב: אני לא אחזור על כל הברכות שחוה נתנה, באמת כולם היו שותפים מלאים, אבל אני אפרגן גם לחבריי בשלטון המקומי, להנהלת האיגוד שלנו, גם לכל מנהלי רישוי העסקים והעוסקים ברישוי עסקים שעובדים מתחת לאלונקה גם בתו הסגול וגם בקורונה כדי לסייע לעסקים.

נפתלי קאיקוב: כל גופי העסקים שותפים לכל הדברים נאמרו כאן ומאוד מאוד תומכים בתהליך הזה ואני מקווה מאוד שהיום זה יעבור כי אנחנו פוחדים מהתפזרות הכנסת.

איתן גינזבורג: בואו נסיים עם הברכות ונתחיל בעבודה, כדי שבינתיים הכנסת לא תתפזר.

איתן גינזבורג: נתחיל בהקראת התקנות.

תומר רוזנר: לפני כן, כמה מילים.

נפתלי קאיקוב: לתומר רוזנר האגדי שיש לו יד ורגל בכל הדבר הזה.

תומר רוזנר: רק להסביר מה מונח בפניכם.

תומר רוזנר: מונח בפניכם נוסח הצעת התקנות כפי שהעביר משרד הפנים בצירוף שינויים ותוספות שאנחנו הצענו כלשכה המשפטית והם מופיעים ב-עקוב אחר שינויים.

תומר רוזנר: כמו שאמרה גברת מנדרוביץ', 90 אחוזים מהדברים הם בהסכמה.

תומר רוזנר: היכן שלא הייתה הסכמה לגבי שינויים שהצענו, זה כמובן מסומן בצורה ברורה כך שתוכלו לראות את זה.

תומר רוזנר: החלק הראשון של התקנות עוסק בהגדרות ובמונחים טכניים שקשורים לכל התקנות ולכן אני מציע שנתחיל לקרוא את התיקונים בסעיף ההגדרות.

איתן גינזבורג: מה שמסומן באדום, אלה ההצעות שלכם?

לירון אדלר: כן.

לירון אדלר: ההצעות שלנו צבועות באדום על גבי ההצעה המקורית של משרד הפנים.

לירון אדלר: עשינו נוסח שיהיה יותר נוח לקרוא על גבי התקנות הקיימות כדי שיהיה אפשר להבין את ההקשר.

איתן גינזבורג: האדום, זה מה שהממשלה קבעה.

לירון אדלר: גם וגם.

לירון אדלר: אלה שני הדברים.

איתן גינזבורג: למשל התיקון של היתר והיתר זמני, לא נמצא.

לירון אדלר: שלחנו נוסח שהוא כן מעודכן עם השינויים.

איתן גינזבורג: זה מה שהוצאנו אתמול מהמערכת.

לירון אדלר: אני חושבת ששאר הדברים נמצאים.

לירון אדלר: אני אקריא את הנוסח הסופי.

לירון אדלר: בתוקף סמכותי לפי סעיפים 6א1(ו), 6א3(ג), 7א(ב)(2), 13, 38ב ו-39 לחוק רישוי עסקים התשכ"ח-1968 (להלן – החוק) ובאישור ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת אני מתקין תקנות אלה:

לירון אדלר: בתקנות רישוי עסקים (הוראות כלליות), התשס"א-2000 (להלן – התקנות העיקריות), בתקנה 1 –

מזורז" יבוא: ""היתר זמני" – כמשמעותו בסעיף 7ב(א)(1) לחוק.

מזורז" יבוא: "היתר מזורז" – היתר מזורז א' או היתר מזורז ב' כמשמעותך בסעיף 6א1(א)(2) לחוק".

מזורז" יבוא: ""הליך רישוי מקוצר" – כהגדרתו בסעיף 7א(4) לחוק".

"הצו" יבוא: ""הצו" – צו רישוי עסקים (עסקים טעוני רישוי), התשע"ג-2013".

"הצו" יבוא: ׁ(4) אחרי ההגדרה "רישיון זמני" יבוא: ""רישיון על יסוד תצהיר" – כמשמעותו בסעיף 6א3(א) לחוק".

האישור" יבוא: ""תקופת הבדיקה" – כמשמעותה בסעיף 6א1(ז1)(4) לחוק".

האישור" יבוא: אלה ההגדרות.

האישור" יבוא: אני אעיר כאן הערה אחת.

האישור" יבוא: הצענו להוסיף את ההגדרה "היתר זמני או "היתר מזורז".

האישור" יבוא: אחרי בדיקה נוספת, אני חושבת שאולי לא כדאי להכניס את ההגדרה הזאת.

האישור" יבוא: מבינים בדרך כלל מההקשר ובגלל שיש כאן תיקון בתקנות הכלליות ויש כאן פרקים שלא נגענו בהם, אני חושבת שכדאי לוותר על זה.

תומר רוזנר: כפי שאפשר לראות, מדובר בהגדרות טכניות שמפנות לסעיפי החוק.

תומר רוזנר: אין בהן משהו שהוא מהותי, חידוש או שינוי ממה שכתוב בחוק ולכן הן הגדרות ממש ממש טכניות שנדרשות.

איתן גינזבורג: יש למישהו הערות?

איתן גינזבורג: אין.

איתן גינזבורג: נמשיך.

לירון אדלר: תיקון פרק ב'1 בפרק ב'1 לתקנות העיריות, בכותרת, בסופה יבוא "א".

לירון אדלר: בתקנה 3א לתקנות העיקריות:

לירון אדלר: בתקנת משנה (א), אחרי "בקשה להיתר מזורז" יבוא "א".

לירון אדלר: ברישה, אחרי המילים "ביד בעל מקצוע מוסמך" יבוא "זולת אם הבקשה היא לעניין עסק שלגביו קבע השר כי הוא פטור מצירוף המסמכים כולם או חלקם".

משנה יבוא: "(ג) לכל עותק של הבקשה יצורפו מסמכים כמפורט להלן:

משנה יבוא: המסמכים הנדרשים לגבי אותו סוג עסק לפי המפרט האחיד ולפי ההוראות לצד המפרט האחיד, לפי הוראות סעיף 7ג2 לחוק, והמסמכים הנדרשים מטעם רשות הרישוי שפורסמו באתר האינטרנט שלה לפי הוראות סעיף 7ג3 לחוק, אלא אם כן נדרש מספר עותקים אחר.

משנה יבוא: תיקון תקנה 3ב

העיקריות יבוא: "3ב.

העיקריות יבוא: קבלת בקשה להיתר מזורז א' ובדיקת רשות הרישוי

העיקריות יבוא: הוגשה לרשות הרישוי בקשה להיתר מזורז א', תיתן למגיש הבקשה מיד עם קבלתה אישור בכתב – מציעים להוסיף כאן:

העיקריות יבוא: על גבי טופס 2 - על הגשת הבקשה ובו יצוין תאריך ההגשה (בפרק זה, "יום הגשת הבקשה").

העיקריות יבוא: תאשר למגיש הבקשה את קבלת הבקשה והמסמכים שצורפו לה, לפי טופס 3 שבתוספת.

העיקריות יבוא: באישור כאמור יצוינו תיאור העסק ומספרו הסידורי כמפורט בצו.

העיקריות יבוא: החליטה רשות הרישוי כאמור בסעיף 6א1(ד) לחוק על דחיית הבקשה או על מסמכים שעל המבקש להגיש ותנאים שעליו לקיים, תודיע על כך למבקש לפיו טופס 4 שבתוספת במועדים הקבועים בסעיפים 6א1(ד) או (ד1) לחוק.

העיקריות יבוא: בתקנה 3ג לתקנות העיקריות -

משנה יבוא: "(א1) המבקש רשאי למסור את המסמכים והתצהיר כאמור בפסקת משנה (א) עד תום 120 יום מתום התקופות האמורות בסעיף 6א1(ד) או (ד1) לחוק, או לאחר שרשות הרישוי הודיעה לו, לפי הוראות סעיף 6א1(ד) לחוק על המסמכים והתנאים הנדרשים לפי העניין, ובלבד שלא יעסוק בעסק בטרם הגיש את התצהיר כאמור.

משנה יבוא: (א2) הגיש המבקש את התצהיר והמסמכים המפורטים בתקנת משנה (א), מסור לו רשות הרישוי, בתוך שני ימי עבודה מיום שהגיש את התצהיר והמסמכים כאמור, אישור בכתב על קבלתם לפי טופס 5ב שבתוספת".

משנה יבוא: תיקון תקנה 3ד בתקנה 3ד לתקנות העיקריות –

משנה יבוא: "(א) רשות הרישוי תיתן למבקש היתר מזורז א' לפי טופס 7 שבתוספת".

משנה יבוא: בתקנת משנה (ג), במקום "21" יבוא "3" והמילים "ויחולו לעניין זה הוראות פרק ג'" יימחקו.

משנה יבוא: ביטול תקנות 3ה ו-3ו

תומר רוזנר: אני אתן הסבר קצר.

תומר רוזנר: מסלול היתר מזורז א', כפי שנאמר על ידי גברת מונדרוביץ', מדובר באחד מארבעת המסלולים לרישוי עסק.

תומר רוזנר: המסלול הזה מתאפיין בעסקים שהם פשוטים יחסית אך יש בהם מידה מעטה של מורכבות.

תומר רוזנר: בעסקים מהסוג הזה מגיש הבקשה פועל בהתאם להוראות המפרט האחיד.

תומר רוזנר: כלומר, יש מפרט אחיד שמציין את כל התנאים והמסמכים שצריך לצרף לבקשה.

תומר רוזנר: הוא אמור לצרף אותם ולהגיש אותם עם הבקשה שלו.

תומר רוזנר: הוא יודע מראש מה הוא צריך להגיש ואין צורך שיאמרו לו מה הוא צריך להגיש.

תומר רוזנר: הוא מגיש את המסמכים.

תומר רוזנר: לרשות הרישוי יש 21 ימים לבדוק את הבקשה.

תומר רוזנר: בתום אותם 21 ימים היא מודיעה לו אם הבקשה תקינה, מסורבת או שצריך להשלים מסמכים.

תומר רוזנר: ברגע שהיא מודיעה לו את ההודעה הזאת, הוא מגיש תצהיר שהוא עומד בכל התנאים של הרישיון ואז נפתחת תקופה של 180 ימים במהלכה ניתן לו היתר מזורז ובתום התקופה הזאת, בתוך ה-180 ימים, הוא מקבל רישיון מלא לעסוק בעיסוק.

תומר רוזנר: מטרת אותם 180 ימים היא לאפשר לנותני האישור ולרשות הרישוי לעשות בדיקות נוספות ככל שהם רוצים לאותו עסק, אבל המשמעות החשובה ביותר היא שבתום אותם 21 ימים והגשת התצהיר יכול בעל העסק לפתוח את העסק.

תומר רוזנר: זאת אומרת, הוא לא צריך להמתין יותר שייתנו לו אישור פוזיטיבי אלא ברגע שהוא מגיש את המסמכים ואת האישורים שצריך, הוא יכול לפתוח את העסק.

תומר רוזנר: התקנות האלה באות להשלים את ההסדר שקבוע בחוק ובעצם אומרות שבשלב הראשון, בעת שהוא מגיש את הבקשה, יש תקופה – אנחנו מציעים יומיים, יש כנראה בקשה להאריך את המועד הזה – במהלכה יודיעו לו אם הבקשה שהוא הגיש והמסמכים המקוריים שהוא הגיש, הם על פניהם תקינים.

תומר רוזנר: כלומר, כדי שנדע בצורה ודאית מתי מתחילה התקופה של אותם 21 ימים.

תומר רוזנר: זה נושא קריטי בעינינו כדי שלא ייווצר מצב שבו יסרבו מראש שתתקבל הבקשה אלא הוא מגיש את המסמכים, לרשות הרישוי יש תקופה מאוד קצרה לבדוק אם על פניה הבקשה תקינה, אם לא חסרים נתונים בתוך הטופס, אם המסמכים הראשונים שצריך להגיש הוגשו, ואם היא לא מסרבת על הסף, מתחילים למנות את אותם 21 ימים.

תומר רוזנר: כמובן שעדיין ניתנת אפשרות של אותם 21 ימים לבדוק את הבקשה באופן יותר יסודי ולסרב לה בסופו של יום, אבל אנחנו חייבים ליצור מועד מפתח שהוא המועד שבו מתחילים כל המועדים להימנות כי אחרת אנחנו נהיה במצב שבו כל הרפורמה שמטרתה לקצוב מועדים בצורה מאוד מאוד ברורה, בעצם תישאר ללא מועד התחלה ואז פספסנו את כל הרעיון של לקצוב מועדים.

תומר רוזנר: לכן יש משמעות קריטית לקביעת המועד הראשוני שבו רואים את הבקשה כאילו היא מתקבלת.

לירון אדלר: אני רוצה להעיר משהו לגבי התקנה הזאת של קליטת הבקשה.

לירון אדלר: הכוונה, כמו שתומר אמר, לראות שהבקשה על פניה כפי שהיא הוגשה, הוגשה כראוי עם המסמכים הבסיסיים שצריך.

לירון אדלר: בתקנות שהקראתי הנוסח שפרסמנו בשבוע שעבר אמר שבמסגרת היומיים האלה בודקים גם את ההימצאות של המסמכים שנדרשים לפי המפרט האחיד, שזאת באמת בדיקה קצת יותר מסובכת, יותר מסמכים ויותר דברים, וה-21 ימים נועדו לבדוק את הדבר הזה.

לירון אדלר: לכן, גם בעקבות שיח שהיה בימים האחרונים, אנחנו מציעים לשנות כאן את התקנה ולומר שהבדיקה הראשונית הזאת של היומיים היא רק לגבי הפרטים שמופיעים בטופס 2, טופס הבקשה, והמסמכים היסודיים – תרשים סביבה, מפה מצבית ותוכנית עסק – זאת הצהרה לגבי נושא של תכנון ובנייה שממילא נכללת בתוך הטופס.

לירון אדלר: אנחנו מציעים במה שמופיע כאן כ-3ב(א2) לכתוב שמה שצריך לבדוק זה את המסמכים כאמור בתקנה 3א(א) עד (ג)(1) ולא עד (ג)(2).

לירון אדלר: זה מה שאמורים לבדוק ביומיים האלה של הקליטה.

לירון אדלר: אנחנו רוצים לומר שהאישור התקבל.

לירון אדלר: על טופס 2 בעצמו יהיה אישור עם תאריך, אישור שהתקבל, ואז האדם שהגיש את הבקשה יודע באיזה תאריך הוא קיבל את אישור התקבל והוא יודע שמאותו מועד נספרים הימים.

איתן גינזבורג: 3ב(א)?

לירון אדלר: לא.

לירון אדלר: סליחה.

לירון אדלר: 3ב(ב)(2).

איתן גינזבורג: רצית שב-(2) ישונה.

לירון אדלר: עד (ג)(1), במקום עד (ג)(2).

לירון אדלר: אנחנו גם נוסיף כאן שהדחייה של הבקשה תהיה לפי טופס 3 שבתוספת.

לירון אדלר: יש טופס שעליו או מאשרים או דוחים את הקבלה עם הנימוקים.

איתן גינזבורג: אני רוצה לשאול כמה שאלות.

איתן גינזבורג: ראשית, למה צריך חמישה עותקים?

תומר רוזנר: משרד הפנים.

תומר רוזנר: למה אי אפשר להגיש את זה באופן מקוון?

תומר רוזנר: את זה אנחנו מוסיפים בסוף.

תומר רוזנר: אתה תראה בסוף התקנות, כשנגיע, יש גם אפשרות לדואר אלקטרוני.

איתן גינזבורג: אז למה צריך חמישה עותקים?

תומר רוזנר: אם אי אפשר דואר אלקטרוני או שהמבקש לא רוצה לשלוח בדואר אלקטרוני, הם ביקשו חמישה עותקים.

תומר רוזנר: שהם יסבירו למה צריך חמישה עותקים.

חוה מונדרוביץ': רשות הרישוי יכולה לדרוש פחות עותקים.

חוה מונדרוביץ': חמישה עותקים זה ממוצע.

חוה מונדרוביץ': עד היום הבקשה הוגשה באופן ידנית.

חוה מונדרוביץ': כאשר מתקבלת בקשה, בקשה אחת נשארת ברשות הרישוי ועוד חלק מהעותקים עוברים למשרדים השונים שמאשרים ועוד עותק לאגף הנדסה או לוועדה לתכנון ובנייה.

חוה מונדרוביץ': זה היה מספר מפתח כזה, אבל רשות הרישוי רשאית לדרוש פחות עותקים אם היא רואה שבעסק מסוים נדרשים פחות נותני אישור.

איתן גינזבורג: ברשותך, אם אפשר להגיש עותק אחד.

איתן גינזבורג: מגישים עותק אחד לגוף המוסמך.

איתן גינזבורג: אם הגוף המוסמך צריך להגיש לגופים אחרים, שיגיש.

איתן גינזבורג: שיצלם ויגיש.

חוה מונדרוביץ': שהרשות המקומית תצלם ותשלח?

תומר רוזנר: היא יכולה לשלוח בדואר אלקטרוני.

איתן גינזבורג: אני בכלל מציע שיוגש למייל או במערכת שתכינו כמו בתכנון ובנייה, שם יש הגשה מקוונת.

איתן גינזבורג: אם לא תגישו במערכת כזאת, תגישו במייל, אבל למה צריך להטריח את בעל העסק לעשות חמישה עותקים?

איתן גינזבורג: אנחנו בימי הביניי?

חוה מונדרוביץ': גם זה וגם זה מתאפשר.

איתן גינזבורג: מה מתאפשר?

איתן גינזבורג: כתוב שיוגש בחמישה עותקים.

איתן גינזבורג: לא אפשר ב- אלא יוגש ב-.

חוה מונדרוביץ': אנחנו עובדים על מערכת דומה למערכת של תכנון ובנייה יחד עם ישראל דיגיטלית כדי לאפשר מערכת מקוונת לגמרי שהכול יהיה באמצעים מקוונים.

חוה מונדרוביץ': יש רשויות שכבר פועלות ומאפשרת הגשה במייל, למשל תל ביב שיושבת כאן, וגם שולחות לנותני האישור במייל.

חוה מונדרוביץ': זאת אומרת, התקנות מאפשרות.

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: אי אפשר.

איתן גינזבורג: זה סותר אחד את השני.

חוה מונדרוביץ': אנחנו ביררנו את זה עם משרד המשפטים, המחלקה הייעודית שמטפלת בזה, וזה מתאפשר וז גם קורה בשטח.

לירון אדלר: אני כן אעיר שכן הצענו לעשות תיקון בתקנות ההוראות הכלליות, בסוף התקנות שאומרת באופן כללי שהרשות יכו לה לאפשר לבעלי עסקים להגיש בדואר אלקטרוני ואם היא אפשרה בדואר אלקטרוני – כך הצענו לכתוב - כמובן שלא יצטרכו חמישה עותקים.

איתן גינזבורג: אם מגישים בדואר אלקטרוני, אין שום סיבה לדרוש חמישה עותקים.

תומר רוזנר: ברור.

תומר רוזנר: צריך להזכיר שני דברים בהקשר הזה.

תומר רוזנר: אני לא מתווכח על מספר העותקים וחושב שזה קצת מוזר.

תומר רוזנר: יש לנו רשויות שהן לא מתקדמות בקטע הטכנולוגי דיגיטלי, רשויות מוחלשות, וגם את זה צריך לקחת בחשבון.

איתן גינזבורג: יש רשות מקומית שאין לה דואר אלקטרוני?

חוה מונדרוביץ': כן.

איתן גינזבורג: אני לא מכיר.

איתן גינזבורג: מי?

חוה מונדרוביץ': שיש להם את המייל הפרטי שלהם, עם סיומת ואלה או ג'ימל.

תומר רוזנר: יש שם בעיה.

תומר רוזנר: שנית, צריך לזכור שגם לא כל בעלי העסקים רוצים או יכולים להשתמש בדואר אלקטרוני.

איתן גינזבורג: אין לי בעיה.

איתן גינזבורג: היעד הוא דיגיטלי, אבל אם יש אפשרות לדיגיטלי, אין שום צורך בחמישה עותקים.

תומר רוזנר: נכון.

תומר רוזנר: זה ברור.

תומר רוזנר: זה כתבנו בסוף התקנות.

חוה מונדרוביץ': אפשר להוריד לשלושה עותקים.

תומר רוזנר: בעמוד 25.

תומר רוזנר: תראה שזה עונה על מה שאתה רוצה.

איתן גינזבורג: מקוון?

איתן גינזבורג: אניי מאמין לך.

תומר רוזנר: לא עניין של אמונה.

תומר רוזנר: תראה שזה עונה על מה שאתה רוצה.

נפתלי קאיקוב: כבוד היושב ראש, אתה אומר כאן דברים חשובים ואנחנו מסכימים עליהם במאה אחוזים.

נפתלי קאיקוב: אתה מבין שאנחנו אורגן שמטפל כמעט ב-15 נותני אישור ואנחנו מאוד רוצים שמה שאתה אומר יקרה.

נפתלי קאיקוב: אני רוצה שזה יובן שמי שקיבל את זה בדרך אלקטרונית, גם ייענה בדרך אלקטרונית כדי לחסוך את כל הבירוקרטיה הזאת.

נפתלי קאיקוב: הווה אומר, אין כאן עניין לחמישה עותקים.

נפתלי קאיקוב: אנחנו גם לא מעוניינים בחמישה עותקים.

נפתלי קאיקוב: העניין הוא שחלק ממשרדי הממשלה דורשים עותק פיזי.

נפתלי קאיקוב: כבוד היושב ראש, אתה אומר כאן דבר מדהים.

נפתלי קאיקוב: אתה אומר תעשו את זה בצורה דיגיטלית.

איתן גינזבורג: לא אמרתי את זה.

איתן גינזבורג: אמרתי שיש אפשרות להגיש באופן דיגיטלי.

איתן גינזבורג: זה כתוב בתקנות או בחוק.

איתן גינזבורג: מקובל עלי.

איתן גינזבורג: אבל אין שום סיבה להטריח את בעל העסק לצלם חמש פעמים את כל האישורים ולהגיש ספר.

חוה מונדרוביץ': אני מציעה שנרד לשלושה עותקים כדי אחד יישאר ברשות.

תומר רוזנר: אתה מדבר על מצב שבו אין אפשרות להגיש את זה מקוון?

איתן גינזבורג: במקביל לדיגיטלי, תרדו מהחמישה עותקים.

תומר רוזנר: זה ברור.

תומר רוזנר: כתבנו שאם יש אפשרות לדיגיטלי, הוא לא צריך להגיש עותקים.

איתן גינזבורג: אם הוא לא מגיש דיגיטלי, שיוכל להגיש עותק אחד.

לירון אדלר: אני חושבת שמשרד הפנים צריך להתייחס לנושא של המפה המצבית.

לירון אדלר: העותקים הם גם לגבי זה.

חוה מונדרוביץ': אבל עותק אחד מטיל על הרשות המקומית את הצורך לצלם עבור נותני האישור, עבור הכבאות, עבור הבריאות, עבור מי שדורש.

לירון אדלר: העתקים היותר בעייתיים הם המסמכים האלה.

חוה מונדרוביץ': מסמכי הבקשה.

איתן גינזבורג: לא נעים לי להגיד, אבל זה התפקיד של הרשות המקומית.

שי עג'מי: אני לא חושב שזה תפקידה.

איתן גינזבורג: לתת שירות.

איתן גינזבורג: לא צריך להפיל את כל העבודה על בעל העסק.

שי עג'מי: אני חשוב שזה יכול לגרור לבעיות אחרות.

שי עג'מי: נניח רשות מקומית שייקח לה זמן לעשות את זה ובגלל זה היא לא תשלח, אז גם בעל העסק כאן יינזק.

שי עג'מי: זאת חרב פיפיות.

שי עג'מי: צריך לשים לב לזה.

שי עג'מי: זה יכול לקרות.

שי עג'מי: או ישלחו את זה לא שלם למשרד ואז יפילו את האחריות על הרשות שלא צילמה את זה כמו שצריך ומי שיידפק בסוף זאת נקודת הקצה.

שי עג'מי: הוא בסוף לא יקבל רישיון.

שי עג'מי: יכול להיות שכדאי לסגור את זה מראש שהוא הביא את זה ולא להתחיל לתת למידל-מנים לעשות את העבודה.

שי עג'מי: בסוף זה גם מגיע לזה.

איתן גינזבורג: אתה מרוצה ממה שנאמר עכשיו?

עמיחי פישר: לצערנו זה קורה.

עמיחי פישר: לא אמרתי שזה שיקול בלעדי, אבל זה משהו לחשוב עליו.

עמיחי פישר: כל החוק הזה, אנחנו דואגים למיקרו של הפרטים כדי שבעל העסק לא ייפול בין הכיסאות.

איתן גינזבורג: התקנות עוסקות במיקרו.

עמיחי פישר: נכון.

עמיחי פישר: הכול זה מיקרו.

איתן גינזבורג: אנחנו רוצים לראות איך אפשר שהעסקים יהיו מסודרים מצד אחד ומצד שני להקל.

איתן גינזבורג: חמישה עותקים לא עושה שכל בשום דרך.

איתן גינזבורג: זה סתם כי מישהו מפיל עליהם את זה.

לירון אדלר: אגב השיח שהיה כאן

לירון אדלר: אמר משרד הפנים שיש רשויות מקומיות שיש בן אדם אחד שמטפל ברישוי עסקים.

לירון אדלר: אני חושבת שצריך לקחת בחשבון.

לירון אדלר: בסוף זה מישהו שצריך לעמוד ולצלם.

נפתלי קאיקוב: עולם רישוי העסקים, יש מקומות שעובד רישוי עסקים עוסק בעוד כמה דברים.

נפתלי קאיקוב: קודם כל, צריכים להיות אנשים שיעסקו בזה ולכן ללוחות הזמנים יש משמעות.

נפתלי קאיקוב: אנחנו גם ביקשנו – אני אפתיע אותך, הם יודעים את זה – שחלק מהעסקים לא צריכים תוכניות אלא אפשר להסתמך על היתרי בנייה.

איתן גינזבורג: תכף נגיע לזה.

איתן גינזבורג: אנחנו עוד תקועים בחמישה עותקים.

איתן גינזבורג: בואו נקבע שזה יהיה שלושה עותקים אבל צריך להיות כתוב שהרשות רשאית לבקש פחות.

תומר רוזנר: זה כתוב.

תומר רוזנר: ודאי.

עמיחי פישר: נפתלי, משרדי הממשלה חייבים לקבל מכם באופן אלקטרוני.

עמיחי פישר: לצורך העניין, אם אתם סורקים את זה ושולחים להם במייל, הם לא יכולים להגיד תשלח לי פיזית.

נפתלי קאיקוב: תתפלא.

איתן גינזבורג: בואו נמשיך.

איתן גינזבורג: הסיפור של מפה מצבית, חייבים אותה?

תומר רוזנר: לצערנו כן.

איתן גינזבורג: בואו נדבר על זה.

איתן גינזבורג: פשוט מגוחך.

איתן גינזבורג: לעשות מפה מצבית, אתם יודעים מה המשמעות של הדבר הזה?

איתן גינזבורג: זו גם עלות כספית גבוהה לעסק שרוצה לפתוח.

איתן גינזבורג: לפעמים אין בזה שום צורך, ממש שום צורך, בטח לא בעסק שנמצא בתוך מבנה או משהו כזה.

איתן גינזבורג: נראה לי סתם מטלה מיותרת שמוטלת על בעל עסק שרוצה לפתח עסק.

איתן גינזבורג: לפעמים הדבר הזה נמצא באגף הנדסה וגם אם לא, צריך לדעת מתי לבקש מפה מצבית.

איתן גינזבורג: נתקלתי בדברים אבסורדים.

תומר רוזנר: זאת גם הוצאה כספית לא קטנה.

איתן גינזבורג: אלפי שקלים.

קריאה: בשביל רכב הובלה, מבקשים מפה.

איתן גינזבורג: אל תיקח את זה למקום הזה, אבל יש מקרים אבסורדים שמבקשים מפה מצבית כשאין לרשות מה לעשות עם הדבר הזה מלבד עוד טופס בתוך התיק.

חוה מונדרוביץ': תיקון 34 מסמיך את שר הפנים לפטור סוגי עסקים מסוימים מהגשה של מסמכי בקשה, כולם או חלקם.

חוה מונדרוביץ': אנחנו עושים כרגע עבודה מאוד יסודית מול משרדי הממשלה השונים לראות באיזה סוגי עסקים נדרשים מסמכי בקשה, באיזה סוגי מסמכים נדרשים חלק וחלק אפשר לפטור.

חוה מונדרוביץ': זה לעבור על 185 סוגי עסקים שונים בשישה משרדים כאשר לכל אחד יש מה לומר.

איתן גינזבורג: מפרטים כבר יש לנו?

איתן גינזבורג: נדבר על זה?

איתן גינזבורג: אני לא אחכה לדבר הזה.

איתן גינזבורג: אנחנו רוצים לגמור עם זה.

איתן גינזבורג: אנחנו צריכים להקל כאן על העסקים.

איתן גינזבורג: יש כאן תקנות חשובות וצריך להקל עד כמה שאפשר.

איתן גינזבורג: למה מוטל על בעל עסק להביא מפה מצבית כשהעסק נמצא בתוך מבנה?

איתן גינזבורג: למה?

איתן גינזבורג: למה בעל עסק צריך להביא לך מפה מצבית מוזרה כזאת?

איתן גינזבורג: או שתיתנו שיקול דעת לרשות המקומית ושהיא תחליט אם היא צריכה מפה מצבית או לא.

איתן גינזבורג: היא תקבע לעצמה מתי היא רוצה ומתי היא לא רוצה.

איתן גינזבורג: למה המדינה צריכה לקבוע את זה או צריכה לחייב את זה?

חוה מונדרוביץ': למשל עסקים שנדרשים באישור הגנת הסביבה, לדבריהם מאוד חשוב לדעת היכן העסק ממוקם ביחס לעסקים אחרים לראות לאן נפלטים זיהומים וכדומה.

תומר רוזנר: זה תרשים סביבה.

תומר רוזנר: זאת לא מפה מצבית.

חוה מונדרוביץ': זאת יכולה להיות גם מכבסה ולא רק מפעל ענק מזהם.

חוה מונדרוביץ': לכן מאוד מאוד חשוב לעשות את הפאזל הזה עם כל המשרדים נותני האישור לגבי כל סוגי העסקים.

איתן גינזבורג: אבל זה לא ייגמר.

איתן גינזבורג: ניפגש כאן גם בעוד ארבע שנים.

איתן גינזבורג: תרשים סביבה, אני יכול להבין.

איתן גינזבורג: תוכנית עסק, ברור, אבל יש דברים שהם אבסורדים.

איתן גינזבורג: זה סתם עול על בעל העסק.

איתן גינזבורג: אנחנו באים להקל עליהם, אנחנו עושים כאן דבר ענק, בואו נלך עוד צעד לקראתם.

תומר רוזנר: אגב, המחוקק ביקש משר הפנים לקבוע את הדברים האלה כבר בתיקון 34 שעבר לפני שנה וחצי, אבל לצערנו העבודה לא התקדמה מאז.

איתן גינזבורג: חוה, זה בידיים שלכם.

חוה מונדרוביץ': בשלושת החודשים האחרונים התחלנו על זה עבודה מאוד אינטנסיבית והיא בעיצומה.

חוה מונדרוביץ': בסופה נראה את התוצאות.

חוה מונדרוביץ': אם יש משהו למי ממשרדי ממשלה שנמצאים ב-זום להתייחס לזה, הם מוזמנים אבל אנחנו יושבים אתם על זה.

איתן גינזבורג: אני חושב שצריך לתת את שיקול הדעת לרשות המקומית, שהיא תחליט האם היא צריכה מפה מצבית או לא.

איתן גינזבורג: בסוף מפה מצבית מניחה את המבנה.

שחר פרלמוטר: אני אומר כמסגרת שהחוק עצמו מחייב את הצירוף של המסמכים האלה.

שחר פרלמוטר: שר הפנים בהקשר הזה הוסמך לקבוע את הפרטים, את קנה המידה, מי הגורם שחותם, ולצד זה ניתנה סמכות שבשיקול דעת לשר הפנים, כמו שחוה ציינה, לפטור סוגי עסקים מצירוף חלק מהמסמכים.

שחר פרלמוטר: אני חושב שהמחוקק בשעתו, לפני שנתיים, בכוונת מכוון קבע את זה בשיקול דעת.

שחר פרלמוטר: אי אפשר לתת שיקול דעת לרשות מבחינת החוק והסמכות של השר.

איתן גינזבורג: למה אי אפשר?

שחר פרלמוטר: אני לא חושב שניתן לקבוע בתקנות שרשות הרישוי תהיה רשאית להחליט אם כן או לא.

שחר פרלמוטר: החוק עצמו קובע את החובה לצרף את המסמכים האלה והאלה ושר הפנים מוסמך על ידי המחוקק לקבוע האם אפשר לפטור או לא.

שחר פרלמוטר: לרשות הרישוי אין סמכות.

שחר פרלמוטר: הצעה קונקרטית כזאת לא ניתן ליישם.

שחר פרלמוטר: גם ששר הפנים יקבע, זה לא יהיה בשיקול דעת.

שחר פרלמוטר: שר הפנים פשוט יקבע וזה מה שיהיה.

תומר רוזנר: יש היתר בנייה שניתן לפני שנה, שלא צריך.

חוה מונדרוביץ': אבל זה לא רק משפטית אלא גם מקצועית.

תומר רוזנר: אני אומר שאפשר לקבוע, לא חייבים, לגבי כלל העסקים קריטריונים כלליים וכמו שאמר יושב ראש הוועדה, מצב שבו ניתן היתר בנייה לפני לא יותר משלוש שנים.

תומר רוזנר: ברור שבמצב הזה ההיתר פחות או יותר משקף את המצב.

חוה מונדרוביץ': אני לא חושבת.

חוה מונדרוביץ': אם במשך שלוש השנים נבנה ליד מפעל אולם שמחות?

תומר רוזנר: אז זה תרשים סביבה.

תומר רוזנר: זאת לא מפה מצבית.

איתן גינזבורג: מפה מצבית זה משהו אחר.

חוה מונדרוביץ': איפה עומד העסק בתוך המגרש.

תומר רוזנר: זה תרשים סביבה.

חוה מונדרוביץ': אם כן, זה עוד יותר חשוב כי אלה עסקים שיותר קרובים.

איתן גינזבורג: מפה מצבית באה לספר לנו איך נראה היום העסק מבחינה הנדסית.

איתן גינזבורג: איך הוא בנוי.

חוה מונדרוביץ': נכון.

איתן גינזבורג: מה זה רלוונטי לסביבה?

חוה מונדרוביץ': בתוך המגרש.

חוה מונדרוביץ': יש בלוק של חנויות ויש מסעדה, רואים את כל זה בתרשים הסביבה.

איתן גינזבורג: אבל את מדברת על מפה מצבית.

איתן גינזבורג: אני מדבר על מפה מצבית.

איתן גינזבורג: יש הבדל גם בתקנות שאת הצגת בפנינו בין תרשים סביבה למפה מצבית.

חוה מונדרוביץ': כל אחד מהם מראה קנה מידה אחר וגם מה נמצא לידו.

חוה מונדרוביץ': הדברים האלה חשובים.

איתן גינזבורג: זה חשוב כמו לקבוע שאולפן הקלטות אודיו חייב רישוי עסק ואולפן הקלטות טלוויזיה לא חייב רישיון עסק.

נפתלי קאיקוב: כבוד היושב ראש, אני אשמח שחברתי, שהיא גם מתעסקת בתכנון ובנייה בתל אביב-יפו, מתעסקת עם רישוי מקוון, תסביר לך.

איילת וסרמן: ההצעה היא של מרכז שלטון מקומי.

איילת וסרמן: אנחנו גם העברנו אותה למשרד הפנים.

איילת וסרמן: ההצעה שלנו מדברת על מצב קיצון הרבה יותר, לא רק מפה מצבית ולא רק סביבתית אלא אנחנו טוענים שברוב העסקים בכלל לא צריך להגיש תוכניות עסק כי מה שתומר אמר לפני רגע מתקיים.

איתן גינזבורג: נכון.

איתן גינזבורג: יש היתר בנייה ולוקחים את היתר הבנייה.

איילת וסרמן: אם יש היתר בנייה, לא צריך.

איילת וסרמן: קצת נתונים.

איילת וסרמן: זה עולה בסביבות 10,000 שקלים עד 20,000 שקלים בממוצע לבעל עסק להיכן תוכנית.

איילת וסרמן: זאת גרמושקה.

איילת וסרמן: אני אומרת שצריך ממש בפינצטה לבחור את אותם מקרים.

איילת וסרמן: יכול להיות שאותם מקרים ספציפיים של איכות הסביבה, שבאמת אולי צריך, אבל הרוב אלה מסעדות, בתי עסק קטנים ובינוניים – לא צריך.

איתן גינזבורג: אני הגשתי רישיון עסק לתמרוקים.

איתן גינזבורג: אלה דברים אבסורדיים.

איתן גינזבורג: אלה גם אלפי שקלים.

איתן גינזבורג: צריך אדריכל, צריך שרטט.

איתן גינזבורג: אתם לא מבינים מה זה אומר בפועל או שאת כן מבינים ולא אכפת לכם.

איתן גינזבורג: סליחה, לא שלא אכפת לכם.

חוה מונדרוביץ': בוודאי שאכפת.

איתן גינזבורג: תבינו, זו עלות אדירה.

איתן גינזבורג: עלות אדירה בירוקרטית.

איתן גינזבורג: בינך וביני, אני לא בטוח שמסתכלים על הדברים האלה כשמוציאים רישיון עסק.

איתן גינזבורג: אני אומר לך שכמעט ולא מסתכלים.

איתן גינזבורג: אולי יש מישהו אחד שמסתכל, עוד מישהו שמסתכל, אבל אלה עלויות אדירות שלא תמיד הכרחיות.

איתן גינזבורג: אני לא אומר לבטל לגמרי.

איתן גינזבורג: יש מקומות שצריך ויש מקומות שלא צריך.

איתן גינזבורג: אי אפשר להפיל את כל צרות העולם על בעל העסק, לשים שלייקעס וחגורה ואת הכול ביחד רק כי אנחנו רוצים להיות בטוחים.

תומר רוזנר: אני רוצה להציע הצעה לוועדה ולהניח אותה בפני הוועדה ואז נשמע את הערות המשרדים, אם יש, לצורך העניין הזה כדי לקדם קריטריון.

תומר רוזנר: במקום שבו יש היתר בנייה שניתן בחמש השנים האחרונות או בשלוש השנים האחרונות – זה כבר עניין של שיקול דעת – שניתן טופס 4 באותה מסגרת זמן, כאשר מדובר בעסק מסוג עסק שהוא עובד בהיתר מזורז א', ב' או בתצהיר, לא ברישיון רגיל – שאלה הם העסקים המורכבים יותר – לא יהיה צורך במפה מצבית.

נפתלי קאיקוב: אתה מוכן לחזור על ההצעה?

תומר רוזנר: באותם עסקים שבהם מדובר בהיתר מזורז א', ב' או בתצהיר ויש היתר בנייה בתוקף שניתן בחמש השנים האחרונות – אפשר לדבר על התקופה – יהיה פטור ממפה מצבית.

תומר רוזנר: וכמובן ניתן טופס 4 למבנה.

תומר רוזנר: זה לא פותר את כל הבעיה אבל זה מה שאנחנו יכולים לעשות במסגרת הזאת.

איתן גינזבורג: מה קורה עם בעל עסק שבבניין קומות?

תומר רוזנר: מה זה משנה?

תומר רוזנר: היתר בנייה הוא היתר בנייה.

איתן גינזבורג: אני מדבר אתך על בניין שכבר קיים שנים ורוצים לתת רישיון עסק בקומה השלישית של אותו בניין.

תומר רוזנר: זה משהו אחר.

תומר רוזנר: זה לא יפתור את הבעיה שלו.

איתן גינזבורג: נכון.

איתן גינזבורג: אבל למה הוא צריך מפה מצבית כשהוא בקומה שלישית?

קריאה: הוא לא צריך.

חוה מונדרוביץ': היום בחוק הוא צריך הכול.

איתן גינזבורג: למה אדם שנמצא בקומה שלישית צריך מפה מצבית?

איתן גינזבורג: זה לא הגיוני.

שי עג'מי: אפשר להציע הצעה?

איתן גינזבורג: בבקשה.

שי עג'מי: שלושת המסמכים האלה משמשים או את הרשות המקומית או את נותני האישור.

שי עג'מי: במובן הזה אלה אינטרסים שונים.

שי עג'מי: אם השלטון המקומי בא ואומר שמבחינתו או שניתן לו שיקול דעת או שהוא לא צריך כלום.

שי עג'מי: מבחינת נותני האישור, אפשר לבקש את זה בתוך המפרט.

שי עג'מי: מי שצריך מפה מצבית, יגיד תן לי במסמכים מפה מצבית.

שי עג'מי: אז אנחנו נעשה את זה מדויק.

תומר רוזנר: לזה צריך תיקון בחוק.

תומר רוזנר: כרגע אנחנו לא יכולים לעשות את זה, לצערנו.

תומר רוזנר: זה משהו שכרגע לא אפשרי כי החוק, כפי שאמר עורך דין פרלמוטר, אומר שיש חובה לצרף ושר הפנים בתקנות יכול לפטור.

שי עג'מי: אנחנו בתקנות של שר הפנים.

לירון אדלר: שר הפנים רשאי לקבוע סוגי עסקים טעוני רישוי שלא יידרשו לצרף לבקשה כאמור בסעיף קטן (א) את המסמכים האמורים.

נפתלי קאיקוב: כבוד היושב ראש, אנחנו בתקופה מאוד מאוד קשה.

נפתלי קאיקוב: כל בקשה לרישיון עסק, לבעל העסק, אפילו עסק קטן, תוכניות עסק מתחילות מ-5,000 שקלים ויכולות להגיע גם ל-50,000 שקלים שאלה הוצאות מטורפות לבעלי העסקים.

נפתלי קאיקוב: אם יש את הנתונים האלה כבר בתוך המאגרים כמו שידידי תומר היטיב להגיד, שיש היתר בנייה ויש בו את הדברים, וזה מכסה את הדברים הבסיסיים שלא צריך להשקיע את אותן השקעות, אני חושב שתהיה כאן תמימות דעים.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: הבנו.

איתן גינזבורג: יש עוד אנשים שביקשו לדבר והם לא כאן אלא ב-זום.

איתן גינזבורג: עמיר יצחקי, משרד הבריאות.

עמיר יצחקי: בוקר טוב.

עמיר יצחקי: אני רוצה להתייחס לנקודה של הגשת תוכניות.

עמיר יצחקי: דיברו כאן על הצורך בתוכניות העסק ומפה מצבית.

עמיר יצחקי: תוכנית העסק היא כמובן דבר חשוב.

עמיר יצחקי: היא לא קורית בחלק גדול מהמקרים בעת היתר הבנייה.

עמיר יצחקי: למשל, מרבית בתי האוכל נכנסים לתוך חללים, לתוך מבנים מסחריים שלא תוכננו ראש כבית אוכל.

איתן גינזבורג: זה ברור.

איתן גינזבורג: אנחנו לא מדברים על תוכנית עסק.

איתן גינזבורג: תוכנית, זה צריך להישאר.

איתן גינזבורג: אנחנו בעידן היעילות, בוא תתמקד.

עמיר יצחקי: לגבי מפה מצבית.

עמיר יצחקי: צריך לדעת במה מפה מצבית מטפלת.

עמיר יצחקי: מפה מצבית מטפלת בחיבור המים שלו, בחיבור השפכים שלו, יכול להיות שזה עסק שצריך מפריד שומן, היא מטפלת בתשתיות שלו.

עמיר יצחקי: אם יש עסק שאין לו צורך בתשתיות, זה בסדר.

עמיר יצחקי: בעבודה שאנחנו נעשה עם משרד הפנים, נתייחס לזה.

עמיר יצחקי: אנחנו באופן עקרוני מתייחסים בכל מפרט אחיד שאנחנו כותבים, אנחנו כותבים מה אנחנו צריכים.

עמיר יצחקי: יותר מזה, אם מדובר בעסק שהוא בקניון, הוא פטור מ-1, 2, 3.

עמיר יצחקי: אני חושב שבסופו של דבר הדברים האלה שבתוך המפה המצבית, צריך לראות מה יש בהם, הם חשובים לחלק מכובד מהעסקים וצריך לוודא שאנחנו לא עושים כאן משהו במהירות ואחר כך פוגעים בעניין הזה.

עמיר יצחקי: אנחנו מסתכלים על הדברים האלה.

עמיר יצחקי: בסופו של דבר ליעילות העבודה הממשלתית שלנו יש משמעות כדי שהעסקים יוכלו לקבל בצורה מהירה ויעילה את מה שאנחנו צריכים לתת להם.

עמיר יצחקי: בסופו של דבר המטרה של חוק רישוי עסקים בהקשר של בריאות היא להגן על הבריאות.

לירון אדלר: זה כן מופיע בתוכנית עסק, הדברים עליהם דיברת.

עמיר יצחקי: לא.

עמיר יצחקי: לעסק יכולה להיות גם חצר.

עמיר יצחקי: אז תוכנית העסק, זה בתוך המבנה ומערכות המים והביוב ומפריד שומן, במרבית המקרים הם בחצר.

עמיר יצחקי: האשפה שלו ברוב המקרים נמצאת בחצר ולא בתוך העסק.

איתן גינזבורג: אדוני, מפה מצבית על פי החוק, מפה שמסומן בקנה מידה שטח הקרקע, שטח קרקע מוגדר וכל עצם שנמצא בו.

איתן גינזבורג: זה לא קשור לתשתיות.

חוה מונדרוביץ': בתקנות יש הגדרה מה יופיע במפה המצבית.

חוה מונדרוביץ': מערכת להספקת מים וביוב לרבות צינורות ניקוז, בורות ספיגה, מתקנים לסילוק אשפה, מכלי גז, דלק או חומרים מסוכנים.

חוה מונדרוביץ': ממש מופיע כאן על הפירוט, בפרק ה', תקנה 13.

חוה מונדרוביץ': מקומות חניה המשרתים את העסק.

עמיר יצחקי: יש תקנות המפרטות בדיוק.

שי עג'מי: אפשר לקבוע את זה בתוך המפרט.

לירון אדלר: השאלה מתי יהיה המפרט הזה.

שי עג'מי: עד שלא יהי המפרט, זה כמו כל דרישה אחרת.

עמיר יצחקי: אני אעשה לכם סדר.

עמיר יצחקי: בתחום של בתי אוכל אין בעיה כי הדבר הזה קבוע גם בתקנות רישוי עסקים (בתי אוכל), אבל אנחנו מדברים עכשיו על כלל העסקים ולכן אני חושב שההתעסקות של זה צריכה להיות באותו סבב שמשרד הפנים מוביל וככל שהתוצרת שלו תהיה יותר מהירה, זה יהיה משהו מעשי ונכון לגבי כלל העסקים.

איתן גינזבורג: אפשר לקבוע בתקנות סוגי עסקים.

שחר פרלמוטר: המשמעות היא שמי שקובע את הפטור עצמו זה שר הפנים.

שי עג'מי: גם אם נבטל כליל את המסמכים האלה, המשרדים יכולים לבקש אותם במפרט.

שי עג'מי: גם אם נוריד את כל הסעיף הזה, שר הפנים יגיד שלא צריך כתנאי כללי, כל משרד יכול בתנאי ההגשה לומר שייתנו לו.

שי עג'מי: זה גם קיים היום.

איתן גינזבורג: זה חסכון של אלפי שקלים לעסק.

איתן גינזבורג: לא סתם אני מתעכב על זה.

שחר פרלמוטר: אתה מתעכב על זה בצדק רב.

שחר פרלמוטר: זאת בדיוק הסיבה שהכנסנו את זה כסעיף מסמיך.

שחר פרלמוטר: אגף רישוי עסקים והמשרד מקיימים על זה עבודה.

שחר פרלמוטר: לא סתם אנחנו אומרים את זה.

איתן גינזבורג: אנחנו יודעים את זה.

איתן גינזבורג: לא סתם אנחנו דנים על זה עכשיו ולא בעוד כמה חודשים ואלוהים יודע מתי זה יגיע לכאן.

שחר פרלמוטר: אני אדגים.

שחר פרלמוטר: לגבי ההצעה של היועץ המשפטי לוועדה העלה, קשה מאוד להתייחס כרגע.

שחר פרלמוטר: זה מחייב דיו עם המשרדים, זה מחייב לשאול את מוסדות התכנון, זה מחייב הפצה להערות ציבור.

שחר פרלמוטר: זה ממש הסדר מכוח סעיף אחר.

שחר פרלמוטר: התקנות לא עוסקות בזה וזה לא מופיע כאן.

שחר פרלמוטר: אני חושב שזה לא משהו שאפשר כרגע לעשות ולו מהסיבה הזאת.

איתן גינזבורג: אני מציע, בואו נשאיר את זה בצריך עיון.

איתן גינזבורג: תמצאו לזה פתרון כלשהו.

איתן גינזבורג: זה מאוד מטריד.

איתן גינזבורג: אם אפשר לפטור עסקים מהדבר הזה, צריך לראות איך אפשר לעשות זאת בתקנות האלו, לפטור אותם מהבירוקרטיה הלא נדרשת הזאת.

איתן גינזבורג: דוקטור גילי צימנד, ראש אגף רישוי עסקים, המשרד להגנת הסביבה.

גילי צימנד: תודה רבה.

גילי צימנד: אני לא רוצה לחזור על דברים שאמר נציג משרד הבריאות עמיר יצחקי אבל אנחנו כמובן תומכים במה שהוא אומר.

גילי צימנד: אנחנו נעזרים במפה מצבית.

גילי צימנד: זה חיוני.

גילי צימנד: אני סתם אתן דוגמה למה אנחנו לא יכולים לקבל את ההצעה של תומר.

גילי צימנד: עסק מסוג מכבסה שהוא בהיתר מזורז ב', מכבסה שעושה ניקוי יבש ומשתמשים בה כחומר מסרטן, נמצאת הרבה פעמים בתוך קניונים או בתוך מבנים שיש לה שכנים מימין ומשמאל.

גילי צימנד: אנחנו חייבים לראות היכן ממוקמות המכונות, להיכן יוצאים פתחי האוורור, לאן נפלט החומר שעלול לפגוע באדם או בשכנים, שלא לדבר על העובדים במכבסה.

גילי צימנד: אנחנו מאוד צריכים את המידע הזה ולכן אני מבקשת שהחלטה איזה עסקים כן ואיזה עסקים לא, תהיה בוועדה המקצועית שמקיים משרד הפנים.

גילי צימנד: מתנהל שם דיון מקצוע ומדויק.

גילי צימנד: ההחלטה תהיה יותר מאוזנת ונכונה.

גילי צימנד: אין לנו שום עניין לדרו את הדברים האלה ממי שאין צורך, אבל חשוב שלא נפספס את אותם עסקים שבהחלט יש צורך וזה חיוני לשם השמירה על בריאות האנשים.

איתן גינזבורג: תודה גברתי.

איתן גינזבורג: יוסי אלקובי, נשיא התאחדות המלאכה והתעשייה בישראל.

יוסי אלקובי: שלום לכולם.

יוסי אלקובי: אני מברך את היושב ראש על הוועדה החשובה הזאת ואני מברך את כנסת ישראל על התקנות לעסקים, לאחר הרפורמה, התשובה שהתקבלה בשיתוף התאחדות המלאכה והתעשייה לפני כשלוש שנים.

יוסי אלקובי: יחד עם זאת, יש צורך לפישוט התקנות לטובת העסקים הקטנים אין להם נגישות לייעוץ משפטי ולעזרה כזאת או אחרת.

יוסי אלקובי: התקנות חייבות להיות ברורות.

יוסי אלקובי: כמו כן ראוי לשמור על עיקרון האחידות שכן זו מהות הרפורמה.

יוסי אלקובי: לכן אין מקום לתת ברישוי הכיבוי לקבוע תנאים נוספים.

יוסי אלקובי: רק להשכלה כללית, אדוני היושב ראש, עסק שאין לו רישיון הוא עסק שאין לו ביטוח אלמנטרי וזאת סכנה כי אם חס ושלום קורה משהו לעסק, הוא לא מקבל כלום והביטוח לא מכיר בו.

יוסי אלקובי: זה דבר שצריך לתת עליו את הדעת.

יוסי אלקובי: העסקים הקטנים והבינוניים נמצאים בכל מיני כוכים באזורי תעשייה ישנים ומיושנים.

יוסי אלקובי: אם הרשויות ייכנסו ויקימו אזורי תעשייה מתקדמים, אפשר לעמוד בכל התקנים.

יוסי אלקובי: היום עסק קטן ליד עסק קטן, אחד ליד השני.

יוסי אלקובי: יש המון בעיות.

יוסי אלקובי: אנחנו מדינה צעירה בת 72 שנים, עדיין הפיתוח בתוך התעשיות, אם זה בחולון, אם זה בראשון ואם זה בבאר שבע.

יוסי אלקובי: כל אזורי התעשייה הם מיושנים וקשה מאוד לעמוד בתקנים וקשה מאוד לעמוד בכל מה שמבקשים, גם הכיבוי וגם העיריות.

יוסי אלקובי: כל התשתיות האלה עולות המון כסף.

יוסי אלקובי: הכנת מתזי מים וכולי.

יוסי אלקובי: כמו שאתם מכירים יש בעיה לא קלה עם הנגישות.

יוסי אלקובי: לדעתי אם בעל עסק שוכר מקום, המשכיר צריך לראות אם הוא יכול להיכנס, אם הוא מכניס אותו, עושה אתו את החוזה, הבן אדם מתחיל את התהליך של הרישוי, לוקח לו חודש-חודשיים ועד שהוא מקבל, אם הוא מקבל, הוא קרס ואין לו יכולות להמשיך.

יוסי אלקובי: צריך לשים לב לדברים האלה.

יוסי אלקובי: לרדת לעם, לרדת לאזורי התעשייה ולהסתכל.

יוסי אלקובי: כל היושבים, חברי כנסת יקרים, תרדו ותראו.

יוסי אלקובי: זה קשה מאוד.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: שי ברמן, איגוד המסעדות.

שי ברמן: תודה אדוני יושב הראש.

שי ברמן: אנחנו נמצאים היום בסיטואציה בה נכנסנו לאיזשהו משבר עם 14,000 עסקים פעילים ואנחנו כבר יודעים שעד סוף השנה 5,000 עסקים לצערי הרב לא יחזרו לפעול וייסגרו לצמיתות.

שי ברמן: אנחנו עובדים על הרפורמה הזאת כבר הרבה שנים יחד עם כל האנשים הנהדרים שנמצאים כאן והנושא של העברת בעלות מקבל משנה תוקף במיוחד בימים האלה.

שי ברמן: אנחנו מאוד רוצים שהעברת בעלות תהיה ברגע שיהיה לאדם רישיון עסק.

שי ברמן: בעצם רישיון העסק יעבור לבעלות החדשה במידה ותמהיל העסק לא משתנה.

שי ברמן: אנחנו מאוד מבקשים שגם הנושא של רישיון עסק שנמצא בתהליך והוא כבר עבר חלק מהתחנות, יוכלו לגרור את התהליך שהתחיל לבעלות החדשה.

איתן גינזבורג: אני עוצר אותך רגע מכיוון שאתה מאוד מתקדם.

איתן גינזבורג: לא הגענו לסעיפים האלה.

איתן גינזבורג: כשנגיע לסעיפים הרלוונטיים, תבקש את זכות הדיבור ונעלה אותך שוב.

איתן גינזבורג: ברשותך, אנחנו נתקדם.

איתן גינזבורג: כשנגיע לנושאים האלה ספציפי, נעלה אותך שוב כדי שתדבר עליהם.

איתן גינזבורג: תמר מירסקי, משרד הכלכלה.

איתן גינזבורג: אם אפשר להתייחס לנושאים הספציפיים עליהם אנחנו מדברים.

תמר מרסקי: בוקר טוב.

תמר מרסקי: גם אנחנו שותפים לעבודה לעבור לפי פריטי הרישוי ולראות את מי אפשר לפטור מהמפות השונות.

תמר מרסקי: זאת עבודה שאנחנו שותפים לה עם משרד הפנים והגשנו דוח מאוד ארוך.

תמר מרסקי: התייעצנו עם מנהלי רישוי בשטח וכולי.

תמר מרסקי: אם ניתן למצוא כללים רוחביים שמבחינת כללי הבנייה ניתן לפטור ממפות שונות, בוודאי שזה יכול לקדם את זה.

תמר מרסקי: אנחנו תומכים בעשיית חשיבה בנושא ומה שאפשר לעשות, לעשות ברמה של התקנות ואחר כך להמשיך עם משרד הפנים את העבודה שנעשית בנושא.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תומר, אתה רוצה להציע הצעה?

תומר רוזנר: כן.

תומר רוזנר: אני יכול להציע הצעה שהיא אמנם קיצונית אבל אנחנו בנסיבות קיצוניות בהן הרפורמה הזאת תקועה בערך עשר שנים.

תומר רוזנר: הצעתי תהיה ששר הפנים יקבע בתקנות האלה פטור גורף מכל הדרישה, לכל העסקים שהם במסלולים המקוצרים, ממפה מצבית שייכנס לתוקף בתוך שנה.

תומר רוזנר: במהלך השנה הזאת משרדים שכן ירצו לדרוש מפה מצבית לעסקים מסוימים, יצטרכו לכתוב זאת במפרטים.

חוה מונדרוביץ': זה אומר שבמהלך השנה הזו עסקים שיגישו, יגישו בלי מפה מצבית?

תומר רוזנר: לא.

תומר רוזנר: להיפך.

תומר רוזנר: זה ייכנס לתוקף רק בעוד שנה.

תומר רוזנר: בשנה הזאת לא יהיה שינוי.

תומר רוזנר: כלומר, בשנה הזאת ימשיך המצב כפי שהוא היום.

שחר פרלמוטר: אני אומר בכנות את מה שחוה ואני בשלב הזה יכולים לומר.

שחר פרלמוטר: אנחנו לא שר הפנים והסמכות היא לא שלנו לומר מה שר הפנים יהיה מוכן.

שחר פרלמוטר: שמענו את ההצעה.

שחר פרלמוטר: אנחנו נצטרך לבדוק אותה, לא כאן אלא בחוץ, גם עם הנהלת המשרד וגם עם היועץ המשפטי של המשרד, עם משרד המשפטים ועם הגורמים הרלוונטיים.

שחר פרלמוטר: אין לנו כרגע כל עמדה מקצועית.

איתן גינזבורג: אני יודע שמנכ"ל המשרד מאוד מעורב בתקנות האלה והן חשובות לו מאוד.

שחר פרלמוטר: נכון.

שחר פרלמוטר: בתקנות שהובאו בפניו, ללא ההצעה של תומר.

איתן גינזבורג: אני מציע שנפנה אליו.

איתן גינזבורג: יהיה לנו מספיק זמן לפנות אליו ולהעלות בפניו או בפני השר.

שחר פרלמוטר: נכון.

שחר פרלמוטר: זה מה שאנחנו יכולים לעשות בשלב הזה.

איתן גינזבורג: מפה מצבית, הדבר הזה צריך להיות נדרש ממי שהוא צריך להיות נדרש.

שחר פרלמוטר: ההצעה של תומר הייתה גם לגבי תוכנית סביבה או רק מפה?

איתן גינזבורג: עמדתי היא שצריך לדרוש את מה שצריך לדרוש ממי שצריך לדרוש, אבל לא מכולם באופן גורף.

איתן גינזבורג: אין שום היגיון בדרישות גורפות.

איתן גינזבורג: אם צריך ממכבסה דרישות מסוימות בגלל חששות מסוימים, זה בסדר גמור, אבל לא יכול להיות שמכולם צריך אותו הדבר.

איתן גינזבורג: זה לא הגיוני.

איתן גינזבורג: פשוט לא הגיוני.

איתן גינזבורג: המפרטים יכולים לתת מזור לדבר הזה.

איתן גינזבורג: אני חושב שההצעה של תומר היא טובה.

איתן גינזבורג: ניתן פטור שייכנס לתוקף בעוד שנה.

איתן גינזבורג: אגב, אני גם חושב לגבי תרשים סביבה.

איתן גינזבורג: לא תוכנית עסק.

איתן גינזבורג: תוכנית עסק צריך לכולם אבל תוכנית סביבה, לא כולם צריכים.

איתן גינזבורג: לכן ניתן פטור שייכנס לתוקפו בעוד שנה ובזמן הזה תעבדו על מפרטים וכל מפרט יגיד מי צריך ומי לא צריך.

שחר פרלמוטר: אני חושב שלא ניתן לעשות את זה במפרטים.

שחר פרלמוטר: אמרתי את עמדתי המשפטית.

תומר רוזנר: אתה נתת את עמדתך המשפטית לגבי מתן פטור.

תומר רוזנר: אנחנו מדברים עכשיו על מצב הפוך.

תומר רוזנר: שר הפנים הפעיל את שיקול דעתו ונותן פטור לכולם.

שחר פרלמוטר: ההצעה של היושב ראש, לפי מה שהבנתי, היא שונה.

שחר פרלמוטר: הוא התייחס גם לכך שהמפרטים יוכלו לתת לכך מענה על ידי כך שהמפרטים עצמם יקבעו אם אתה צריך או לא.

תומר רוזנר: לא.

תומר רוזנר: המפרטים יקבעו אם אתה צריך.

תומר רוזנר: לא אם לא.

תומר רוזנר: השר קבע שלא צריך.

שחר פרלמוטר: אלא אם תתקיים דרישה אחרת במפרט?

תומר רוזנר: כן.

שחר פרלמוטר: אני חושב שמשפטית זה בעייתי מבחינת שיקול הדעת.

שחר פרלמוטר: רשמתי בפניי את ההצעה.

שחר פרלמוטר: אני לא מתיימר לומר עכשיו, לא עמדה משפטית סופית ולא עמדה מקצועית.

שי עג'מי: השאלה אם יש מניעה לבוא ולומר שהשר נותן פטור.

שי עג'מי: הרי גם היום מבקשים לפעמים סקר קרקע ודורשים כל מיני מסמכים.

שחר פרלמוטר: המשרדים כרגע שומעים אותנו.

שחר פרלמוטר: אפשר לבדוק את זה.

איתן גינזבורג: אני מציע שנתקדם.

איתן גינזבורג: זו הצעתנו.

איתן גינזבורג: תבדקו את זה ותחזרו אלינו עם תשובות.

איתן גינזבורג: עוד התייחסות לסעיפים האלה?

שחר פרלמוטר: כן.

שחר פרלמוטר: אני אשמח להעיר הערות לגבי הפרק כפי שהייעוץ המשפטי הקריא אותו.

שחר פרלמוטר: לגבי שלושה עותקים, סיכמנו.

שחר פרלמוטר: לגבי הפטור ממסמכים.

שחר פרלמוטר: כרגע הנוסח הנוכחי, התנאי הוא זולת אם שר הפנים קבע לעסק ואני רוצה לחדד את הנוסח.

שחר פרלמוטר: זה לא לעניין עסק אלא לעניין סוג עסק.

שחר פרלמוטר: הסמכות של שר הפנים לפי חוק היא לקבוע את סוגי העסקים.

איתן גינזבורג: באיזה סעיף אתה?

לירון אדלר: לפני המפה המצבית.

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: סוג עסק.

שחר פרלמוטר: לעניין הקליטה, שלב הקליטה כפי שהוצע, הערה ראשונה היא שהייעוץ המשפטי של הוועדה הוסיף, וזה בסדר, שלמעשה החותמת תתקבל על טופס 2.

שחר פרלמוטר: רק חידוד.

שחר פרלמוטר: הטופס הזה מיועד לרשות.

שחר פרלמוטר: היא תמסור לו העתק מטופס 2 עם החותמת.

איתן גינזבורג: אין בעיה.

שחר פרלמוטר: טופס 2 או הבקשה עצמה, אלא אם הוא שומר לעצמו העתק.

שחר פרלמוטר: זה ממש עניין של נוסח.

שחר פרלמוטר: הערה מהותית יותר.

שחר פרלמוטר: אנחנו קובעים כאן שבשני ימי עבודה הרשות תוכל לעשות אחד מאלה, או לאשר או לדחות – דחייה על הסף – אם היא מצאה שהמסמכים לא צורפו.

שחר פרלמוטר: אני כן רוצה להבהיר ולא הייתי רוצה לשנות מן המצב הקיים, ואני חושב שהנוסח אולי עושה זאת.

שחר פרלמוטר: היום הסמכות היא בשיקול דעת, היא רשאית.

שחר פרלמוטר: היום התקנות קובעות שרשות הרישוי רשאית שלא לקבל את הבקשה אם לא צורפו המסמכים האלה.

שחר פרלמוטר: אולי משתמע מכאן שהיא בהכרח חייבת.

שחר פרלמוטר: אני חושב שזה לא הכרחי.

שחר פרלמוטר: אנחנו לא כיוונו לזה.

שחר פרלמוטר: ביקשנו להשאיר את המצב הקיים.

לירון אדלר: שהיא רשאית להודיע שהיא לא מקבלת אבל אם היא לא הודיעה, סימן שהיא קיבלה

שחר פרלמוטר: נכון.

לירון אדלר: את זה אנחנו משאירים.

שחר פרלמוטר: כן.

תומר רוזנר: אתה מקל עם העסקים עוד יותר.

תומר רוזנר: אתה אומר שגם אם היא מוותרת על משהו.

שחר פרלמוטר: אני בא גם מהכיוון של הרשות המקומית, וזה המצב הקיים.

שחר פרלמוטר: היום היא אינה חייבת בסמכות שבחובה לדחות על הסף.

שחר פרלמוטר: זה עניין שבשיקול דעת.

שחר פרלמוטר: לא שמענו על כך הערות.

חוה מונדרוביץ': מה זה אומר?

חוה מונדרוביץ': שאנחנו צריכים להחליט?

תומר רוזנר: זה אומר שאם הרשויות המקומיות רוצות לקבל את הבקשה למרות שחסר בה פרט מסוים, הן יכולות אבל תקופת ה-21 ימים מתחילה להימנות.

שחר פרלמוטר: כן.

שחר פרלמוטר: זה בכל מקרה.

שחר פרלמוטר: זה פשוט קבוע כך בתקנות.

שחר פרלמוטר: לא שיניתי משהו ולא המצאתי משהו.

שחר פרלמוטר: אני רוצה להבהיר.

שחר פרלמוטר: האם זה עדיין נשאר שני ימי עבודה או שאנחנו לא סופרים את זה כימי עבודה אלא כימים רגילים?

שחר פרלמוטר: היה דיבור בינינו.

לירון אדלר: החוק קבע הגדרה ליום, שבעצם היא שונה מימי עבודה.

לירון אדלר: הייתה בקשה, כדי שכולם יוכלו לעבוד לפי אותו סטנדרט, שנעבור לדבר כאן על ימים כהגדרתם בחוק ולא נעשה שחלק מהדברים הם ימי עבודה וחלק מהדברים לא.

לירון אדלר: זה יהיה ימים רגילים לפי החוק.

שחר פרלמוטר: ארבעה-חמישה ימים.

שחר פרלמוטר: תעשו חמישה, זה מספר יפה יותר.

שי עג'מי: הימים האלה נבלעים בתוך ה-21.

לירון אדלר: כן.

לירון אדלר: הם חלק מה-21.

שי עג'מי: אם הם נספרים בתוך ה-21 ימים והם לא מתווספים, אני לא חושב שלמישהו משנה כל כך.

שי עג'מי: אני לא יודע אם זה ברור מהנוסח, שהם נבלעים בפנים אבל זו שאלה משפטית.

לירון אדלר: הכוונה הייתה שהם ייבלעו כי גם בחוק כתוב שאלה 21 ימים מיום הגשת הבקשה.

לירון אדלר: אם אנחנו כותבים כאן בתקנות שזה יום הגשת הבקשה, זאת הכוונה.

לירון אדלר: אולי נדבר על ימים ולא על ימי עבודה.

לירון אדלר: ץ

תומר רוזנר: רגילים.

תומר רוזנר: כן.

נפתלי קאיקוב: אני מזכיר לכם שברישוי עסקים יש בן אדם אחד שהוא עושה את כל הדברים.

איתן גינזבורג: זה שבוע עבודה.

שחר פרלמוטר: הימים האלה, אלה רק ימים לקליטה, לאשרור שזה נקלט.

שחר פרלמוטר: רשות מקומית, לפי איך שאני רואה את זה, ראשון לציון, לכם יש המנדט לקבוע לעצמכם שאתם קולטים הכול ואתם לוקחים את כל ה-21 ימים שיש לכם לבדוק את הבקשה.

נפתלי קאיקוב: אתה לא מסתכל רק על נתניה ועל תל אביב.

שחר פרלמוטר: יש להם 21 ימים.

שחר פרלמוטר: בחוק יש הגדרה לימים, מה זה כולל ומה זה לא כולל.

נפתלי קאיקוב: ידידי תומר הוריד מרכיב משמעותי בבדיקה ואני חושב שרצינו לבקש הרבה יותר.

תומר רוזנר: אתה מערבב שני דברים.

תומר רוזנר: יש כאן שני שלבים שאנחנו מציעים לעשות.

תומר רוזנר: השלב הראשון הוא שלב על הסף.

תומר רוזנר: אתה בודק אם הבקשה מלאה, יש בה את כל הפרטים ואתה בודק אם יש את שלושת המסמכים, בהנחה שהם יישארו – מפה מצבית, תרשים סביבה ותוכנית.

תומר רוזנר: אתה אומר לו, קיבלתי את הבקשה, ה-21 ימים מתחילים להיספר.

תומר רוזנר: לפי התיקון שהציע עורך דין פרלמוטר, אתה יכול להגיד לו שאתה דוחה את הבקשה על הסף וה-21 ימים אפילו לא מתחילים להיספר.

תומר רוזנר: עדיין ב-21 ימים אתה תעשה את כל הבדיקות שצריך לעשות.

תומר רוזנר: זה לא פוטר אותך מהבדיקות האלה.

נפתלי קאיקוב: קיבלתי.

נפתלי קאיקוב: מקובל עלי.

שחר פרלמוטר: הערה נוספת והיא למרבה הצער או לא, היא מהותית ולא נוסח, לגבי התצהיר.

שחר פרלמוטר: על פי המוצע, אותו שלב של קליטה, מוצע לעשות גם לגבי התצהיר.

שחר פרלמוטר: התצהיר בהיתר מזורז א' לא מוגש בהתחלה אלא מוגש בהמשך.

שחר פרלמוטר: לא דורשים ממנו עמידה בתנאים בהתחלה אלא רק בסוף אחרי שהכול בסדר, וגם שם יש שלב של קליטה וחמישה ימים, וזה בסדר.

שחר פרלמוטר: אני כן רוצה להגיד מה הקושי שאני רואה עם החזקה המוצעת לפיה היה ורשות הרישוי לא אמרה שום דבר באותם ימים, יראו את התצהיר כהתקבל.

שחר פרלמוטר: לדעתי זה נוקשה מאוד ואני אסביר.

שחר פרלמוטר: החוק עצמו קובע שהתצהיר יהיה כזה שהוא מאומת כדין.

שחר פרלמוטר: זו הדרישה הבסיסית בחוק וגם אחר כך החוק אומר שהגיש המבקש את התצהיר, איזה תצהיר?

שחר פרלמוטר: אותו תצהיר שאומת כדין, אז יראו אותו כמי שקיבל היתר מזורז.

שחר פרלמוטר: הוא רשאי לפתוח את העסק עוד לפני שקיבל היתר.

שחר פרלמוטר: כאן יש לנו טריגר, כאן הוא ממש רשאי לפתוח.

שחר פרלמוטר: החזקה הזו, כפי שנוסחה כרגע, יש את הקושי המעשי והקושי המשפטי.

שחר פרלמוטר: אני אתחיל מהמעשי דווקא.

שחר פרלמוטר: יכול להיות מצב שבו אדם לא הגיש תצהיר.

שחר פרלמוטר: מטבע הדברים, אין לזה תיעוד כי הוא לא הגיש שום דבר.

שחר פרלמוטר: הוא יגיד שהוא הגיש אבל אתם לא השבתם לו.

לירון אדלר: אפשר לעשות את זה אותו הדבר כמו בטופס 2.

לירון אדלר: חותמים התקבל ויש לו העתק.

חוה מונדרוביץ': עם טופס 2 הוא לא יכול לפתוח את העסק.

לירון אדלר: לא.

לירון אדלר: על טופס התצהיר ויש לו העתק.

שחר פרלמוטר: אנחנו מדברים כאן על סיטואציה שבה היא לא ענתה.

שחר פרלמוטר: אני לא מודאג מהמצב שבו היא כן אישרה בטופס ואז הכול בסדר.

תומר רוזנר: אמרת קושי פרקטי וקושי משפטי.

שחר פרלמוטר: הקושי המשפטי, אנחנו חושבים שלא ניתן לקבוע את החזקה הזו אם התצהיר הוא כזה שלא מאומת כדין.

שחר פרלמוטר: אם החוק קובע שהתצהיר הוא מאומת כדין, זה התצהיר היחיד שמכניס אותנו לעולם הזה, הוא אבן היסוד של המסלול.

שחר פרלמוטר: עמדנו על כך בחוק שהוא יהיה תצהיר שמאומת כדין ולא הצהרה או משהו אחר.

תומר רוזנר: זו הקלה מאוד גדולה לעומת מה שיש היום.

לירון אדלר: לפי החוק, העניין של המסלולים של ההיתר המזורז ושל התצהיר, מהרגע שרשות הרישוי אישרה את קבלת התצהיר, הוא יכול לפתוח את העסק.

שחר פרלמוטר: עמדתנו היא שכאן מוצע לקבוע שאם היא לא ענתה בתוך איקס ימים, וזה לא קשור לכמה ימים.

שחר פרלמוטר: אם היא לא ענתה בתוך איקס ימים, רואים את התצהיר שהתקבל.

שחר פרלמוטר: יכול להיות מצב, ואני רואה את זה בכל מיני הקשרים, לפעמים אנשים מגישים מסמך שנחזה להיות תצהיר אבל אין שם חתימה שלו ואין חתימה של עורך דין, וזה קורה.

תומר רוזנר: תתכבד הרשות ותבדוק.

שחר פרלמוטר: כאן הקושי הוא משפטי.

שחר פרלמוטר: אי אפשר לקבוע שתצהיר שהוא לא מאומת כדין, יהיה תצהיר מאומת כדין.

תומר רוזנר: אני הגשתי משהו, כן תצהיר או לא תצהיר, לא חשוב, הגשתי נייר.

תומר רוזנר: הרשות לא עושה כלום.

תומר רוזנר: החוק אומר שהיא צריכה לעשות משהו תוך חמישה ימים והיא לא עושה אלא מחכה חצי שנה.

תומר רוזנר: מה הועילו חכמים בתקנתם שהוא יכול לפתוח את העסק?

תומר רוזנר: הוא לא יכול לפתוח את העסק.

איתן גינזבורג: אם אדם הגיש תצהיר ללא חתימה שהוא לא קביל משפטית ומבחינתו הוא הגיש תצהיר והרשות לא ראתה את זה והוא פתח את העסק – הוא עובר עבירה.

איתן גינזבורג: מה השאלה?

שחר פרלמוטר: כשאנחנו שולחים גם אותו וגם את הפרקליטות, מי שזה לא יהיה, אנחנו שולחים אותם להצהרות פתיחה על האם הוא הגיש או לא הגיש, האם התצהיר מאומת כדין או לא.

שחר פרלמוטר: אני יכול לחיות עם הנוסח הזה ובלבד שיהיה בסוף שהתצהיר היה מאומת כדין.

שחר פרלמוטר: אנחנו חושבים שלא ניתן להתגבר על זה כי זה כתוב בחוק.

שחר פרלמוטר: החוק אומר שהתצהיר יהיה מאומת כדין, אז אי אפשר לקבל מסמך אחר.

איתן גינזבורג: איזה סעיף זה?

לירון אדלר: סעיף 3(ג).

שחר פרלמוטר: אם אתם חושבים שאני צודק, תגידו.

נפתלי קאיקוב: שחר צודק במה שהוא אומר.

נפתלי קאיקוב: זה צריך להיות מאומת כדין כי אנחנו רוצים להתעסק עם אנשים נורמטיביים ולא עם עבריינים.

שחר פרלמוטר: יכול להיות שהתצהיר אומת כדין אבל התפספס שם איזשהו פרט, פרט שלא נוגע להתגבשות של התצהיר כתצהיר.

נפתלי קאיקוב: קורה.

נפתלי קאיקוב: הוא צודק.

איתן גינזבורג: איפה אתה רוצה להוסיף את זה?

שחר פרלמוטר: בסעיף 3ג(ב), בסופו.

תומר רוזנר: מה אתה מבקש להוסיף?

שחר פרלמוטר: ובלבד שמדובר בתצהיר מאומת כדין.

נפתלי קאיקוב: אנחנו אתך.

איתן גינזבורג: אני רוצה להבין היכן אתה רוצה להכניס את המילים האלה לתוך התקנות.

שחר פרלמוטר: הסיפה המוצעת על ידי הייעוץ המשפטי - אני לא אצליח להקריא, תקריאי בבקשה.

לירון אדלר: "לא הודיע רשות הרישוי כאמור בתוך התקופה האמורה, יראו את התצהיר כאילו אושרה קבלתו כאמור בתקנת משנה (א)(2)".

שחר פרלמוטר: נכון.

שחר פרלמוטר: וכאן אני מציע להוסיף - פסיק, ובלבד שמדובר בתצהיר מאומת כדין.

תומר רוזנר: אין לי בעיה.

תומר רוזנר: בסדר.

איתן גינזבורג: אושר.

עמיחי פישר: צריך לוודא שגם במקרה הזה, שהוא מגיש, זה כמו בהיתר מזורז.

עמיחי פישר: הוא מקבל אישור רק על עצם ההגשה.

לירון אדלר: אישור התקבל.

לירון אדלר: כן.

לירון אדלר: בהחלט.

איתן גינזבורג: למה אי אפשר לכתוב בתקנות שכל תצהיר צריך להיות תצהיר שאומת כדין?

תומר רוזנר: זה כתוב בחוק.

איתן גינזבורג: למה צריך לכתוב את זה רק בסעיף הזה?

איתן גינזבורג: אחר כך בתי המשפט יפרשו ועורכי הדין יפרשו שבסעיף הזה כתוב שזה צריך להיות מאומת כדין אבל בסעיף הבא זה לא כתוב.

שחר פרלמוטר: אפשר גם למחוק את החזקה כי החוק אומר מה שהוא אומר.

איתן גינזבורג: אנחנו עכשיו בהגדרות.

איתן גינזבורג: תצהיר הוא תצהיר שאומת כדין.

לירון אדלר: הוא רוצה להגיד שהחזקה הזו קיימת אם הוא הגיש את זה כמו שצריך.

איתן גינזבורג: כל תצהיר חייב להיות מאומת כדין.

תומר רוזנר: אפשר להוסיף בהגדרות תצהיר.

תומר רוזנר: תצהיר שאומת כדין.

איתן גינזבורג: כן.

שחר פרלמוטר: לנו מאוד חשוב להבהיר את זה כאן.

שחר פרלמוטר: אני חושב שזה עניין של נוסח.

שחר פרלמוטר: לנו מאוד חשוב להבהיר את זה כאן.

איתן גינזבורג: אתה מבין שזה מרגיע לך את המצפון והנפש אבל אחר כך, עת התקנות יצאו מכאן בשעה טובה ומוצלחת, יפרשו את כוונת המחוקק ולא אנחנו אלה שנפרש אותה אלא בתי המשפט ועורכי הדין מפולפלים.

איתן גינזבורג: אז הם יאמרו שכאן כתוב כדין ובסעיף אחר לא כתוב כדין.

איתן גינזבורג: זה מה שיאמרו.

איתן גינזבורג: אני יודע איך זה עובד.

איתן גינזבורג: אם תקרא בהגדרות כל תצהיר מאומת כדין, פתרת את הבעיה.

שחר פרלמוטר: זה באמת המשך של הרישה של תקנה (ב).

שחר פרלמוטר: תקנה (ב) היום אומרת שהרשות רשאית שלא לקבל את התצהיר אם לא נכללו בו כל הנתונים הדרושים.

שחר פרלמוטר: כלומר, יכול להיות שהתפספס איזשהו פרט שלא נוגע להתגבשות של זה כתצהיר, שזאת לא חתימה אלא התפספס תאריך או מספר עסק.

שחר פרלמוטר: אני לא חושב שעל זה זה צריך ליפול.

שחר פרלמוטר: שוב, זה נועד להבהיר ואנשים יקראו את הפרוטוקול, ובלבד שזה מאומת כדין.

שחר פרלמוטר: אפשר להוסיף בשניהם.

שחר פרלמוטר: גם כאן וגם שם.

תומר רוזנר: גם הגדרה וגם כאן.

איתן גינזבורג: בסדר.

איתן גינזבורג: גם בהגדרה.

תומר רוזנר: מוסיפים הגדרה של תצהיר וכאן מוסיפים את מה שביקש עורך דין פרלמוטר.

לירון אדלר: תהיה כאן עוד תוספת.

לירון אדלר: זאת הייתה הכוונה והכנסנו את זה לטפסים אבל זה לא נכתב כאן במפורש בתקנות.

לירון אדלר: כשבן אדם מגיש את התצהיר, הוא מקבל חותמת התקבל כדי שהוא יוכל לספור את חמשת הימים האלה.

לירון אדלר: נוסיף כאן.

איתן גינזבורג: בסדר.

איתן גינזבורג: יש עוד הערות?

איתן גינזבורג: דוקטור רוני סורקיס משופרסל, מנהל רישוי עסקים ווטרינר ראשי.

איתן גינזבורג: התייחסויות לפרק הזה בלבד.

רוני סורקיס: בוקר טוב אדוני יושב ראש הוועדה.

רוני סורקיס: שלום לך ושלום לכולם.

רוני סורקיס: אני מדבר מניסיוני ואני בוחן את מה שהקריאה היועצת המשפטית לוועדה.

רוני סורקיס: אני מדבר על סעיף 4 שהיה כתוב "במקום תקנת משנה (ג) יבוא" ואני מדבר על סעיף 4ג(2).

רוני סורקיס: מה שקורה, ואנחנו חווינו את זה, כתוב באותו סעיף ובתיקון "המסמכים הנדרשים לגבי אותו סוג עסק לפי המפרט האחיד ולפי הוראות לצד מפרט אחיד ולפי הוראות סעיף 7(ג)(2) לחוק והמסמכים הנדרשים מטעם רשות הרישוי שפורסמו באתר האינטרנט שלה לפי הוראות סעיף 7(ג)(3), אלא אם כן" ואז פתאום יש משפט לוואי בו כתוב "אלא אם כן נדרש מספר עותקים אחר".

רוני סורקיס: כאן אני לא מבין.

רוני סורקיס: האם מדובר על מספר העותקים או שמדובר בעצם על הוספת תנאים מטעם הרשות.

רוני סורקיס: על מה אני מדבר ולאן אני מכוון.

רוני סורקיס: אני מכוון לכך שזה מתחיל להיות מסלול עוקף לכל התהליך של האחדה שאנחנו עושים או מנסים לעשות לתהליך רישוי עסקים, ואני את דוגמה קטנה.

רוני סורקיס: השלטון המרכזי במדינה החליט בצו רישוי עסקים להסיר את הווטרינרים מנותני האישור בתחומים מסוימים, איגוד הרופאים הווטרינריים פנה לרשויות והרשויות במכתב בעצם עשו מעקף ועברו לכך שהן המליצו כולן להוסיף את הווטרינר כחלק מתהליך הרישוי אצלן.

רוני סורקיס: אנחנו צריכים לראות כיצד התהליך הזה לא פוגע בעסקים, כיצד אנחנו לא משאירים פרצות שבהן בעצם איש הישר בעיניו יעשה.

רוני סורקיס: ברגע שמופיע סעיף כזה, זה אומר שכל מה שנכתב, לא יכול לתת לנו את הביטחון שהדבר הזה יתנהל על פי התהליך הזה אלא בעצם לפי כל רשות ולפי העוצמה של נותן אישור או ההשפעה שלו על הרשות.

רוני סורקיס: אני מבקש שתתנו את הדעת על זה, כיצד אתם מגבילים את הדבר הזה באופן כזה שהדברים האלה לא יחרגו מעבר לפרופורציות.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תומר חזות, יועץ משפטי, כבאות והצלה, מחוז דן.

תומר חזות: בוקר טוב.

תומר חזות: לעניין המסמכים, אני מצטרף להערות משרד הבריאות והמשרד להגנת הסביבה.

תומר חזות: צריך לתת לעבודת המטה הממשלתית להסתיים ולקבל החלטות.

תומר חזות: כולנו בעד טיוב רגולציה ואני מסכים עם העיקרון שאמר יושב ראש הוועדה שלא צריך דרישה אחת אחידה לכולם ואנחנו בהחלט בכיוון הזה ונקווה שזה יסתדר במהירות האפשרית.

תומר חזות: לעניין סעיף 3ב, קביעת שני ימי עבודה לאישור קבלת הבקשה.

תומר חזות: הערנו כבר אתמול והוועדה עשתה שינוי מבורך וצמצמה את המסמכים.

תומר חזות: אני חייב לציין שלא ברור לי היחס בין בדיקת המסמכים שנעשית בתוך שני ימי העבודה האלה לבין בדיקת המסמכים שנעשית בתוך 21 ימי עבודה ומה יקרה אם מסמך שהיה צריך להיבדק בשלב הראשון, יתגלה כחסר בתוך 21 הימים.

תומר חזות: לדעתי אנחנו יוצאים כאן בירוקרטיה מיותרת.

תומר חזות: אפשר לאשר את הבקשה ללא בדיקת המסמכים ובדיקת המסמכים תיעשה כפי שזה קבוע היום בחוק, בתוך 21 ימים.

תומר חזות: אני חושש ממצב שרשויות הרישוי, כדי לעמוד בלוחות הזמנים, ישלחו את הבקשות כפי שהן או פשוט לא יענו בזמן למועד הבדיקה הזאת אל נותני האישור ואז נותני האישור יצטרכו להחזיר בקשות בטענה שחסרים מסמכים.

תומר חזות: אנחנו ניצור בירוקרטיה מיותרת שרק תפגע באזרח.

תומר חזות: עוד ביקשתי גם אתמול ואני חוזר על זה גם היום להבהיר שהאישור הזה על קבלת המסמכים ובדיקת המסמכים, שיובהר שהוא אינו מהווה אסמכתה לכך שהעסק גם הגיש את התצהיר.

תומר חזות: כמו שאמרו קודם, התצהיר הוא בעצם האישור להתחיל לעבוד ולפעול ויצרנו כאן שני שלבים – מאשר קבלת בקשה ובדיקת מסמכים ואז מאשר קבלת תצהיר ובדיקת מסמכים.

תומר חזות: חשוב לא לבלבל בין האישורים האלה.

תומר חזות: נאמר לי שזה ייכנס לטופס וכרגע אני לא רואה את זה ואני לא יודע אם זה נכנס לטופס.

שחר פרלמוטר: הצעתי שזה ייכנס לטופס.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: עוד הערות בנושא הזה?

איתן גינזבורג: אדוני, חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה לדעת אם הבנתי נכון או לא.

מיכאל מלכיאלי: היה כאן דיון האם במסגרת הבקשה לרישוי עסקים שמחייבת את הרשות לענות תשובה תוך 30 ימים ובמידה ולא ענתה, רואים את זה כמאושר.

מיכאל מלכיאלי: אני מבין שהייתה התנגדות של משרד הפנים.

תומר רוזנר: לא.

מיכאל מלכיאלי: איפה אני טועה?

מיכאל מלכיאלי: לא היה כאן דיון על כך?

תומר רוזנר: היה דיון.

תומר רוזנר: אנחנו מדברים על מסלול מזורז א', שזה מסלול של עסקים יחסית פשוטים אם כי עדיין יש בהם איזו מורכבת מעטה, בהם התהליך הוא שאתה מגיש בקשה לרישיון עסק ולרשות המקומית יש 21 ימים לבדוק את הבקשה שלך.

תומר רוזנר: אם היא לא עונה לך במשך 21 הימים האלה, אתה יכול להגיש תצהיר שאתה עומד בכל תנאי המפרט האחיד שחל עליך ולפתוח את העסק.

מיכאל מלכיאלי: זה החלק האחרון.

מיכאל מלכיאלי: לא השלמתי אותו.

מיכאל מלכיאלי: אני מבין שמשרד הפנים מתנגד לדבר הזה.

תומר רוזנר: לא.

תומר רוזנר: זה החוק.

מיכאל מלכיאלי: על מה ההתנגדות שלהם?

תומר רוזנר: אין התנגדות.

מיכאל מלכיאלי: הצהרתי מראש שאני הרבה לא מבין.

מיכאל מלכיאלי: כך הגנתי על עצמי.

מיכאל מלכיאלי: זה הפריע לי כי יש מקומות אחרים ברשויות המקומיות, בקשות בתכנון ובנייה ובעוד דברים, שהרשות לוקחת את הזמן שלה.

מיכאל מלכיאלי: אם זה על סמך תצהיר, לא הבנתי נכון.

מיכאל מלכיאלי: בסדר.

תומר רוזנר: החלק הבא של ההסדר הוא הסדר מאוד דומה להסדר שהיה לנו.

תומר רוזנר: היתר מזורז ב'.

תומר רוזנר: מדובר בעסקים שהם מורכבים במידה בינונית – נקרא להם כך לצורך העניין – בהם התהליך מאוד דומה להיתר מזורז א' אבל יש תקופה של 49 ימים שנקבע בחוק, ולמרות שהגשת את התצהיר והשלמת את כל התהליך המקדמי, יש עדיין תקופה של 49 ימים בה אתה עדיין לא יכול לפתוח את העסק כדי לאפשר לרשות הרישוי ולנותני האישור לעשות בדיקות במקום או לעשות בדיקות נוספות שהם רוצים כדי לבדוק את עמידת העסק בתנאי הרישוי.

תומר רוזנר: כאשר עוברים 49 הימים האלה ולא קיבלת סירובים, את יכול לפתוח את העסק.

תומר רוזנר: זה השוני המרכזי.

תומר רוזנר: יש תקופת בדיקה שהיא מעין תקופת ביניים במהלכה אתה לא יכול עדיין לפתוח את העסק למרות שהגשת את התצהיר שהכול אצלך תקין.

תומר רוזנר: לכן ההסדר מבחינת ההליך המקדמי שבו עוסקות התקנות האלה, הוא מאוד דומה, הוא כמעט חוזר על ההסדר הנוגע להסדר מזורז א' ולכן אנחנו כמובן נטמיע גם כאן לגבי הסדר מזורז ב' את כל השינויים שהוועדה קבעה לגבי הסדר מזורז א'.

לירון אדלר: יש עוד שוני אחד.

לירון אדלר: בהיתר מזורז ב' הוא יכול להגיש את התצהיר או ממש עם הגשת הבקשה או אחרי ה-21 ימים.

לירון אדלר: בהיתר מזורז א' הוא יכול להגיש את התצהיר רק בסוף 21 הימים.

לירון אדלר: בהיתר מזורז ב', בגלל תקופת הבדיקה והרצון לקצר את הטווחים, אפשרו את זה.

לירון אדלר: אחרי תקנה 3ו לתקנות העיקריות יבוא: "פרק ב'2: היתר מזורז ב' 3ז.

לירון אדלר: בקשה להיתר מזורז ב'

לירון אדלר: לכל עותק של הבקשה יצורפו מסמכים כמפורט להלן, לאחר שנחתמו ביד בעל מקצוע מוסמך, זולת אם הבקשה היא לעניין סוג עסק שלגביו קבע השר כי הוא פטור מצירוף המסמכים, כולם או חלקם:

לירון אדלר: מפה מצבית.

לירון אדלר: לכל עותק של הבקשה יצרף המבקש את המסמכים כמפורט להלן:

לירון אדלר: המסמכים הנדרשים לגבי אותו סוג עסק לפי המפרט האחיד ולפי ההוראות לצד המפרט האחיד, לפי הוראות סעיף 7ג2 לחוק, והמסמכים הנדרשים מטעם רשות הרישוי שפורסמו באתר האינטרנט שלה לפי הוראות סעיף 7ג3 לחוק, אלא אם כן נדרש בהם מספר עותקים אחר.

לירון אדלר: תצהיר לפי טופס 5 שבתוספת בכפוף לתקנה 3ט(א).

לירון אדלר: ציין המבקש בתצהירו כי בנוגע לעניין פלוני ניתן תצהירו לפי אישור שקיבל מאיש מקצוע, יצרף את אישור איש המקצוע לכל עותק של התצהיר.

לירון אדלר: 3ח.

לירון אדלר: קבלת בקשה להיתר מזורז ב' ובדיקת רשות הרישוי

לירון אדלר: נוסיף גם כאן שזה העתק.

לירון אדלר: תאשר למגיש הבקשה את קבלת הבקשה והמסמכים שצורפו לה, לפי טופס 3 שבתוספת.

לירון אדלר: באישור כאמור יצוינו תיאור העסק ומספרו הסידורי כמפורט בצו.

לירון אדלר: אישרה רשות הרישוי את קבלת הבקשה והמסמכים כאמור, תפנה את הבקשה לבדיקת נותני האישור לפי טופס 6 שבתוספת.

תומר רוזנר: וכאן את התוספת שהוא רצה, ובלבד שהתצהיר שהוגש, ככל שהוגש, הוא תצהיר מאומת.

לירון אדלר: בסדר.

לירון אדלר: החליטה רשות הרישוי כאמור בסעיף 6א1(ד) לחוק על דחיית הבקשה או על מסמכים שעל המבקש להגיש ותנאים שעליו לקיים, תודיע על כך למבקש לפי טופס 4 שבתוספת.

לירון אדלר: 3ט.

לירון אדלר: הגשת תצהיר והודעה על תקופת הבדיקה

לירון אדלר: הגיש המבקש את התצהיר, תמסור רשות הרישוי למבקש בתוך חמישה ימים מיום הגשת התצהיר, אישור בכתב על קבלת התצהיר לפי טופס 5ב שבתוספת, שבו יצוין מועד סיומה של תקופת הבדיקה.

לירון אדלר: נותן אישור שמבקש להודיע כאמור בסעיף 6א1(ז1)(6)(א), ימסור הודעתו לרשות הרישוי לא יאוחר משלושה ימים לפני תום תקופת הבדיקה.

לירון אדלר: רשות הרישוי תודיע על כך למבקש עד תום תקופת הבדיקה.

לירון אדלר: בגלל שתקופת הבדיקה מתחילה מיום קבלת התצהיר, צריך אולי להוסיף כאן איזושהי אמירה לגבי תקופת הבדיקה.

שחר פרלמוטר: תקופת הבדיקה מתחילה על פי החוק מרגע ששולחים את זה.

לירון אדלר: תקופת הבדיקה היא מהיום בו נשלח התצהיר?

שחר פרלמוטר: כן.

שחר פרלמוטר: אני אבדוק את זה.

איתן גינזבורג: גם אני לא מבין.

תומר רוזנר: זה השוני בין היתר מזורז א' ל-ב'.

תומר רוזנר: יש תקופה במהלכה ניתנת אפשרות לרשות הרישוי ונותני האישור לבדוק את העסק והוא עדיין לא יכול לפתוח אותו.

לירון אדלר: כאילו בדיקה ראשונית כדי לראות שעל פני הדברים הוא לא מסכן את הסביבה.

תומר רוזנר: זה ההבדל בין היתר מזורז א' ל-ב'.

תומר רוזנר: זו תקופה שהמשך שלה מנוי בחוק, זה 49 ימים.

תומר רוזנר: זה המספר שנקבע, 49 ימים, ולכן כשאתה מגיש את המסמכים הראשונים אומרים לך שזו התקופה בה אתה עדיין לא יכול לפתוח את העסק, חכה ל-49 ימים האלה.

איתן גינזבורג: וזה יהיה כתוב על גבי טופס 5ב.

תומר רוזנר: בדיוק.

תומר רוזנר: צריך להגיד לו בדיוק מתי התקופה.

לירון אדלר: אנחנו נוסיף כאן לגבי התצהיר, שגם כאן נוסיף את ה-התקבל על התצהיר עצמו כדי שהוא ידע מתי הוא הגיש.

שחר פרלמוטר: המועד שבו נשלח.

לירון אדלר: תקופת הבדיקה נספרת מהיום בו נשלח התצהיר.

לירון אדלר: זאת אומרת, מהיום שהוא קיבל את ה-התקבל.

לירון אדלר: לא מהיום שהוא קיבל את הטופס על קבלת התצהיר אלא אנחנו נוסיף גם כאן, כמו בהיתר מזורז א', כשהוא מגיש את התצהיר, נותנים לו חותמת התקבל על התצהיר.

שחר פרלמוטר: וזה עדיין לא אישור סופי.

לירון אדלר: זה עדיין אישור סופי אבל אם תוך חמישה ימים לא דחו לו את התצהיר, הוא בעצם יכול לדעת שתקופת הבדיקה התחילה מהיום שהוא קיבל את התאריך של ה-התקבל.

שחר פרלמוטר: נכון.

חוה מונדרוביץ': לא.

חוה מונדרוביץ': אני לא חושבת.

חוה מונדרוביץ': זה מהיום שהתצהיר נשלח לנותני האישור.

חוה מונדרוביץ': לכאורה זה מאריך את כל התהליך בשלב הזה.

לירון אדלר: צריך להבהיר למגיש התצהיר מתי מתחילה תקופת הבדיקה אם לא ענו לו.

לירון אדלר: זאת ההבהרה שנדרשת כאן.

לירון אדלר: אני אמשיך לקרוא ונבדוק את זה.

לירון אדלר: 3י.

לירון אדלר: היתר מזורז ב'

לירון אדלר: להיתר מזורז ב' יצורפו תצהירו של המבקש והמסמכים שצורפו לבקשה לפי תקנה 3ז, וכן המסמכים שדרשה רשות הרישוי לפי תקנה 3ח(ג), המהווים כולם חלק בלתי נפרד מן ההיתר.

לירון אדלר: לא ייעשו כל שינויים במסמכים האמורים או שינויים מהותיים בעסק מן המצב שהוצג במסמכים האמורים בלא אישור רשות הרישוי.

לירון אדלר: היה מתן רישיון לעסק טעון, לדעת רשות הרישוי, בדיקה של גורמים נוספים על נותני האישור, לפי העניין, כדי להבטיח בעסק מטרה מן המטרות הקבועות בסעיף 1 לחוק, תודיע רשות הרישוי על מתן ההיתר כאמור בתקנת משנה (ג) גם לגורם הנוסף, ותעביר לו את המסמכים הנוגעים לעניין.

איתן גינזבורג: תם פרק ב'2: היתר מזורז ב'.

איתן גינזבורג: בואו נתחיל בהערות.

איילת וסרמן: לסעיף 3ט(ד).

איילת וסרמן: זה הרגע שעברו 49 ימים והרשות צריכה להוציא את ההיתר המזורז ל-180 ימים.

איילת וסרמן: ברור לנו שבחוק כתוב שאם נותן האישור לא מעביר איזושהי התנגדות או איזושהי התייחסות לבקשה, אנחנו מוציאים היתר מזורז ל-180 ימים.

איילת וסרמן: אנחנו מבקשים לנעול את זה גם כאן.

איילת וסרמן: שיופיע כאן סעיף שרשום בחוק – לא העביר התייחסות, תפעל הרשות על פי סעיף 6א(1)(ז)(9).

איילת וסרמן: מאוד חשוב לנו.

איילת וסרמן: אנחנו מפחדים שיאבד כאן הקשר, שזה ילך לאיבוד ואלה היסודות של מסלולי הרישוי המקוצרים, אם לא עונים, מוציאים היתר מזורז.

איילת וסרמן: לא עונים להיתר המזורז, יוצא רישיון.

איילת וסרמן: החיבור הזה חייב להישמר גם בתקנות ואני מבקשת להוסיף את סעיף החיבור שלו.

שחר פרלמוטר: המטרה כאן דווקא הייתה להקל על הרשויות או למצוא את האיזון ואני אסביר.

שחר פרלמוטר: לכאורה על פי חוק למשרדים יש את האפשרות למסור להם את התשובה.

שחר פרלמוטר: אגב, הם לא חייבים לאשר או לא אלא אם לא שומעים שום דבר, אפשר להוציא וזה לא סותר את זה.

שחר פרלמוטר: אנחנו ביקשנו שמשרד שירצה להודיע על סירוב, ימסור את זה שלושה ימים לפני תום הזמן של הבדיקה שהוא 50 ימים.

שחר פרלמוטר: המטרה היא שהוא לא יודיע לכם ביום ה-49 בשעה 11:59 כי אם הוא יעשה את זה, לכאורה אפשר לעשות את זה על פי חוק.

שחר פרלמוטר: לא.

שחר פרלמוטר: לכאורה הוא יוכל לעשות את זה וזה לא מתקבל על הדעת.

איילת וסרמן: אין לנו ויכוח.

איילת וסרמן: זה כתוב בחוק בצורה מושלמת.

איילת וסרמן: אני רק אומרת שאני רוצה – עדיין, אני יודעת שלא חוזרים על מה שכתוב בחוק – למען הסר ספק, ידעתם לקשר כאן

איילת וסרמן: סעיפים לחוק, כתבתם את זה נהדר, תעשו את הקשר, תחברו את הדברים כי בסוף בסוף בסוף - כבוד היושב ראש אמר את זה 3קודם – מישהו יושב וקורא את זה עוד שנתיים והדברים צריכים להיות ברורים.

שחר פרלמוטר: אני חושב שאני מבין.

שחר פרלמוטר: את היית רוצה שאפשר להגיד את זה ואחרי זה אפשר להגיד לא השיב בכלל, אפשר להוציא היתר מזורז.

איילת וסרמן: לא אכפת לי.

איילת וסרמן: העיקר שזה יהיה.

שחר פרלמוטר: לזה אין לי התנגדות אבל כאן הרציונל הוא שונה.

שחר פרלמוטר: כאן הרציונל הוא שלא תקבלו הודעה על סירוב בשנייה האחרונה.

שחר פרלמוטר: אז זה יקרוס כי אתם לא תוכלו לתכלל את זה.

איילת וסרמן: כשלא עונים, אנחנו מוציאים היתר מזורז.

נפתלי קאיקוב: אני מסכים עם ההערה שהערת בסוף.

לירון אדלר: אם הוא לא השיב בכלל, אנחנו מפנים לסעיף בחוק.

שחר פרלמוטר: מה שנאמר בחוק.

נפתלי קאיקוב: אבל צריך להוסיף היתר מזורז א'.

איילת וסרמן: בכל.

איילת וסרמן: חד משמעית.

חוה מונדרוביץ': אנחנו נותנים חמישה ימים לרשות המקומית לקבל את התצהיר עד שהיא מאשרת את הקבלה ושולחת לנותני האישור, אבל זה סותר את מה שרשום בחוק ואני מגלה תוך כדי.

חוה מונדרוביץ': בהיתר מזורז ב' כתוב: "הוגשה בקשה להיתר מזורז ב', יגיש המבקש לרשות הרישוי גם תצהיר מאומת כדין, רשות הרישוי תמסור הודעה על הגשת התצהיר בצירוף העתק של התצהיר לא יאוחר משלושה ימים מיום קבלתו מהמבקש".

חוה מונדרוביץ': יש לנו כאן בעיה.

לירון אדלר: לא.

לירון אדלר: הקושי שיש כאן, כמו שאמרתי קודם, זה הנושא של להודיע למבקש על תום תקופת הבדיקה כי בעצם לפי החוק יש לה שלושה ימים לשלוח לנותני האישור ויש לה עוד אפשרות להאריך את תקופת הבדיקה.

לירון אדלר: ה-49 ימים נספרים מהיום שזה נשלח לנותני האישור.

חוה מונדרוביץ': כן, אבל גם היום שנשלח, כתוב בחוק שלושה ימים ואנחנו כתבנו חמישה ימים.

חוה מונדרוביץ': אם כן, גם לפני תום תקופת הבדיקה.

שחר פרלמוטר: אולי כאן צריך להתאים את זה לשלושה ימים.

לירון אדלר: אנחנו דיברנו על חמשת הימים, על התגובה שלה למבקש ולא לנותני אישור.

חוה מונדרוביץ': ברור שהיא לא תשלח לנותני האישור לפני שהיא מאשרת לו שזה התקבל.

תומר רוזנר: אין בעיה לשנות את זה לשלושה ימים.

שי עג'מי: צריך שלושה ימים, שזה יהיה גם אחיד להיתר מזורז א'.

איתן גינזבורג: שלושה ימים בשני המקומות.

תומר רוזנר: גם בהיתר מזורז א' וגם כאן.

עמיר יצחקי: אני מבקש להתייחס לעניין של המונח שיש כאן שינויים מהותיים.

עמיר יצחקי: אני חושב שהמונח הזה אין לו הגדרה והוא יכול לייצר הרבה בעיות.

עמיר יצחקי: אנחנו מבקשים מהבן אדם להצהיר שהוא עומד בכל התנאים ומיד אומרים לו, כן, אבל יש דברים לא מהותיים.

עמיר יצחקי: מי קובע מה זה מהותי ומה לא?

עמיר יצחקי: איך מיישמים את הדבר הזה?

איתן גינזבורג: מה אתה מציע?

עמיר יצחקי: אולי אני אתן ליועצת המשפטית שלנו נינא כהן, שיש לה איזשהו ניסוח שחשבנו עליו על מנת לסדר את העניין.

איתן גינזבורג: אם היא אתך, בסדר.

איתן גינזבורג: אם תוכל להביא את עמדתך ואת עמדתה, נשמח.

איתן גינזבורג: אם לא, אנחנו מתקדמים.

עמיר יצחקי: היא לא אתי.

תומר חזות: לעניין סעיף 3ח(ב)(1), הערה שרלוונטית גם לשאר הנתונים אבל היא קריטית במיוחד בהיבט של היתר מזורז ב'.

תומר חזות: כתוב שאחרי שרשות הרישוי מקבלת את הבקשה, היא מפנה אותה לבדיקת נותני האישור.

תומר חזות: כאן זה יכול ליצור בלבול כי בהיתר מזורז ב' יש תקופת בדיקה ותקופת הבדיקה התחילה רק אחרי הגשת התצהיר ולא בשלב הזה.

תומר חזות: כאן אין בדיקה של נותני האישור.

תומר חזות: אפשר פשוט למחוק את המילה "לבדיקה" - תעביר את הבקשה לנותני האישור על פי טופס 6 שבתוספת.

תומר חזות: זאת לא התחלה של תקופת הבדיקה.

תומר חזות: אני מבקש למחוק את המילה "לבדיקה".

תומר חזות: הערה נוספת לסעיף 3ט(א).

תומר חזות: גם זאת הערה שרלוונטית לכל אבל במיוחד להיתר מזורז ב'.

תומר חזות: עד תום 120 מיום התקופות האמורות הוא יכול להגיש את התצהיר ובלבד שלא יעסוק בעסק בטרם הגיש את התצהיר כאמור.

תומר חזות: כאן, בניגוד לשאר המסלולים, תחילת העיסוק בעסק יכולה להתרחש רק אחרי תקופת הבדיקה, אחרי 49 ימים ולא בעת הגשת התצהיר.

תומר חזות: הסעיף הזה יוצר כאן פרצה בחוק.

תומר חזות: הבן אדם עשוי להבין שאחרי שהוא הגיש את התצהיר בהיתר מזורז ב', הוא יכול להתחיל לעבוד וזה לא נכון.

תומר חזות: הוא יכול להתחיל לעבוד רק אחרי תקופת הבדיקה, אחרי 49 ימים וגם את זה אני מבקש לתקן.

תומר חזות: תודה.

תומר רוזנר: צודק.

שחר פרלמוטר: על פניו אין לי התנגדות להערות הכבאות.

שחר פרלמוטר: להערה הראשונה, אין לי התנגדות לנוסח.

שחר פרלמוטר: לגבי ההערה השנייה, אני חושב שצריך לבדוק.

שחר פרלמוטר: אני חושב שפשוט צריך לראות מה אומר החוק.

שחר פרלמוטר: מה שאומר החוק, אפשר לכתוב כאן.

שחר פרלמוטר: אין לי תשובה בשלוף.

שחר פרלמוטר: אפשר לסכם עקרונית שמה שאומר החוק, יהיה כאן.

תומר רוזנר: אם אין תשובה, אנחנו ניתן תשובה.

שחר פרלמוטר: אני כן רוצה להתייחס לשינויים המהותיים.

שחר פרלמוטר: זה כן עקרוני, זה נוגע גם להיתר זמני בהמשך ולרישיון.

שחר פרלמוטר: זה חל גם כאן בהיתר מזורז.

שחר פרלמוטר: אני מסכים עם משרד הבריאות.

שחר פרלמוטר: אני חושב שזאת טעות, שזה לא נכון לקבוע כך., אני חושב שגם כאן אפשר לשנות ולקבל את הצעתו של עמיר.

תומר רוזנר: הוא לא הציע.

שחר פרלמוטר: אני מציע.

שחר פרלמוטר: שלא ניתן יהיה לעשות שינויים ללא אישור, כי זה באמת לא יכול להיות אתה מקבל היתר מזורז או רישיון ושנייה אחר כך העסק יתחיל לחשוב אם זה מהותי או לא מהותי.

שחר פרלמוטר: אחד, זה מונח שסתום שמאוד קשה לפרש.

שחר פרלמוטר: זה יכול להשתנות ממקרה למקרה ועוד שיקול הדעת כאן הוא לבעל העסק להחליט אם זה מהותי או לא מהותי.

שחר פרלמוטר: זה נורא בעייתי.

שחר פרלמוטר: אני חושב עקרונית שזה לא נכון שאחר כך ניתן יהיה לעשות שינויים בלא אישור אבל בהחלט אפשר להקל וזה עניין שונה באכיפה.

שחר פרלמוטר: כלומר, לא ניתן לבצע שינויים בהיתר מזורז, בהיתר זמני או ברישיון בלא אישור, אבל אם היה שינוי, זאת לאו דווקא תהיה פגיעה או ביטול מיידי, כי שם נכנס שיקול הדעת.

שחר פרלמוטר: כמו באכיפה.

שחר פרלמוטר: אכיפה כללית.

לירון אדלר: אתה מציע שהנורמה לבעל העסק היא שאסור לך לעשות שום דבר בלי להגיד.

שחר פרלמוטר: נכון.

תומר רוזנר: בלי אישור.

שחר פרלמוטר: הוא קיבל היתר מזורז על סמך איזשהו מידע.

שחר פרלמוטר: אני כן אומר שעל היתר מזורז החוק אומר את השלב השני.

שחר פרלמוטר: החוק מסמיך את המשרדים שאם השינוי היה מהותי, אפשר לבטל.

שחר פרלמוטר: זה לא סותר שעדיין לא ניתן לעשות שינוי בלי אישור.

שחר פרלמוטר: זה חוזר על עצמו גם בהמשך.

שחר פרלמוטר: זה מאוד עקרוני.

שי עג'מי: אני חושב שזה דרסטי.

שי עג'מי: אם הוא קנה כיסאות הוא עבריין ויוותרו לו?

עמיחי פישר: תוכנית עסק כוללת ממש את סידור השולחנות.

עמיחי פישר: אם הוא עכשיו שינה והזיז את השולחן?

שחר פרלמוטר: אני לא חושב שזאת דוגמה נכונה.

שחר פרלמוטר: המשרד להגנת הסביבה יכול לספר לכם על מפעלים בצפון שמשנים להם את כל תוכנית העסק בלי לקבל אישור.

שחר פרלמוטר: על זה מדובר.

איתן גינזבורג: הגשת תוכנית עסק, כך היא צריכה להיראות.

איתן גינזבורג: אם עשית שינוי, אתה צריך לדווח על כך.

איתן גינזבורג: אם הוא עשה את זה ולא דיווח, הוא עובר עבירה.

תומר רוזנר: יש כאן שני שיקולים שבהחלט יש ביניהם תחרות וצריך להחליט.

תומר רוזנר: שיקול אחד הוא הדרישה שלא ייעשו שום שינויים, כפי שנאמר על ידי מר פישר, היא דרישה דרסטית מאוד.

תומר רוזנר: התנאים בפרטים האחידים הם מאוד מאוד נוקדניים ומתייחסים לדברים מאוד שוליים, עד רמת צבע הקיר.

תומר רוזנר: מה שמוצע כאן זה שכל שינוי ממה שמפורט במפרטים וברישיון, הוא לא יכול לבצע אותו לפני שהוא מקבל אישור.

תומר רוזנר: אפילו לא דיווח אלא הוא צריך לחכות שיאשרו לו כשבכלל אין כאן הסדר מתי צריך לאשר לו, כמה זמן וכולי.

תומר רוזנר: הוא ישב ויחכה.

תומר רוזנר: השיקול השני שגם הוא נאמר, גם הוא נכון.

תומר רוזנר: קביעה של שינויים מהותיים היא קביעה שיש בה עמימות מסוימת והיא יוצרת שיקול דעת.

תומר רוזנר: אפשר לבחור בין הקשיחות המוחלטת לכיוון הזה שהיא נותנת ודאות אבל היא מאוד תקשה לדעתנו על ניהול העסקים מצד אחד, ומצד שני אפשר כן לתת מחישות מסוימת בנושא של שינויים מהותיים ואז אכן תהיה איזושהי עמימות אבל זה לפחות יקל קצת על העסקים.

שחר פרלמוטר: אפשר גם להשאיר כרגע את ההיתר המזורז, את סעיף ההיתר המזורז, כפי שהוא כאשר בהיתר מזורז נשאיר את הנוסח כפי שהוא שמאפשר איזושהי גמישות לגבי שינויים שזה לא מהותי.

שחר פרלמוטר: עסק שסווג בהיתר מזורז, רמת הסיכון היא שונה, היא נמוכה יותר ויכול להיות ששם אפשר להתגמש.

שחר פרלמוטר: את הדיון העקרוני הזה אפשר לעשות בהמשך, מקום שבו זה היתר זמני ורישיון כאשר שם אלה העסקים שלא עברו למסלול המקוצר ואולי שם הדין צריך להיות שונה.

שחר פרלמוטר: כאן אולי נשאיר את זה כך.

איתן גינזבורג: דבר ראשון, נשאיר את זה כך.

איתן גינזבורג: לא ניגע בזה.

איתן גינזבורג: יש עוד הערות?

גילי צימנד: אני רציתי קודם להתייחס לעניין של שינויים מהותיים.

גילי צימנד: אנחנו יכולים להסכים להתייחסות רק לשינויים מהותיים ובתנאי שתהיה הגדרה.

גילי צימנד: הצענו לוועדה הגדרה ואני חושבת שאפשר לבחון ולהתייחס אליה.

גילי צימנד: אני פחות מתלהבת מההתייחסות שיהיו גם שינויים מהותיים וגם שינויים יסודיים.

גילי צימנד: נראה לי שזה מבלבל יותר מדי וצריך להחליט על איזשהו מושג אחד שלא ייצור בלבול.

גילי צימנד: אני כן מציעה לשקול איזושהי הגדרה.

איתן גינזבורג: מה ההגדרה שאת מציעה?

גילי צימנד: אנחנו הצענו: "שינוי מהותי, שינוי מהותי בעיסוק או באופן הפעלת העסק שיש בו או עלול להיות בו כדי לשנות לרעה במידה ניכרת את השפעות העיסוק, כולן או חלקן, או את רמת הסיכון הנובעת ממנו ביחס לכל אחת ממטרות רישוי לפי סעיף זה".

תומר רוזנר: זה עוד יותר מסבך את העניינים.

עמיר יצחקי: אנחנו מציעים שבסעיפים כמו 9ג.

איתן גינזבורג: עוד לא הגענו לשם.

עמיר יצחקי: אני אתן לכם דוגמה למשהו שהוא בעל השפעה מהותית.

איתן גינזבורג: רק רגע.

איתן גינזבורג: אנחנו כרגע מדברים על סעיפים של פרק בס'3, רישיון לאחר היתר מזורז.

איתן גינזבורג: יש לך להעיר משהו לגבי זה?

עמיר יצחקי: הנושא של מהותי נכנס אחר כך כשרשרת בסעיפים אחרים.

עמיר יצחקי: אם לא פותרים אותו עכשיו, הוא מתגלגל.

איתן גינזבורג: תתייחס עכשיו רק ל-(ב).

עמיר יצחקי: אני אתן לכם דוגמה.

עמיר יצחקי: אם יש עסק מסוים שהוא מכין מזון והוא עוסק בבשר והשטח שלו מאוד מאוד קטן ולכן הוא לוקח מוצרים שהם כבר מוכנים לו לטיפול סופי, לשים אותם על האש כי אין לו מקום היכן לפרק את העופות או את הבשר.

עמיר יצחקי: הוא מחליט לעשות שינוי.

עמיר יצחקי: הוא מחליט לפרק עופות ובשר באותו שטח בו הוא חותך את הירקות, מה שאסור לו לעשות.

עמיר יצחקי: אם כן, זה שינוי מהותי או לא מהותי?

עמיר יצחקי: זאת דוגמה.

עמיר יצחקי: השטח של העסק לא התשנה, שום דבר כאילו לא השתנה אבל הפעילות שלו השתנתה והיא הפכה להיות הרבה יותר מסוכנת.

עמיר יצחקי: ברגע שמאפשרים כאן ולא מגדרים את העניין של מהותי, איזה מסר מעבירים?

עמיר יצחקי: מצד אחד אתה אומר לו תצהיר שאתה עובד כמו שצריך ומצד שני אתה נותן איזשהו פתח לוויכוח, לחוסר יכולת אחר כך לאכוף.

קריאה: הוא מפר את תנאי הרישיון.

עמיר יצחקי: המטרה שלל הרפורמה היא שמצד אחד אנחנו נקל את בירוקרטיה וניתן רישיונות ארוכים ומצד שני נקל על האכיפה אבל כאן עכשיו לוקחים את הנושא של האכיפה ויוצרים לה בעיה מאוד חמורה.

שי עג'מי: צריך להפריד בין שני סוגי הפרות, הפרות שקשורות לתשתיות ולתפעול.

שי עג'מי: העסק במצב הזה עדיין לא פעיל.

שי עג'מי: אם לעסק נתנו רישיון והוא פתאום מתפעל את העסק בצורה שונה ומפר את תנאי הרישיון, הוא עבריין וצריך לנקוט כמו שנוקטים ולהפעיל שיקול דעת.

שי עג'מי: כאן מדובר על מצב בו העסק עדיין לא פעיל.

שחר פרלמוטר: לא נכון.

שחר פרלמוטר: הוא קיבל היתר מזורז ב'.

שי עג'מי: אנחנו מדברים על סעיף 3י(ב).

לירון אדלר: הוא קיבל את ההיתר המזורז.

שי עג'מי: הוא קיבל והוא מתחיל לעבוד?

לירון אדלר: כן.

שי עג'מי: אבל אז זאת הפרה של כל רישיון עסק.

שי עג'מי: זאת הרפה של תנאי רישיון.

חוה מונדרוביץ': אבל בעל העסק טוען שזה לא שינוי מהותי.

חוה מונדרוביץ': אתה נותן לו את שיקול הדעת.

לירון אדלר: אם בשינוי הזה הוא מפר את התנאי, זה כן שינוי מהותי.

לירון אדלר: אני חושבת שזאת פרשנות סבירה.

לירון אדלר: אם התנאי אומר אל תחתוך ירקות ובשר והוא עשה את השינוי והוא מפר תנאי ברישיון, זה כן שינוי מהותי.

שחר פרלמוטר: העסק יפנה בעצמו לקבל אישור.

שחר פרלמוטר: אני לא בטוח שכל העסקים יעשו את זה ויפרשו את זה.

לירון אדלר: אנחנו מדברים על עסקים שהדרישה מהם היא לעמוד בתנאי המפרט האחיד.

לירון אדלר: הוא מצהיר שהוא עומד בתנאי המפרט האחיד והוא מתחייב שתנאי המפרט האחיד יתקיימו בעסק כל הזמן.

לירון אדלר: הדברים האלה כל הזמן חיים ביחד.

שי עג'מי: למה צריך לכתוב את זה?

שי עג'מי: למה לא למחוק את המשפט הזה ולהשאיר את זה ככל הפרה של תנאי רישיון?

שי עג'מי: יש לך צו תיקון ליקויים, אתה בתקופת מבחן של ההיתר המזורז ותפעילו שיקול דעת כמו שמפעילים כרגיל.

שי עג'מי: המשפט הזה לפי דעתי לא מוסיף.

שחר פרלמוטר: אני חושב שזאת אמירה חשובה שככלל אתה לא יכול לשנות.

שי עג'מי: היא לא אמירה משפטית, היא דיסקליימרית נכונה לכל.

שי עג'מי: כשאני מצהיר על משהו, אני לא יכול להפר את ההצהרה שלי.

איתן גינזבורג: מה המשמעות של האמירה הזאת?

שחר פרלמוטר: האמירה הזאת אומרת שלא יהיה שינוי מהותי.

שחר פרלמוטר: זה אומר לבעל העסק שהוא לא יכול לעשות.

שחר פרלמוטר: התקנה הזאת מחייבת אותו.

איתן גינזבורג: מותר להפר את החוק?

איתן גינזבורג: למה צריך לכתוב את זה?

שחר פרלמוטר: אני רוצה לאסור על מישהו לעשות, אני לא צריך לקבוע את זה?

איתן גינזבורג: אתה קובע תקנות.

איתן גינזבורג: מי שלא עומד בתקנות, מפר את החוק.

לירון אדלר: אני חושבת שהכוונה כאן היא לומר שכל המסמכים הם חלק מההיתר ושההיתר צריך להישמר כמו שהוא.

לירון אדלר: זה נכון שיחד עם זה שהוא צריך לעמוד בכל התנאים, זה קצת מקביל.

לירון אדלר: אני חושבת שהכוונה כאן לומר שההסדר עם כל המסמכים הוא משהו אחד וצריך לעמוד בו.

עמיחי פישר: אם אני מבין נכון – כך אני קראתי את זה – זה לא מתייחס לחובות שלו לעמוד במפרט.

עמיחי פישר: הוא הגיש מסמכים כמו תוכנית עסק.

עמיחי פישר: תוכנית עסק היא לא תנאי במפרט מעבר להגשה שלה.

עמיחי פישר: אבל זה אותו דבר גם במצב היום.

עמיחי פישר: אם יש לי היום רישיון עסק, שלוש שנים, ואני משנה משהו בעסק שלי מבחינת תוכנית העסק, בשביל שינוי השולחנות אני צריך לבקש אישור על הדבר הזה?

עמיחי פישר: לא צריך.

עמיחי פישר: אותו הדבר גם כאן.

שי עג'מי: יש גם סעיף כללי שאומר שאם אתה משנה מהמצג שהוצג באופן כללי במסמכי הבקשה, זה בעייתי.

שי עג'מי: זאת אומרת, המשפט הזה לא מוסיף יותר מדי.

שחר פרלמוטר: זה קצת שונה.

שחר פרלמוטר: אני לא חושב שזה באותו מישור.

שחר פרלמוטר: אנחנו אחר כך נדבר על זה.

שחר פרלמוטר: אני מציע להשאיר את זה כך.

איתן גינזבורג: בסדר.

איתן גינזבורג: נתקדם עם זה כך.

איתן גינזבורג: אני עוזב לרגע את התקנות.

איתן גינזבורג: למה קבעתם לגבי אולפן הקלטות אודיו?

איתן גינזבורג: זה מאוד מטריד אותי.

נפתלי קאיקוב: אנחנו מוכנים להוריד אותו מיידית מצו.

נפתלי קאיקוב: אנחנו הצענו להוריד אותו מהצו.

איתן גינזבורג: אני רוצה להבין את הרציונל.

שחר פרלמוטר: זה סוג עסק שלא הוגדרו לגביו עוד משרדים.

איתן גינזבורג: זה מסלול מקוצר ב'.

שחר פרלמוטר: נכון.

שחר פרלמוטר: הוא גם בהיתר מזורז.

שחר פרלמוטר: גם לא נדרש אישור של שאר המשרדים.

שחר פרלמוטר: על פניו אנחנו חושבים שזה עסק בעל השלכה מקומית.

שחר פרלמוטר: יש עניין לרשות המקומית לקבוע לזה תנאים, לבחון היכן זה נמצא.

איתן גינזבורג: אולפן טלוויזיה לא?

איתן גינזבורג: זה בכלל לא מופיע.

שחר פרלמוטר: אפשר להוסיף.

איתן גינזבורג: אולי אפשר להוריד את אולפן הקלטות האודיו.

איילת וסרמן: אם הוא פועל בניגוד להיתרי בנייה, בוודאי.

איילת וסרמן: אם יש לו היתר בנייה, כל האלמנטים של איכות סביבה כבר אמורים להיות שם.

שחר פרלמוטר: יש הבדל בין תכנון לבין השימוש.

חוה מונדרוביץ': אפשר לדון בזה בוועדה הבין-משרדית הקרובה.

איתן גינזבורג: אני אשמח אם תעשו את זה כי זה נראה לי מיותר לחלוטין.

איתן גינזבורג: אני מניח שאין הרבה מאוד כאלה אבל זה סתם מעיק.

שחר פרלמוטר: מקובל שנבחן.

איתן גינזבורג: שחרר קצת.

שחר פרלמוטר: אני משחרר.

חוה מונדרוביץ': כבר אני שומעת שיש הסכמה חלקית.

חוה מונדרוביץ': נצטרך לשמוע גם את הכבאות שהוא נותן האישור היחיד ממשרדי הממשלה ואם יש הסכמה, בהחלט נמליץ לשר הפנים להסיר את זה מהצו.

תומר רוזנר: ללא צורך באישור ועדת הפנים.

תומר רוזנר: אני מדגיש.

איתן גינזבורג: מה זה אולפן הקלטות אודיו?

איתן גינזבורג: זה עסק קטן.

חוה מונדרוביץ': בדרך כלל דירה.

איתן גינזבורג: אפילו לא דירה.

איתן גינזבורג: חדר.

איתן גינזבורג: תארו לכם מה הוא צריך לעבור כדי לדעת להקליט.

איתן גינזבורג: צריך מחשב, מיקרופון, רמקולים, כרטיס חכם ויש אולפן הקלטות.

איתן גינזבורג: נכון שאפשר גם צמר לאקוסטיקה וכולי, אבל אין גבול.

איתן גינזבורג: גם בבית שלי אני יכול לשים בקירות צמר לאקוסטיקה ואף אחד לא יבקש רישיון עסק לבית שלי.

חוה מונדרוביץ': בוועדה הבין-משרדית הקרובה נעלה את זה.

איתן גינזבורג: מה שלא חייבים, לא חייבים.

איתן גינזבורג: באמת.

איתן גינזבורג: תנו לאנשים לחיות.

איתן גינזבורג: נמשיך לפרק ב'3: רישיון לאחר היתר מזורז.

תומר רוזנר: שני המסלולים שדיברנו עליהם עד עכשיו, היתר מזורז א' ו-ב', מה קורה אחרי 180 הימים שהוא היה בשלב של היתר מזורז.

שחר פרלמוטר: אני אסביר שהחוק עצמו אומר שהבקשה לקבלת היתר מזורז, אחרי שמקבלים את ההיתר, יראו אותה כבקשה לרישיון וחלות עליה כל ההוראות שחלות על בקשה לרישיון אלא אם כן החוק או ההוראות על פיו אומרים אחרת.

שחר פרלמוטר: זה מה שאנחנו עושים כאן.

לירון אדלר: החוק אומר שבתוך 180 הימים האלה צריך לקבל את ההתייחסות של נותני האישור ושל רשות הרישוי אם אפשר לעבור לרישיון רגיל, ואם אין התייחסות בתום 180 ימים – באמת הוא מקבל מיידית רישיון רגיל.

לירון אדלר: הפרק הזה נועד להגיד מה קורה בתוך ה-180 ימים האלה מבחינת הזמנים.

לירון אדלר: פרק ב'3: רישיון לאחר היתר מזורז 3י1.

לירון אדלר: תשובת נותני האישור בתום תקופת ההיתר המזורז עד 30 יום לפני תום תקופת תוקפו של ההיתר המזורז, יודיע נותן האישור לרשות הרישוי על אחת מאלה:

לירון אדלר: הארכת היתר מזורז לתקופה נוספת של 90 ימים בנסיבות הקבועות בסעיף 7ב1(ב) לחוק.

לירון אדלר: 3י2.

לירון אדלר: תשובת רשות הרישוי בתום תקופת ההיתר המזורז

לירון אדלר: תיתן למבקש רישיון ותצרף אליו את פירוט תנאיו ומועד ביצועם, בכפוף להוראות סעיף 7 לחוק.

לירון אדלר: תודיע למבקש על סירוב לתת רישיון ותמסור לו את הנימוקים לכך לפי טופס 4 שבתוספת.

לירון אדלר: לא היה מתן הרישיון טעון אישור של נותן אישור, תחליט רשות הרישוי בבקשה עד 21 יום לפני תום תקופת ההיתר המזורז ותפעל לפי אחת מהחלופות המנויות בתקנת משנה (א) בכפוף להתניית הרישיון בתנאי נותן האישור שקבע נותן האישור לגבי אותו סוג עסק.

לירון אדלר: יש לי שתי הערות.

לירון אדלר: קודם כל, בכותרות השוליים כתבנו שהתשובה היא בתום תקופת ההיתר המזורז וזה צריך להיות במהלך התקופה או בתוך התקופה.

לירון אדלר: בתוך התקופה.

לירון אדלר: הערה שנייה.

לירון אדלר: העירו לנו אתמול שגם כאן

לירון אדלר: אולי כדאי, כדי שיהיה ברור, להוסיף כאן עוד סעיף שמפנה להוראות של החוק שאם לא מסרו נותני האישור הודעה כאמור בתקנה 3י1, תפעל הרשות על פי הוראות סעיף 7ב1(ג) לחוק.

לירון אדלר: זאת אומרת, אם הם לא מסרו הודעות, רשות הרישוי יכולה כבר לתת את הרישיון.

איתן גינזבורג: נתחיל להתעמק בפרק.

איתן גינזבורג: הערות לפרק הזה.

שי עג'מי: לסעיף קטן 3י2(ב).

שי עג'מי: השורה האחרונה.

שי עג'מי: מדובר כאן על מצב שבו יש פלוס בסוגריים, כפי שזה נקרא, דהיינו יש נותני אישור אבל הרשות המקומית בודקת במקומם את הדרישות.

שי עג'מי: כאן הנוסח אומר תחליט רשות הרישוי בבקשה עד 21 יום לפני תום תקופת ההיתר המזורז.

שי עג'מי: אני מבין את הכוונה אבל הניסוח הוא ניסוח ששונה מכל הדיפולטים שקראנו בכל שאר המצבים הדומים בחוק.

שי עג'מי: המונח "תחליט" הוא מונח שאומר תחליט וכל האפשרויות פתוחות.

שי עג'מי: צריך להגיד שאם היא לא החליטה, רואים אותו כאילו יש לו רישיון, כמו שנאמר בכל מקום.

שי עג'מי: המונח "תחליט" מטיל המון שיקול דעת.

תומר רוזנר: נוסיף את שני הדברים.

תומר רוזנר: כמו שנאמר כאן קודם, מכיוון שנוסיף את זה גם על נותני אישור, זה הגיוני שנוסיף את זה גם כאן לגבי רשות הרישוי עצמה.

תומר רוזנר: זה בסדר.

שחר פרלמוטר: כל עוד הזמן לא עובר, היא אכן אמורה להחליט ולפעול.

שי עג'מי: כן, אבל אם הזמן עבר, רואים אותה כאילו - - -

שחר פרלמוטר: כן.

איתן גינזבורג: יש הערה של עורכת הדין ליאורה עופרי מהמשרד להגנת הסביבה.

איתן גינזבורג: אני מציע שתיצרי קשר עם הלשכה המשפטית של הוועדה כדי לתקן את הנוסח כפי שאת מציעה כי אני לא מבין במה המדובר.

איתן גינזבורג: אני לא מבין מה כתוב כאן.

ליאורה עופרי: שלום.

ליאורה עופרי: אני כתבתי בצ'ט כדי שתוכלו לראות שההגדרה שגילי צימנד הציעה לעניין שינוי מהותי, מבחינתנו לפחות זה רלוונטי לגבי ההמשך להיתר מזורז ברישיון עסק.

ליאורה עופרי: פשוט העליתי את זה על הכתב.

ליאורה עופרי: זה הכול.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: נמשיך.

לירון אדלר: פרק ב'4 הוא פרק קצר.

תומר רוזנר: אני אבהיר.

תומר רוזנר: אנחנו עכשיו מדברים בעסקים הפשוטים ביותר שבהם התהליך הוא הפשוט ביותר.

איתן גינזבורג: לא מורכב כמו אולפן הקלטות וידאו.

תומר רוזנר: לא.

תומר רוזנר: לצערנו אולפן הקלטות וידאו, מסתבר שהוא סווג בהיתר מזורז ב'.

תומר רוזנר: כאן העסקים הכי פשוטים בהם אתה מגיש בקשה ותוך 21 ימים לרשות יש אפשרות לבדוק אותה.

תומר רוזנר: בתום ה-21 ימים האלה אתה מגיש תצהיר ומיד פותח את העסק.

חוה מונדרוביץ': בלי נותני האישור.

תומר רוזנר: בלי נותני האישור.

לירון אדלר: כאן החילו את כל ההוראות שחלות על היתר מזורז א'.

לירון אדלר: פרק ב'4: רישיון על יסוד תצהיר 3יא.

לירון אדלר: בקשה לקבלת רישיון על יסוד תצהיר

לירון אדלר: רשות הרישוי תודיע לנותני האישור על מתן הרישיון בתוך 5 ימים ממתן הרישיון.

שחר פרלמוטר: הערה כללית משפטית.

שחר פרלמוטר: יכול להיות שאולי הוספנו סעיפים בפרקים שאולי גם כאן צריך להחיל.

שחר פרלמוטר: רק אחר כך נבדוק את ההתאמות.

תומר רוזנר: לא הבנתי את ההערה.

שחר פרלמוטר: אנחנו אומרים בסעיף קטן (א) הוראות התקנות המפורטות כאן.

שחר פרלמוטר: אולי עכשיו הוספנו בדיון איזושהי תקנה שגם צריך להחיל.

תומר רוזנר: לא הוספנו שום תקנה חדשה.

איתן גינזבורג: ביקש להתייחס רועי כהן, נשיא לה"ב.

רועי כהן: שלום.

רועי כהן: אני ביקשתי להתייחס כי זה לב ליבו של השינוי המיוחל שחשבנו שיגיע בשנת 2018.

רועי כהן: קודם כל אני רוצה לברך אותך על ניהול הישיבה, אדוני היושב ראש שגם בעברו היה ראש עיר ומכיר את המטריה כמוני שהיה סגן ראש עיר וחבר מועצה ומבין את השינוי שהולך להיות עם כניסה לפועל של התקנות.

רועי כהן: הרפורמה הזאת בסופו של דבר תביא לשינוי.

רועי כהן: ביקשתי להתייחס דווקא לסעיף הזה כי זה הסעיף הקריטי.

רועי כהן: זה הסעיף שברגעים אלה עשרות אלפי עסקים נדרשים למסלול רישוי מיותר שאפשר יהיה לפטור אותו על בסיס הצהרה.

רועי כהן: אני רוצה שיהיה דגש על כל העסקים שיוכלו להיכנס תחת הסעיף הזה.

רועי כהן: זה הסעיף הקריטי ביותר בכל הרפורמה, אנשים כמו ספרים, כמו בעלי קיוסקים, כמו עסקים הכי קטנים שיש, ברגעים אלה משגעים אותם עם מספרים כאלה מכאן ומספרים כאלה משם וכל מיני סיפורי סבתא, ואנחנו רוצים בסופו של דבר שהעסקים האלה יוכלו על בסיס הצהרה שהם עמדו בכל הדרישות, לקבל את אפשרות לפתוח את העסק ולא להיות עבריינים ביום שהם פותחים את העסק.

רועי כהן: אני רוצה להודות לכל מי שלוקח חלק בדבר הזה.

רועי כהן: לכל חברי הוועדה ולך איתן ואני מאמין שגם יש שם עוד חברים.

רועי כהן: אני רוצה להודות לאיילת וסרמן שנמצאת שם ולנפתלי קאיקוב.

רועי כהן: , כמובן תודה לחוה מנדרוביץ'.

רועי כהן: עברנו שנתיים של דיונים בכנסת עד שבסוף הבאנו את אותה רפורמה.

רועי כהן: אני רוצה גם להתייחס ספציפית לדברים שהיו קודם.

רועי כהן: אני חושב שלא צריך על כל עסק תוכנית עסק.

רועי כהן: לא צריך.

רועי כהן: צריך להוריד - כמה שאפשר להוריד - רגולציה ובירוקרטיה.

רועי כהן: בהמשך יהיה סעיף שקשור למשטרה.

רועי כהן: המשטרה רוצה 45 ימים כדי לתת לאותו בן אדם שיוכל לקבל היתר זמני.

רועי כהן: אני לא חושב שצריך 45 ימים כדי לדעת אם הבן אדם הוא בסדר או לא בסדר.

רועי כהן: המשטרה יודעת להגיד בכל רגע נתון אם לאדם יש עבר פללי או אין לו.

רועי כהן: לא צריך סד כזה של זמנים.

רועי כהן: בסופו של דבר המטרה היא לייעל, לייצר כאן מציאות שבה לפתוח עסק אחרי משבר הקורונה יהיה בדיוק כמו שאתה פותח דף אינטרנט.

רועי כהן: זאת המטרה.

רועי כהן: בסופו של דבר המטרה, אחרי משבר הקורונה, שזה יהיה הזרז לפתיחת עסקים, ליכולת להקים כאן מגזר עסקי שהוא חזק, שהוא נטול בירוקרטיה ורגולציה.

רועי כהן: לכן אדוני היושב ראש, כל מקום שאתה יכול להפעיל את יכולתך ואת השפעתך, כמה שיותר לפשט ולהוריד בירוקרטיה ורגולציה.

רועי כהן: אין סיבה לבקש תוכניות עסק כאשר מדובר בעלויות ולהתחיל לרדוף אחרי ספקים, לרדוף אחרי יועצים כדי להביא תוכנית עסק במקום שלא צריך.

רועי כהן: זה מכביד על העלויות ובסופו של דבר הופך להיות חסם.

רועי כהן: כל מה שחברי הוועדה והאנשים היקרים שנמצאים שם יראו לנגד עיניהם, כרגע 100,000 עסקים שהולכים להיסגר עד סוף משבר הקורונה.

רועי כהן: מה שאתם עושים עכשיו יכול לסייע להניע מחדש את העסקים בישראל.

רועי כהן: כל מה שאנחנו נעשה עכשיו יכול לגרום לכך שאנשים לא יפחדו מפתיחת עסקים יהיה להם קל יותר, יהיו פחות עלויות, יהיה בצורה כזאת או אחרת קל לעשות עסקים במדינת ישראל.

רועי כהן: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: אנחנו מנסים.

איתן גינזבורג: בכל אות ופסיק אנחנו מנסים לצמצם את הבירוקרטיה ועושים כל מה שאפשר כדי להקל על העסקים להתקיים בלי הצורך של השלטון – בין אם המקומי ובין אם המרכזי – להתערב בחייו.

איתן גינזבורג: בבקשה, תומר חזות, כיבוי אש.

תומר חזות: אני מבקש להתייחס לדבריו של רועי ולהביע מחאה על הביטוי הזה ספרינקלר פה וספרינקלר שם.

תומר חזות: מדובר במערכות מצילות חיים.

תומר חזות: אני רוצה להזכיר שרשות הכבאות היא החלוצה ברפורמה הזאת.

תומר חזות: כבר בשנת 2017 כל העסקים בדרגות מסוכנות פחותות נמצאים במסלול אישור על יסוד תצהיר כבאות.

תומר חזות: כל העסקים האלה שרועי דיבר עליהם נמצאים באישור על יסוד תצהיר.

תומר חזות: הכבאות לא מגיעה לבדוק ונסמכים על התצהיר.

תומר חזות: זאת הרוח בעקבותיה נולדה כל הרפורמה הזאת.

תומר חזות: תודה.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: אני רוצה לשאול שאלה.

איתן גינזבורג: אני עובר כאן על רשימת סוגי העסקים שנמצאים במסלול מקוצר על יסוד תצהיר.

איתן גינזבורג: למה צריך לבקש מהם מפת עסק?

חוה מונדרוביץ': התחלנו לדון בוועדה הבין-משרדית על מספרה למשל.

חוה מונדרוביץ': דווקא משרד הבריאות טען שלפחות תוכנית עסק – אנחנו עוד לא מדברים על מפה מצבית – הם כן רוצים לראות.

איתן גינזבורג: דיברתי על תוכנית עסק.

איתן גינזבורג: רק תוכנית עסק.

איתן גינזבורג: אני שואל למה צריך בעסקים האלה.

איתן גינזבורג: אני מדבר על תוכנית עסק.

חוה מונדרוביץ': לפי מה שענה משרד הבריאות – שוב, אנחנו באמצע הבחינה של זה – להם היה נימוק.

איתן גינזבורג: מקום שמיועד לאחסנה, מחסן, למה צריך תוכנית עסק?

איתן גינזבורג: תוכנית עסק, לוקחים אדריכל שגובה 5,000 שקלים כדי לשרטט את המבנה.

איתן גינזבורג: למה צריך?

חוה מונדרוביץ': יש דברים שאנחנו נוריד.

חוה מונדרוביץ': גם תוכנית עסק.

איתן גינזבורג: אבל אנחנו דנים עכשיו בתקנות.

איתן גינזבורג: אני לא יודע, יש כאן דברים שאני פשוט לא מצליח להבין.

שחר פרלמוטר: המסלול המקל ביותר זה הרישוי על סמך תצהיר.

שחר פרלמוטר: אנחנו ממש העברנו את מלאכת הרישוי לעסק.

שחר פרלמוטר: הוא מרשה את עצמו.

שחר פרלמוטר: זו המשמעות.

שחר פרלמוטר: עדיין המשרדים, הרשות, אמורים לפקח עליו אחר כך.

שחר פרלמוטר: הם פשוט יבחנו את הכול.

איתן גינזבורג: אני מבין אבל אני שואל שאלה אחרת.

שחר פרלמוטר: יש עניין מקצועי – אני לא יכול לדבר על עסק מסוים – בעסקים מסוימים, שיכול להיות שבעסקים מסוימים לא, אבל עדיין ייתכנו עסקים בהם יש עניין מקצועי למשרדים לראות את המפה, לראות את תוכנית העסק מבלי לבוא לעסק ולראות במו עיניהם.

חוה מונדרוביץ': תוכנית העסק היא אלמנטרית גם לצורך הסיווג עצמו.

איתן גינזבורג: אבל אתם דורשים מכולם.

חוה מונדרוביץ': כן, אבל לצורך הסיווג.

איתן גינזבורג: שוב אני שואל.

איתן גינזבורג: האם במקומות כאלה שעל סמך תצהיר, האם אפשר להקל עליהם?

איתן גינזבורג: בדרך כלל מי שהוא על סמך תצהיר, אלה עסקים קטנים.

חוה מונדרוביץ': בדיוק.

חוה מונדרוביץ': הרי בתוכנית העסק מופיע שטח העסק ושטח העסק הוא קריטי כדי לקבוע את הסיווג, האם הוא במסלול רישיון על יסוד תצהיר או האם הוא במסלול יותר מזורז א', האם זה לצורך נגישות.

חוה מונדרוביץ': יש הרבה מאוד פרמטרים שנגזרים משטח העסק.

איתן גינזבורג: אם זה הנימוק, בואי נתקדם.

איתן גינזבורג: לצורך כך, יש בארכיון את היתר הבנייה של אותו מבנה והיתר הבנייה של אותו מבנה יגיד לך בדיוק מה גודל העסק, מה מצב הנגישות, אם קיימת נגישות וכולי.

איתן גינזבורג: למה הוא צריך לקחת עכשיו אדריכל שישרטט מחדש?

איתן גינזבורג: זו הדרישה.

איתן גינזבורג: אי אפשר להנפיק את זה מהיתר הבנייה הקיים, גם אם הוא בתוקף וגם לא נעשו בו שינויים.

איתן גינזבורג: יש את הבנייה בתוקף בתיק הבנייה, שיביא אותו ויצלמו.

חוה מונדרוביץ': היתר הבנייה לא תמיד משקף את החלוקה של החללים בפנים.

חוה מונדרוביץ': יכול להיות שחנות שכרה חצי מקום וזה העסק שלה כרגע או שכרה שתי חנויות יחד וחיברה אותן.

חוה מונדרוביץ': זאת אומרת, לא תמיד היתר הבנייה משקף את החלוקה הפנימית, משקף את הקירות החיצוניים, את הכניסות ואת היציאות.

חוה מונדרוביץ': הרבה פעמים יש שינויים גם בבלוק של חנויות וגם בקניון או מרכז מסחרי.

חוה מונדרוביץ': השטחים משתנים וצריך לראות, ראשית, לצורך הסיווג, אם ההם במסלול מקוצר כזה או אחר או במסלול רגיל, ושנית, מה התנאים האחרים שחלים עליו בעקבות אותו שטח.

חוה מונדרוביץ': כבאות קובעים, יש להם במפרט שלהם, הם מחלקים כל עסק עד 50 מטרים רבוע, מ-50 עד 100 וכולי.

נפתלי קאיקוב: כבוד היושב ראש, מדברים כאן על נושאים שמתחילים ברשות המקומית ומסתיימים ברשות המקומית והרשות המקומית לפעמים היא נותן האישור המרכזי לצד הכבאות.

נפתלי קאיקוב: אנחנו כבר מדברים על זה לא מעט פעמים.

נפתלי קאיקוב: מדובר כאן למעשה, לכולם, שזה הסיכון הכי נמוך כי אם לא, הוא לא היה נכנס במושג הזה.

נפתלי קאיקוב: ביקשנו כמה פעמים ואמרנו שזה מיותר כי כמו שאמרת יש את התרי הבנייה, יש לנו את האפשרות.

נפתלי קאיקוב: זה חסכון עצום לבעלי העסקים.

נפתלי קאיקוב: אתה אמרת 5,000 שקלים לעסק, אבל זה יכול להגיע גם ל-50,000 שקלים גם לעסקים קטנים כמו מספרות.

נפתלי קאיקוב: גם 5,000 שקלים, זה לא מעט כסף בעת הזאת.

נפתלי קאיקוב: אם אנחנו יודעים להסתדר ביכולות שלנו, אפשר להקל על העסקים בצורה דרמטית ואנחנו בהחלט תומכים במה שאתה מציג.

נפתלי קאיקוב: בהחלט יש לזה היתכנות.

חוה מונדרוביץ': אני לא שוללת על הסף.

חוה מונדרוביץ': אני אומרת שאנחנו עושים את העבודה.

חוה מונדרוביץ': יתכן שלעסקים כאלה נקבע שלא יצטרכו.

איתן גינזבורג: אבל אנחנו עושים את התקנות עכשיו.

חוה מונדרוביץ': אבל אנחנו רוצים לעשות את הבדיקה המקצועית עם הכבאות, עם הבריאות ועם מי שנדרש.

איתן גינזבורג: אז נחכה עם התקנות עד שתסתיים הבדיקה המקצועית.

איתן גינזבורג: מה את אומרת?

שחר פרלמוטר: התקנות האלה הן לא מתוקף הסמכות שאתה מציע.

שחר פרלמוטר: גם אם היינו רוצים לעשות עכשיו משהו, זה לא משהו שעבר להערות ציבור.

שחר פרלמוטר: זה לא נבחן.

איתן גינזבורג: ואם נלך על ההצעה הראשונה של א'?

איתן גינזבורג: נלך גם על ב'.

איתן גינזבורג: נלך על התצהיר.

חוה מונדרוביץ': איך תקבע שזה תצהיר אם לא יהיה את תוכנית העסק מול העיניים?

חוה מונדרוביץ': איך תקבע שהוא במסלול תצהיר?

חוה מונדרוביץ': אולי הוא במסלול יותר מזורז א'.

חוה מונדרוביץ': ץ

איתן גינזבורג: הוא יגיש את הפנייה.

חוה מונדרוביץ': היתר הבנייה יכול להיות יותר כללי ולא מתייחס לחלוקה פנימית.

איתן גינזבורג: בסוף, גם בתוכנית הבנייה, הוא צריך לסמן בהיתר הבנייה היכן העסק שלו.

איתן גינזבורג: אם רואים שהוא חולש על שתי חנויות או שהוא חולש על שטח מסוים מחנות, את הדברים האלה צריך לסמן בתוך היתר הבנייה.

איתן גינזבורג: למה צריך לבקש ממנו לקחת אדריכל שישרטט מחדש את כל המבנה הזה?

איתן גינזבורג: בא האדריכל ואומר לו להביא את ההיתר ובוא נעשה אותו מחדש.

איתן גינזבורג: זאת המשמעות.

חוה מונדרוביץ': מי ששוכר שתי חנויות, לא תמיד מוציאים היתר בנייה מחדש.

חוה מונדרוביץ': בדרך כלל לא מוציאים היתר בנייה.

איתן גינזבורג: הוא צריך להביא היתר בנייה.

איתן גינזבורג: אני לא אומר לפטור אותו מהיתר בנייה.

איתן גינזבורג: אפשר להסתמך על היתר בנייה.

שי עג'מי: בטופס של הגשה לרישיון עסק, בטופס עצמו, כתוב שטח העסק וממלאים אותו.

נפתלי קאיקוב: נכון.

נפתלי קאיקוב: יש טופס אחד שבו ממלאים את כל הפרטים כולל מה הגודל.

נפתלי קאיקוב: הבן אדם מצהיר עליו.

שי עג'מי: גם קשה לי להבין איך האינטרס הציבורי נפגע מזה.

שי עג'מי: אם נותן אישור חושב שנכון לדרוש את זה, יש לו מקום לדרוש מה שהוא רוצה במפרט.

שי עג'מי: אנחנו לא פוגעים בשום אינטרס הציבור.

נפתלי קאיקוב: כבוד היושב ראש, אנחנו אחרי זה כי ניתחנו מה מסוכן ומה לא מסוכן.

נפתלי קאיקוב: אלה העסקים הכי קטנים והכי פשוטים.

נפתלי קאיקוב: יש לך אלפי מספרות במדינת ישראל ואתה יכול לחסוך היום עשרות מיליוני שקלים בשנה על דבר שהוא מיותר בתהליך.

נפתלי קאיקוב: איזה ספר יתנגד באישור ציבור שיורידו לו את התוכנית?

שחר פרלמוטר: אז בוא נעשה את זה לפי הספר.

שחר פרלמוטר: בסדר גמור.

שחר פרלמוטר: אפשר לעשות את זה לפי הספר.

שחר פרלמוטר: אפשר לקחת את ההצעות שלכם וללבן אותן בוועדה הבין-משרדית ולהביא את זה בפני שר הפנים.

שחר פרלמוטר: אנחנו לא מפיצים בעצמנו להערות ציבור, אנחנו מביאים את זה בפני השר ואם הוא מאשר, אנחנו מפיצים.

איתן גינזבורג: אני חושב שלגבי העסקים האלה צריך אולי לאמץ את ההצעה של היועץ המשפטי לוועדה, לתת פטור גורף שייכנס לתוקף בעוד שנה ובמפרטים יקבעו מי צריך להציג מפת עסק.

איתן גינזבורג: זה לאותם עסקים שסווגו על ידי שר הפנים שמקבלים רישיון על יסוד תצהיר.

איתן גינזבורג: שוב, זה לא אולפן הקלטות.

שי עג'מי: רק תוכנית עסק או גם השניים האחרים?

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: לגבי השניים האחרים כבר אמרנו קודם.

איתן גינזבורג: שם לא דיברנו על מפת עסק.

איתן גינזבורג: שם אלה עסקים אולי קצת יותר מורכבים.

שי עג'מי: יש שלושה סוגי מסמכים.

איתן גינזבורג: נכון.

איתן גינזבורג: סביבתית, מצבית ועסק.

שי עג'מי: נכון.

שי עג'מי: הטענה היא שאם נותן אישור או רשות מקומית כלשהי רוצה את המסמכים האלה, יש לה את כל הכלים לדרוש.

שי עג'מי: לא צריך להחיל את זה באופן רוחבי.

שי עג'מי: לכן אני חושב שזה נכון לכל.

שי עג'מי: אני לא רואה איך אנחנו לוקחים למישהו משהו.

שי עג'מי: מי שרוצה, שיבקש.

איתן גינזבורג: תבדקו.

חוה מונדרוביץ': אמרנו שבהפסקה נבדוק.

תומר חזות: להצעת היועץ המשפטי לוועדה.

תומר חזות: הדיון כאן מתקיים מתוך איזו נקודת מוצא סמויה שכל רשות רישוי, יש בידי את כל המידע של התכנון והבנייה.

תומר חזות: זה לא תמיד מדויק.

תומר חזות: יש לנו רשויות רישוי בתחום רישוי עסקים שהן לא יודעות מה קורה בתחום התכנון והבנייה ובכלל זה מנהלי המחוזות במשרד הפנים ורשות הרישוי למפעלים ביטחוניים.

תומר חזות: צריך להביא אותם בחשבון.

תומר חזות: זאת רק נקודה אחת נוספת למה הדיון הזה צריך להיות קצת יותר יסודי כדי להיזהר לא לשפוך כאן את המים עם התינוק.

תומר חזות: נקודה שנייה.

תומר חזות: כבר יש לנו 20 מפרטים אחידים קיימים.

תומר חזות: הצעה של היועץ המשפטי לוועדה תחייב אותנו ללכת לקיים את כל אותם מפרטים.

חוה מונדרוביץ': 25.

חוה מונדרוביץ': אני מתקנת.

תומר חזות: נכון.

תומר חזות: סליחה.

תומר חזות: התיקון הזה הוא פרוצדורה קצת יותר ארוכה.

תומר חזות: המשרדים גם כך בקושי רב עומדים בקצב של כתיבת המפרטים ובטח הם יתקשו מאוד לעמוד במשימה של להתחיל לתקן את המפרטים הקיימים.

תומר חזות: גם זו נקודה שחשוב להביא בחשבון.

תומר חזות: לכן אני מבקש לתת לעבודה הממשלתית להסתיים.

תומר חזות: כולם בעד הרעיון הזה, כבר היו על זה ישיבות, ובואו נעשה את זה כמו שצריך ולא נשפוך את המים עם התינוק.

תומר חזות: תודה.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: יש עוד הערות?

איתן גינזבורג: נתקדם.

לירון אדלר: יש תיקונים לפרק שעוסק בבקשות רגילות.

תומר רוזנר: זה המסלול שנשמר לעסקים המורכבים ביותר, המסלול הרגיל, המסורתי, של הגשת בקשה לרישיון רגילה או להיתר זמני שבה התהליך הוא התהליך הרגיל שנקבע בחוק עוד מימים ימימה, בו אין את כל ההטבות וההסדרים המשופרים של המסלולים המקוצרים.

תומר רוזנר: עדיין נדרשים מספר שינויים גם במסלול הזה בעקבות הרפורמה שנעשתה.

לירון אדלר: אנחנו בתיקון תקנה 4.

לירון אדלר: אין כאן פר חדש, זה בתוך פרק ג'2 שהוא הבקשה לרישיון או להיתר זמני.

לירון אדלר: 7א.

לירון אדלר: תיקון תקנה 4 בתקנה 4 לתקנות העיקריות –

לירון אדלר: ברישה, אחרי המילים "ביד בעל מקצוע מוסמך" יבוא "זולת אם הבקשה היא לעניין סוג עסק שלגביו קבע השר כי הוא פטור מצירוף המסמכים, כולם או חלקם".

אחרי פסקה  יבוא: "(4) תצהיר לפי הוראות סעיף 6(ג) או 6א(א1) לחוק, ככל הנדרש וככל שלא קיימת מניעה להגשת התצהיר לפי הקבוע בסעיפים האמורים.

אחרי פסקה  יבוא: תצהיר כאמור יוגש בנוסח שפרסם נותן האישור באתר האינטרנט שלו".

אחרי פסקה  יבוא: בעצם גם בעסקים רגילים יש לנו מצב שאפשר להגיש תצהיר לגבי עמידה בתנאים של נותן אישור מסוים.

אחרי פסקה  יבוא: כרגע זה כבאות.

אחרי פסקה  יבוא: 7ב.

אחרי פסקה  יבוא: החלפת תקנה 5 במקום תקנה 5 לתקנות העיקריות יבוא – "אישור על הגשת בקשה

אחרי פסקה  יבוא: בתוך שלושה ימי עבודה מיום הגשת הבקשה תעשה רשות הרישוי אחת מאלה:

אחרי פסקה  יבוא: מצאה הרשות כי לא נכללו בבקשה כל הנתונים הדרושים לפי טופס 2 שבתוספת ולא צורפו כל המסמכים הנדרשים כאמור בתקנה 4(ב) ו-(ב1) – אנחנו נעשה כאן את ההפניה המתאימה, כך שייכלו רק המסמכים עליהם דיברנו בלי מסמכים שלך מפרט אחיד - שיש להגישם בעת הגשת הבקשה – תודיע למגיש הבקשה כי היא אינה מקבלת את הבקשה ותנמק את סיבת אי הקבלה.

אחרי פסקה  יבוא: לא הודיעה רשות הרישוי כאמור בתוך התקופה האמורה, יראו את הבקשה כאילו אושרה קבלתה בידי רשות הרישוי כאמור בפסקה (1).

אחרי פסקה  יבוא: נוסיף כאן שהיא רשאית להודיע אבל היא לא חייבת.

אחרי פסקה  יבוא: 7ג.

אחרי פסקה  יבוא: תיקון תקנה 6 בתקנה 6 –

אחרי פסקה  יבוא: בתקנת משנה (ב), אחרי "21 ימים" יבוא "מיום הגשת הבקשה" ובמקום "מיום קבלתה" יבוא "מיום הגשת הבקשה".

אחרי פסקה  יבוא: 7ד.

אחרי פסקה  יבוא: בתקנה 7(ג) לתקנות העיקריות, אחרי "לא השיב נותן אישור" יבוא "לבקשה לעניין מתן היתר זמני" ואחרי (א) יבוא "(ד)".

אחרי פסקה  יבוא: בתקנה 8 לתקנות העיקריות:

אחרי פסקה  יבוא: בתקנת משנה (ג), במקום "מיום אישור הגשת הבקשה" יבוא "מיום הגש ת הבקשה".

אחרי פסקה  יבוא: בתקנת משנה (ז), בסופה יבוא "החליטה רשות הרישוי על מתן רישיון או היתר זמני, תצרף להודעה העתק מהרישיון או ההיתר".

אחרי פסקה  יבוא: 8א.

אחרי פסקה  יבוא: בתקנה 9(ג) לתקנות העיקריות, אחרי המילה "יפקע" יבוא "אם לא מולאו התנאים שנקבעו בו במועד שנקבע לקיומם וניתן יהיה לבטלו" ואחרי המילה "שינוים" יבוא "מהותיים".

איתן גינזבורג: מה עם 9(ב)?

לירון אדלר: נכון.

לירון אדלר: צריך להיות כאן תיקון גם לתקנה 9(ב).

לירון אדלר: בתקנה 9(ב) לתקנות העיקריות, אחרי המילים "במסמכים האמורים או" יבוא "שינויים מהותיים".

לירון אדלר: 9.

לירון אדלר: תיקון תקנה 10 בתקנה 10 לתקנות העיקריות –

לירון אדלר: בתקנת משנה (ג), במקום "תבטל" יבוא "רשאית לבטל" ואחרי המילה "שינויים" יבוא "מהותיים".

איתן גינזבורג: הערות.

שחר פרלמוטר: לסעיף 7.

שחר פרלמוטר: התיקון הוא ב-(ג).

לירון אדלר: התקנה עצמה היא 7ד והתיקון הוא לתקנה 7(ג).

לירון אדלר: בעמוד 12.

שחר פרלמוטר: היום התקנה אומרת שאם הוא לא השיב לבקשה להיתר זמני או לרישיון, יראו אותו כמי שאישר היתר זמני.

שחר פרלמוטר: אבל מה עם הרישיון?

שחר פרלמוטר: הורדתם את זה.

לירון אדלר: זה היחס בין התקנות לחוק.

לירון אדלר: התקנה היום אומרת שלא השיב נותן אישור במועד הקבוע, הוא מקבל היתר זמני.

לירון אדלר: בעצם הכוונה כאן שאם לא השיב נותן אישור או לבקשה לרישיון או לבקשה להיתר זמני, רואים אותו כאילו ניתן היתר זמני.

לירון אדלר: מה שקורה זה שהיום בחוק יש הסדר אחר לגבי נותן אישור שלא השיב לבקשה לרישיון.

לירון אדלר: החוק קבע שמי שלא השיב לבקשה לרישיון, הרשות רשאית לתת היתר זמני ולהאריך אותו עד שנתיים ואחר כך לתת לו רישיון.

לירון אדלר: כל ההסדר הזה כבר כתוב בחוק.

לירון אדלר: אנחנו לא יכולים להשאיר את התקנה כך לגבי זה שהוא לא משיב לבקשה לרישיון וצריך לצמצם את זה לזה שהוא לא השיב לבקשה להיתר זמני, כי מה שקורה כשהוא לא משיב לבקשה לרישיון – כבר כתוב בחוק עכשיו.

תומר רוזנר: אולי כדאי כדי להבהיר את העניין הזה ושלא תהיה אי הבנה לכתוב שלגבי בקשה לרישיון יחול ההסדר שקבוע בחוק ולהפנות לשם.

תומר רוזנר: שיהיה ברור שאנחנו לא גורעים מהמצב הקיים.

איתן גינזבורג: צחי בן עיון, חקלאי מהגליל.

צחי בן עיון: שלום.

צחי בן עיון: תודה אדוני היושב ראש.

צחי בן עיון: אני חקלאי מהגליל, ממושב צוריאל.

צחי בן עיון: אני רוצה לומר לכם תודה רבה על כל התקנות האלה.

צחי בן עיון: באמת שינוי מהותי.

צחי בן עיון: בהמשך למה שאמר חבר הכנסת גינזבורג, אנחנו כמעט שנה נמצאים בתקופת קורונה ואני רוצה לומר שהקושי לקבל רישיון עסק – אני מדבר על הגליל אבל בכל מקום בארץ – הוא מהותי.

צחי בן עיון: אני רוצה לדבר על שתי נקודות שהן מאוד משמעותיות.

צחי בן עיון: נקודה אחת שהיושב ראש דיבר עליה לגבי חוות הדעת.

צחי בן עיון: דורשים מאתנו להגיש כל מיני חוות דעת וזה עולה המון כסף, מניסיון.

צחי בן עיון: זה גם מסרבל את התהליך.

צחי בן עיון: יכול להיות שיש המון סוגי עסקים שלא צריכים להגיש חוות דעת מורכבות, אז יש הוזלה משמעותית בכל התהליך אבל זה מאוד מורכב למצוא בעלי מקצוע ועכשיו כשהרשות דורשת ממני, זה עולה לי הרבה יותר כסף.

צחי בן עיון: האם יש תקופת זמן שבמידה והרשות לא עונה ולא מטפלת, האם אפשר למצוא מנגנון לתת רישיון זמני לתקופה קצובה לפחות כדי שבעל העסק יוכל להתמודד ולטפל בכל התנאים הנדרשים ממנו?

צחי בן עיון: ההיבט הזה של ההבחנה בין מהות לבין צורה.

צחי בן עיון: אם לדוגמה יש עסק שהוא מסעדה או בית קפה או עסק שמוכר מזון, ברור שכל מה שקשור לבריאות הציבור חד משמעית צריך לעשות את כל מה שאפשר וכל מה שנדרש ממשרד הבריאות או מכל רשות אחרת.

צחי בן עיון: אבל אדוני, בכל מה שקשור לצורה, אומרים לנו תעשו את הקיר ככה, את המגש בצורה כזאת, מתערבים לנו בכל הדקורציה הפנימית שהיא לא קשורה לבטיחות ולא קשורה לבריאות.

צחי בן עיון: אני חושב שהוועדה שדנה עכשיו בראשותך צריכה להתייחס לנושא הזה בתקנה מסוימת.

צחי בן עיון: להבדיל בין מהות לבין צורה.

צחי בן עיון: הצורה היא לפעמים קריטית.

צחי בן עיון: אומרים לנו להזיז קירות, לעשות שיש כאן, לשים את הארונות כאן, לשים את השלט שם וזה בכלל לא קשור לנושא של בטיחות או בריאות הציבור או מהות העסק.

צחי בן עיון: בנקודה הזאת, אם אפשר למצוא תקנה כללית ולסייע.

צחי בן עיון: עכשיו דנים בתקנות האלה בתקופת הקורונה.

צחי בן עיון: כמו ששמעתי מהחברים לפני כן, התחילו לדון בתקנות לפני שלוש שנים.

צחי בן עיון: עם כל הכבוד, אנחנו היום אחרי שלוש בתקופה מאוד משמעותית.

צחי בן עיון: אם אפשר סעיף סל בתקנות שמתייחס לתקופה הזאת ולהקל עלינו העסקים, אנחנו נשמח.

צחי בן עיון: אני מודה לכולם על הקידום החשוב הה.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: ליאורה עופרי מהמשרד להגנת הסביבה.

ליאורה עופרי: שלום ותודה.

ליאורה עופרי: אני מבקשת להעיר לגבי תיקון תקנות 9 ו-10.

ליאורה עופרי: בנוגע לביטול של הפקיעה האוטומטית של היתר מזורז ובנוגע להגדרה של השינוי המהותי.

ליאורה עופרי: אני חוזרת לאותה הגדרה שההצעה שלנו מבחינתנו היא חשובה וכמובן היא צריכה להיות לדעת נותן האישור ורשות הרישוי ולא לדעתו של בעל העסק מה הוא בגדר שינוי מהותי.

ליאורה עופרי: בנוגע להיתר זמני, מדובר בהיתר שלפי התיקון לחוק עד שנתיים ממועד מתן ההיתר רשאית רשות הרישוי, אם נותן האישור לא מגיב, לתת לבעל העסק רישיון למלוא התקופה.

ליאורה עופרי: זה יכול להיות לחמש שנים, זה יכול להיות לעשר שנים וכדומה.

ליאורה עופרי: אנחנו חושבים שאם יש שינוי במסמכי היסוד שהם המסמכים המהותיים שעל בסיסם בעל העסק קיבל את הרישיון, כאשר הוא עושה שינוי מהותי, אני לא חושבת צריך להשאיר מקום להליך של השמעת טענות מכיוון שזה יכול לקחת תקופה ארוכה, תהליך של שימוע, עד שרשות הרישוי תחליט ואם רשות הרישוי לא תחליט, אנחנו יכולים להיכנס לתמונה.

ליאורה עופרי: עדיין יש כאן היתר שהוא לכתחילה ניתן באופן זמני ולכן אני חושבת שכן יש מקום להשאיר את הפקיעה אוטומטית.

ליאורה עופרי: מבחינת שינויים מהותיים, מקובל עלינו אלא שלדעתנו צריך להכניס כאן הגדרה.

ליאורה עופרי: להבדיל מהיתר זמני, כן מקובל עלינו שבמקום שבו יש שינויים מהותיים במסמכי היסוד, רשות הרישוי רשאית לבטל וזה מקובל, אבל אני חוזרת ואומרת שוב שכן ראוי להכניס פנימה מה הוא בהגדרה שינוי מהותי.

שחר פרלמוטר: העמדה העקרונית ואני חושב שהיא משקפת עמדות שאר המשרדים, כמו שאמרתי בהתחלה, לעשות הבחנה.

שחר פרלמוטר: יש הבדל בין היתר מזורז שמיועד לעסקים שרמת הסיכון שלהם היא לא גבוהה ורק בשל כך שר הפנים היה רשאי לקבוע את זה.

שחר פרלמוטר: מנגד, כאן ההיתר הזמני הוא יותר היתר על תנאי.

שחר פרלמוטר: העסקים שנשארו, חומרי נפץ, עסקים שהסיכון שלהם הוא הכי גבוה, כאן אנחנו חושבים שלא צריך לעשות שינוי או שהנזק מאיזון לא נכון – מה שהייעוץ המשפטי של הוועדה אמר בצדק – יש כאן ערכים ואנחנו צריכים למצוא את האיזון ביניהם.

שחר פרלמוטר: אנחנו חושבים שכאן האיזון הראוי הוא בכך שלא יעשו שינויים ללא אישור.

שחר פרלמוטר: היתר זמני, אם היה שינוי, אני כן מסכים עם הגנת הסביבה שהוא יפקע, זה באמת היתר על תנאי וכשזה רישיון, אפשר לתת שיקול דעת.

שחר פרלמוטר: בכל זאת, לא כל שינוי דינו אחד.

נינא כהן קרן: שלום.

נינא כהן קרן: הייעוץ המשפטי במשרד הבריאות.

נינא כהן קרן: אני רוצה להצטרף לדברים שאמרו משרד הפנים והמשרד להגנת הסביבה וגם לכל הדברים שאמר עמיר יצחקי הסביר.

נינא כהן קרן: אין מחלוקת שההצדקה לבטל רישיון או פקיעה של היתר זמני, זה רק במקרה שנעשו שינויים מהותיים.

נינא כהן קרן: ברור שצריכה להיות גמישות ואפשרות לבעל העסק לעשות שינויים שהם לא מהותיים.

נינא כהן קרן: השאלה היא למי יהיה המנדט להחליט על זה.

נינא כהן קרן: מה שאנחנו אומרים זה שהשאלה האם במקרה מסוים שינוי מהותי כן או לא, היא שאלה שדורשת הרבה פעמים ידע מקצועי, הבנה בנושא של בריאות, של תברואת מזון או בכל נושא אחר בהקשר של משרדים אחרים.

נינא כהן קרן: לכן אנחנו חושבים שברירת המחדל צריכה להיות לא לתקן את מה שנמצא היום בתקנות, להשאיר את זה כמו שזה, וברירת המחדל היא שלא יעשו שינויים אבל אנחנו כן מקבלים את זה שיכולה להיות גמישות ולא תהיה פקיעה אוטומטית או ביטול בכל מקרה של שינוי אלא באמת זה יהיה נתון לשיקול דעת של רשות הרישוי.

נינא כהן קרן: אנחנו חושבים שזה צריך להיות בהסכמה של נותן האישור.

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: עד כאן.

נינא כהן קרן: למה עד כאן?

נינא כהן קרן: זה כמו שהסברתי, בהמשך להסבר שהרבה פעמים השאלה אם שינוי מהותי או לא, היא שאלה שדורשת הבנה וידע.

איתן גינזבורג: זה פשוט מסרבל.

נינא כהן קרן: במקרים מסוימים זה צריך להיות לפחות בהתייעצות עם נותן האישור.

נינא כהן קרן: לא תמיד רשות הרישוי תדע בהכרח לומר האם שינוי מסוים הוא מהותי או לא.

נינא כהן קרן: בכל מקרה בטח לא בעל העסק.

איתן גינזבורג: יש סמכות ויש אחריות.

איתן גינזבורג: אם אתם חושבים שצריך לבטל, תגיעו אליו, תראו שהוא מפר את תנאי הרישיון ותבטלו לו את הרישיון.

איתן גינזבורג: יש לכם סמכות מלאה לעשות את זה.

תומר רוזנר: בחוק החדש יש להם סמכות עצמאית לבטל את הרישיון.

איתן גינזבורג: אני מאוד מכבד את הייעוץ המשפטי, באמת, נינא, את אחת מהאנשים החכמים שפגשתי ואני דן אתך הרבה בחוקי הקורונה וכולי, אבל אתם לא חוויתם את השטח.

איתן גינזבורג: אתם יודעים מה זה עכשיו ללכת למשרד הבריאות ולבקש ממנו לבדוק אם היה שינוי מהותי או לא?

איתן גינזבורג: אלה חודשים.

איתן גינזבורג: חודשים עד שבכלל ידברו אתכם.

איתן גינזבורג: זה פשוט בלתי נסבל.

איתן גינזבורג: זה נחמד לבקש, זה נורא יפה על הנייר והחוק נראה בובה, אבל החיים הם גיהינום.

איתן גינזבורג: זה נורא יפה משפטית וזאת קטסטרופה בחיים ואנחנו לא רוצים שהחיים יהיו קטסטרופה.

איתן גינזבורג: אי אפשר את זה כך.

איתן גינזבורג: אתם רוצים, משרד בריאות יבוא לעשות פיקוח, יראה שלא עומדים בתנאי הרישיון, יסגור את המקום.

שחר פרלמוטר: מה ההחלטה לגבי הצעתכם?

שחר פרלמוטר: הנוסח שהוקרא כולל הצעה שניתן יהיה לבצע שינויים מסוימים ללא אישור.

שחר פרלמוטר: אנחנו מציעים שלא לעשות את זה.

שחר פרלמוטר: להגמיש בסעיף השני של העסקה או ביטול, שניתן יהיה לבטל היתר.

שחר פרלמוטר: ההיתר הזמני והרישיון לא יפקעו או יבוטלו כסמכות שבחובה, התקנות לא יגידו לרשות הרישוי תבטלי אלא תהיה אמירה אחת שניתן יהיה לבטל אותן.

שחר פרלמוטר: היא רשאית לבטל.

שחר פרלמוטר: שוב, זה המסלול הכי כבד, שלא יעשו שינויים בלי אישור.

שחר פרלמוטר: זה אישור של הרשות, היא רשות מקומית ולא צריך להסביר מה זאת רשות מקומית ומה המעמד שלה.

שחר פרלמוטר: אנחנו סומכים עליה.

שחר פרלמוטר: אנחנו מאוד מבקשים שזה מה שיהיה.

עמיחי פישר: חשבתי שדחית, אבל אם זה חוזר לדיון, שוב, בואו נזכור על מה אנחנו מדברים.

עמיחי פישר: אם מדובר על הפרה של תנאי, זאת בכלל לא שאלה ולא צריך כאן אישור כי הוא מפר.

עמיחי פישר: כל האירוע הוא לכאורה לא על שינוי שמהווה הפרה אלא שינוי מאיזשהו מסמך תכנוני כלשהו שיכול להתפרש באיזושהי דרך כזו או אחרת.

עמיחי פישר: אם לא שמים לזה גבול וכל דבר אישור, העסק לא יכול להזיז שום דבר בתוך העסק.

עמיחי פישר: אי אפשר לחיות עם זה.

עמיחי פישר: זה פשוט בלתי סביר בעליל.

שחר פרלמוטר: אני סומך על השטח שיסתדר.

שחר פרלמוטר: כמו שזה היום.

שחר פרלמוטר: היום הנוסח הוא שצריך אישור.

שחר פרלמוטר: אני מניח שבעלי העסקים לא פונים לרשות והרשות לא פונה אליהם.

איתן גינזבורג: אז הם עוברים על החוק.

שחר פרלמוטר: לא.

שחר פרלמוטר: זאת פרשנות מילולית.

שחר פרלמוטר: .

איתן גינזבורג: הם עוברים על החוק.

איתן גינזבורג: מה לעשות?

איתן גינזבורג: אנחנו לא רוצים שהם יעברו על החוק.

שחר פרלמוטר: זו נקודת האיזון המתאימה.

לירון אדלר: הנושא של השינויים המהותיים כן מופיע בנושא של היתר מזורז.

שחר פרלמוטר: זה שונה.

שחר פרלמוטר: רמת הסיכון היא בהחלט שונה.

שחר פרלמוטר: נכון, אפשר שם, מקובל עלי.

שחר פרלמוטר: אגב, אני לא סתם אומר שזה קבוע שם.

שחר פרלמוטר: אני מאמין בזה שקודמינו בתפקיד לא היו מפגרים גמורים והיה לזה טעם.

שחר פרלמוטר: שם אפשר טיפה לשחרר את החבל.

שחר פרלמוטר: זה נכון.

עמיחי פישר: כאן כבר הגיעו לעסק לתת לו רישיון.

עמיחי פישר: הסיכון קיבל מענה בתהליך בצורה הרבה יותר יסודית.

שחר פרלמוטר: לא נכון, כי אתה מקבל רישיון ואז התקנה אומרת שאתה רשאי לבצע שינוי מהותי.

שי עג'מי: אל תשכח שכל היתר מזורז הופך לרישיון.

שי עג'מי: ההגבלה הזאת היא לא רק על העסקים האלה.

שי עג'מי: בסוף ה-180 ימים כל העסקים המזורזים הופכים להיות ברישיון רגיל וזה גם חל עליהם.

שחר פרלמוטר: המערכת צריכה לעבוד לפי כללים.

שחר פרלמוטר: אי אפשר לעשות חמישה כללים שונים.

עמיחי פישר: השאלה אם יש כאן ויכוח האם מישהו הפר תנאי ברישיון שלו, האם הסעיף הזה מפריע למישהו לנהוג בו כמי שהפר.

שחר פרלמוטר: אני לא מדבר רק על התנאים.

שחר פרלמוטר: אני מדבר גם על המסמכים.

פתלי קאיקוב: מהיכן זה הגיע?

שחר פרלמוטר: מהייעוץ המשפטי לוועדה הציע וזה בסדר גמור שהוא הציע ואנחנו דנים.

שחר פרלמוטר: זה לא הגיע מאתנו.

לירון אדלר: בסופו של דבר גם בחוק זה כתוב כמה פעמים וגם כאן בתקנות – נכון שזה כתוב שם בהקשרים של ההיתרים המזורזים - שנושא של שינוי הוא עילה לביטול.

לירון אדלר: אנחנו הצענו את ההצעה הזאת כדי להיות עקביים לאורך כל הדרך וכדי להגיע למצב שבו באמת השטח יכול לחיות ולא על כל שינוי צריך אישור.

לירון אדלר: לא כתוב בחוק שעל כל שינוי צריך אישור.

לירון אדלר: ברור שאנחנו כן מסכימים עם זה שעדיין הוא צריך לעמוד בכל תנאי הרישיון והוא לא אמור להפר שום תנאי.

לירון אדלר: בסוף הפער לא יהיה כל כך גדול.

שחר פרלמוטר: זה עובד לשני הכיוונים.

שחר פרלמוטר: אם הפער הוא לא כזה גדול, זה עובד לשני הכיוונים ואפשר להשאיר את הנוסח על כנו כי אנחנו חושבים שהסיכון הוא גדול יותר.

עמיחי פישר: אני מודה שאני לא מבין את ההיגיון.

עמיחי פישר: התנאים ברישיון, הם אלה שאמורים לייצר את השמירה על האינטרס הציבורי.

עמיחי פישר: כל המסמכים, אלה מסמכים כדי לוודא את התנאים.

עמיחי פישר: כל עוד הבן אדם עומד בתנאים, כל עוד הוא משנה משהו אחר שלא קשור לתנאים, מה ההיגיון בכלל לבוא לבקש אישור?

עמיחי פישר: אלא אם כן אלה דברים נורא קיצוניים שעלולים לייצר אימפקט גדול.

חוה מונדרוביץ': אם אפשר לדברר את ראש אגף רישוי מפעלים ביטחוניים אצלנו במשרד הפנים שמשום מה לא נמצא ב-זום אבל הוא כן רושם לי.

חוה מונדרוביץ': אנחנו רשות רישוי לצורך כ-70 מפעלים ביטחוניים שהם כ-4,000 פריטי רישוי.

חוה מונדרוביץ': מדובר במפעלי ענק.

חוה מונדרוביץ': כל שינוי שהוא לא בתוכנית העסק יכול להשפיע רבות.

חוה מונדרוביץ': אני מתארת לעצמי שמה שהוא אומר, זה גם נכון לכל המפעלים כולם ולא רק לפעלים ביטחוניים.

חוה מונדרוביץ': באמת מדובר על הרישיון הרגיל של המסלול של העסקים המורכבים.

חוה מונדרוביץ': אי אפשר יהיה לתת לשטח להתווכח.

חוה מונדרוביץ': בעל עסק יגיד שזה לא שינוי מהותי והמפקח בשטח יגיד שבעיניו זה כן שינוי מהותי ויתחילו כאן אין סוף ויכוחים.

חוה מונדרוביץ': אנחנו כן מציעים להשאיר שכל שינוי נדרש באישור ובסופו של דבר אם זה קרה, יהיה שיקול דעת שזה לא יפקע אוטומטית.

שחר פרלמוטר: יהיה שיקול דעת כמו בכל דבר באכיפה.

נינא כהן קרן: אני רוצה להזכיר מה שעמיר יצחקי אמר קודם, שאנחנו מדברים על המסר שזה מעביר.

נינא כהן קרן: כיום ברירת המחדל היא שאסור לבעל עסק לעשות שינויים מהמסמכים שהוא הגיש.

נינא כהן קרן: אנחנו בעצם מתקנים את זה לשינויים מהותיים ולמעשה מעודדים את בעלי העסקים לבצע שינויים אחרים בלי שבהכרח אולי מדובר בשינויים מהותיים.

איתן גינזבורג: לא, למה את אומרת את זה?

נינא כהן קרן: לכן אני כן מבקשת שלכל הפחות אם העמדה שלנו לא מתקבלת, שיובהר באיזשהו אופן בנוסח שאין באמור כדי לאפשר הפרה של תנאי מתנאי המפרט האחיד או מהתנאים של נותן האישור באופן כללי, כדי שיהיה ברור לבעל העסק שהוא עושה שינוי והוא צריך להחליט אם זה שינוי מהותי או לא, הוא עובר על המפרט האחיד, רואה את כל התנאים שמופיעים שם ומוודא שאכן זה תואם את כל התנאים.

נינא כהן קרן: בסוף יש כאן איזושהי העברת מסר.

איתן גינזבורג: חייבים להפסיק לחשוד בכולם.

איתן גינזבורג: אי אפשר כל הזמן לחשוד בכולם.

איתן גינזבורג: אי אפשר.

איתן גינזבורג: אי אפשר לנהל מדינה בצורה כזאת כשכולם חשודים שיעשו איזה שינוי ויפרו.

איתן גינזבורג: אי אפשר.

איתן גינזבורג: זאת תרבות לא נכונה וזאת מחשבה לא נכונה.

איתן גינזבורג: אני לא מסכים לדבר הזה.

תומר רוזנר: אני רוצה לשאול שאלה כדי להבהיר את הדבר הזה.

תומר רוזנר: אני רוצה לשאול את אנשי רישוי עסקים שבינינו שהם המומחים בעניין.

תומר רוזנר: כמה פעמים בשנה פונים אליכם עסקים בבקשות לאישור שינוי?

איילת וסרמן: יש מה שנקרא הליך הגשת בקשה לשינויים פנימיים בעסק, כאשר מדובר על הזזת קירות, שינוי דלפקים כמו הדוגמה שעמיר נתן, הזזת כיורים, שינוי פעילות.

איילת וסרמן: זה ברור מאליו שאם יש שינוי תשתיות בעסק, הוא צריך להגיש תוכנית לשינויים.

איילת וסרמן: כל שאר הדברים הם באמת מינוריים ואנחנו לא מתייחסים אליהם אלא אם כן באמת זה משהו שהוא הרה גורל וזה כמעט לא קורה בלי שהם מגיעים אלינו ובאמת פונים ושואלים מה צריך לעשות, מה צריך להגיש ואיך צריך לעשות את הדברים.

תומר רוזנר: זה בדיוק שינויים מהותיים.

איילת וסרמן: בסוף התשתית של כל מה שנאמר כאן היא זהה.

איילת וסרמן: זה מגולם בתנאים לרישיון כשיוצאים, זה מגולם בתנאים להיתר הזמני.

איילת וסרמן: ברור לו, הוא גם חותם על זה אחר כך שהוא צריך להישאר והרישיון שלו יהיה בתוקף כל עוד הוא עומד בתנאים ובתוכנית שאושרה או כולל בחידוש.

איילת וסרמן: גם בהעברת בעלות, בהמשך נראה את זה, הוא צריך לחתום שאין שינויים בעסק והוא לא עשה שום שינוי, בין בעל עסק לבעל העסק השני.

איילת וסרמן: אני לא מבינה למה אנחנו חושבים שזה לא מכוסה בכל סעיף אחר בחוק.

חוה מונדרוביץ': הדוגמה שנתתם היא שינוי מקום של האחסון.

חוה מונדרוביץ': זה לא שינוי מהותי מבחינת בעל העסק.

חוה מונדרוביץ': הוא שינה מקום של אחסון אבל אלה חומרים מסוכנים.

>גילי צימנד: אני כמובן רוצה לתמוך בעניין הזה.

>גילי צימנד: זה לא שאנחנו חושדים כל הזמן בכולם אלא זה פשוט מההיכרות שלנו שלא כל בעל עסק לצערנו מבין ויודע את המשמעויות של השינויים.

>גילי צימנד: הוא לתומו חושב, וזה בא הרבה פעמים ממקום טוב, שזה חסר משמעות אם הוא יזיז את החומר המסוכן מכאן לכאן כי זה יותר נוח לו.

>גילי צימנד: לא כולם מוסדרים בהיתרי רעלים, ממש לא, רק הגדולים מוסדרים בהיתרי רעלים וכל האחרים בהיבטי החומרים המסוכנים מוסדרים ברישיונות העסק.

>גילי צימנד: הזזה ממקום למקום לגמרי יכולה ליצור בעיה לשכן אם מדובר למשל בחומרים דליקים ומימין יש נגריה והוא לא חושב על השכן ולא עושה את השיקולים האלה אלא חושב רק על הסידור הפנימי שלו.

>גילי צימנד: כאן נותן האישור יכול לסייע לו אם הוא יפנה ויגיד לו, שים לב, יש נגריה מימינך, זה עלול להיות מסוכן מאוד, תשקול הזזה לכיוון אחר אם אתה צריך.

>גילי צימנד: זה טובתו ולא לרעתו.

>גילי צימנד: אתם מסתכלים על זה כאילו אנחנו מתנגדים לכל דבר לרעתו.

>גילי צימנד: להיפך, זה בא לעזור לבעל העסק לשקול שיקולים שיתכן והוא אינו מודע להם.

איתן גינזבורג: מצוין.

איתן גינזבורג: אני תומך בכל דבר שאמר.

איתן גינזבורג: תטמיעו את את זה במפרטים.

איתן גינזבורג: פשוט תטמיעו את זה במפרטים.

גילי צימנד: לא לכל העסקים יש מפרטים ולא ניתן להטמיע ברזולוציה הזו.

גילי צימנד: זה לא תמיד ניתן.

גילי צימנד: מה שאפשר, אנחנו מטמיעים במפרטים אבל לעתים יש שיקולים שהוא לא יכול לדעת ואנחנו לא יכולים לדעת מי השכנים מימין ומשמאל וצריך לעזור לו ברמה הפרטנית, לבוא, להראות, לבחון ולסייע.

ניר קפלן: שלום.

ניר קפלן: תודה רבה.

ניר קפלן: ישראל נמצאת בתחתית איכות רישוי עסקים, בקלות עשיית עסקים בישראל וב-OECD וזה אומר שהיום רישוי עסקים הוא מפלצת וטוב מאוד שאנחנו עושים את כל הרפורמות האלה.

ניר קפלן: אני מבין את החשש של משרדי הממשלה שיש עסקים שהם עבריינים.

ניר קפלן: בוא נלך לפי חוק ה-פרטו, ה-20-80.

ניר קפלן: בואו נצא מתוך הנחה ש-80 אחוזים הם שומרי חוק ו-20 אחוזים הם עבריינים, ואגב, זה הרבה פחות, אולי שלושה אחוזים מהעסקים הם עברייניים, לפחות ממה שאנחנו רואים אצלנו.

ניר קפלן: היום ברפורמה לרישוי עסקים יש אפשרות לפיקוח ולביקורת וכל ביקורת יכולה להסיר כמעט באופן מיידי את רישיון העסק מהעסק הסורר.

ניר קפלן: מאחר והגדלנו ברפורמה את יכולת הפיקוח והאכיפה של הרשויות, אני חושב שכן אפשר לסמוך ולהקל קצת על אותם 80 אחוזים מהעסקים שומרי החוק.

ניר קפלן: לגבי היתר הרעלים.

ניר קפלן: קודם כל, במלונות, 100 אחוזים מהמלונות שיש להם בריכות שחייה, יש להם היתר רעלים.

ניר קפלן: כל שנה הכבאות עושה ביקורת בכל העסקים מרמה מסוימת ובכל המלונות עושים ביקורת כל שנה.

ניר קפלן: גם אם איכות הסביבה לא יספיקו לעשות ביקורת כל שנה במלון ולתפוס את המלון הסורר שהעביר את הכלור לחדר אחר, הכבאות עושה את הביקורת על החומרים המסוכנים.

ניר קפלן: אני חושב שיש אכיפה וגם המשטרה מגיעה אלינו, תנו לעסקים לעבוד.

ניר קפלן: בואו נוריד את כל הקשיים המיותרים.

ניר קפלן: אני מבקש לנסות לא להחמיר יתר על המידה.

ניר קפלן: תודה.

חוה מונדרוביץ': אני רק אציין שהמלונות הם בהיתר מזורז ב'.

חוה מונדרוביץ': לכן שם כן השארנו שינויים מהותיים.

עמיחי פישר: הערה לגבי ההצעה שעלתה כאן.

עמיחי פישר: המצב הזה שבו אוסרים אבל מקלים באכיפה, המשמעות שלה היא שכולם עבריינים אבל אולי למרות שאתה עבריין, אני לא אוכף עליך.

ישראלה מני: שלום.

ישראלה מני: קודם כל, יישר כוח גדול ליושב ראש.

ישראלה מני: תודה רבה.

ישראלה מני: צעד גדול.

ישראלה מני: אני בסיפור של העסקים מ-2010, עוד מהחקיקה הקודמת ואני רוצה לומר לכם שכל הזמן, לאורך כל הדרך, אותם משרדים מהלכים עלינו, המגזר העסקי, אימים ואומרים: לא כדאי לכם לעשות את הרפורמה כי אתם תקבלו מפרטים הרבה יותר קשים ממה שיש לכם היום, לא כדאי להם לעשות את הרפורמה כי אתם תראו איך אנחנו נתחיל לעשות עליכם אכיפה.

ישראלה מני: סוף כל סוף גם היה לנו את הגב של משרד ראש הממשלה, גם היה לנו את הגב של משרד הפנים ויכולנו לקדם את הרפורמה הזאת.

ישראלה מני: עכשיו המשרדים מנסים לתפוס כל מיני זיזים בתוך התקנות האלה כדי לנסות ולהחמיר.

ישראלה מני: אני זוכרת היטב את הדיון שהיה גם על המספרות וגם על אולפני ההקלטה בדיונים הקודמים ואני לא מצליחה להבין למה להמשיך להכביד על המגזר העסקי.

ישראלה מני: המגזר העסקי היום נחנק, הקורונה הורגת אותנו, שחררו קצת רסן.

ישראלה מני: יש למשרד בריאות היום יכולת לאכוף איפה שהם רוצים, כמה שהם רוצים, לתת מה שהם רוצים כל הזמן והם עושים את זה בלי חשבון.

ישראלה מני: עכשיו הם רוצים להכביד עלינו עוד?

ישראלה מני: די.

ישראלה מני: מספיק.

ישראלה מני: תלמדו גם לנהל סיכונים.

ישראלה מני: העסקים הקטנים המסכנים – שזה אפילו לא היתר ב', לא היתר א' – תעזבו אותם, תנו להם לחיות.

ישראלה מני: בדרך כלל אלה עסקים קטנים, עובד אחד או מעט מאוד עובדים.

ישראלה מני: די, מספיק.

ישראלה מני: סליחה שאני מדברת כך אבל אני יושבת וצופה בדיון ואני אומרת שהמגזר הציבורי לא מבין באיזה דף אנחנו נמצאים.

ישראלה מני: תודה.

תמר מרסקי: אני רוצה להוסיף על הנאמר.

תמר מרסקי: יש הרבה דיון לגבי מה עסק יודע ומה הוא מבין או לא מבין.

תמר מרסקי: אני רוצה להזכיר שיש הסבר, האמצעים לערוך הסברה וזה לא נעשה מספיק על ידי הרגולטורים.

תמר מרסקי: עסקים קטנים לא יכולים לקרוא את המפרטים כמו שהם נראים וההשקעה במפרטים החדשים, ההשקעה בהפיכתם למשהו קריא, היא אפסית.

תמר מרסקי: אני עוברת על כל המפרטים שיוצאים ויש שם חזרה על סעיפים שהם לא רלוונטיים.

תמר מרסקי: ממש העתק והדבק.

תמר מרסקי: אני ממש מבקשת שתהיה יותר השקעה, שהמפרטים יהיו קריאים כי בכל מקרה הם לא קריאים.

תמר מרסקי: אני רוצה להזכיר אפשר להסביר לעסקים בדרכים מגוונות, דיגיטליות, סרטונים, המון דברים כדי שהם יבינו.

תמר מרסקי: אני לא רוצה שנכניס את העסק למצב שהוא בסיכון לדליקה או משהו כזה, אבל היכן שהסיכונים נמוכים, ניתן ללמד את בעל העסק שיבין את הרעיון.

תמר מרסקי: יש עוד דרכים לעשות את זה חוץ מלאסור עליו מראש או לבקש ממנו להודיע על כל שינוי קטן.

תמר מרסקי: אם הוא יבין את העיקרון באמצעי הסברה שהם לא מפרטים, אמצעי הסברה, דברו לעסקים באמצעים שהם יכולים להבין, לא נצטרך אחר כך לרדוף אחר כל שינוי ופיפס שהם מזיזים בעסק.

עמיר יצחקי: קל מאוד לבוא ולחבוט במשרדי הממשלה באמירות שאין להן בסיס.

עמיר יצחקי: אנחנו עושים עבודה רבה בתחום הזה.

עמיר יצחקי: אנחנו לא הולכים בכוונה נגד העסקים או משהו כזה.

עמיר יצחקי: גם בנושא של כתיבת המפרטים וגם בכל הרפורמה, אנחנו לא קיבלנו את המשאבים שהובטחו לנו.

עמיר יצחקי: אפשר לחנוק את הבקרה, את התנאים, את הכול ולהגיד שיש לכם את כל האפשרויות.

עמיר יצחקי: זה לא מדויק.

עמיר יצחקי: כשחונקים את הרגולטור, הוא עושה כפי יכולתו בסופו של דבר.

עמיר יצחקי: אם רוצים שהדברים יהיו יעילים ותהיה הערכת סיכונים ויעשו הכול, צריך לעבוד על זה.

עמיר יצחקי: צריך להשקיע בזה.

עמיר יצחקי: אנחנו מוכנים לבצע את ההשקעה הזאת אבל תסתכלו מה קרה, לא היה תקציב, כל הזמן היו כלפינו תירוצים למה לא.

עמיר יצחקי: צריך לשים את זה על השולחן וצריך להבין את זה גם כשמקבלים את ההחלטות.

תומר רוזנר: לא קיבלתם את התקנים שהובטחו לכם?

תומר רוזנר: זאת הטענה שלך?

עמיר יצחקי: לדוגמה.

עמיר יצחקי: לא את התקנים, לא התקציב, לא כלום.

עמיר יצחקי: כלום.

עמיר יצחקי: נשארתי עמיר יצחקי בודד במערכה וכולם מתחמקים.

עמיר יצחקי: אני לא מנסה לבכות.

איתן גינזבורג: אני מזדהה עם דבריך.

איתן גינזבורג: אף אחד לא מתכוון לחבוט במשרדי הממשלה.

איתן גינזבורג: אני חושב שיש לנו משרדי ממשלה מקצועיים מאוד, בעלי מסירות גבוהה ותחושת שליחות ציבורית מהמעלה הראשונה.

איתן גינזבורג: אין לי ספק בכך.

איתן גינזבורג: כמובן שכל רצון של כל משרד ממשלתי הוא רק לעשות טוב ולמלא את שליחותו נאמנה.

איתן גינזבורג: הטענות שאתה מעלה, אלה טענות שצריכות להיות מופנות בעיקר לממשלה עצמה, למשרד האוצר, לנציבות שירות המדינה, אולי לשר שלך.

איתן גינזבורג: אני לא חושב שאנחנו המקום שיכול לפקח.

איתן גינזבורג: אולי נבקש מאגף תקציבים, מנציבות שירות המדינה ונשאל למה לא קיבלתם את התקנים ואת התקציב שהובטחו לכם אבל נראה לי שאנחנו לא הגורם לכך שמנע את הדבר הזה.

איתן גינזבורג: זה לא אומר שצריך להמשיך להכביד כי אתה לא קיבלת מענה.

עמיר יצחקי: אני לא מכביד.

עמיר יצחקי: אני לא מכביד יותר ואני לא עוסק כאן בהכבדות.

עמיר יצחקי: אני יכול להבין את מה שעמיחי פישר אמר.

עמיר יצחקי: כתוב שלבעל העסק אזור לעשות כל שינוי, אז עכשיו אנחנו יוצרים איזון אחר בשינויים מהותיים.

עמיר יצחקי: אני אומר שלפחות תבהירו בסעיפים האלה שהתנאים שהוא קיבל במפרט האחיד או שיש לו בתקנות, בדברים שיש בהם תקנות, הם שינוי מהותי, כדי שזה יהיה ברור.

עמיר יצחקי: כשרוצים להבהיר, צריך לדאוג להבהיר את זה שזה יהיה נכון לשני הצדדים.

עמיר יצחקי: בסופו של דבר המטרות של חוק רישוי עסקים הן בין היתר להגן על בריאות הציבור ואנחנו צריכים לקדם את העסקים ועסקים זה דבר טוב שתורם לכלכלה ותורם אפילו לבריאות, אבל מהצד השני הם גם יוצרים סיכונים לבריאות ואנחנו צריכים להבטיח את זה.

עמיר יצחקי: יש כאן איזשהו איזון שלפעמים זה נראה כאילו הוא נשכח.

עמיחי פישר: לי כמובן אין בעיה להוסיף, אם רוצים שזה יהיה מפורש, ובתנאי שהשינוי אינו סותר תנאי מתנאי הרישיון או משהו בסגנון הזה.

עמיחי פישר: זה מובן מאליו ואם מהסעיף משתמעת אפשרות לשנות, נכתוב את זה פוזיטיבית.

שחר פרלמוטר: המסמכים, מסמכי היסוד והתנאים.

שחר פרלמוטר: יש את התקנות, המסמכים והתנאים.

תומר רוזנר: שינויים בעסק יכולים להיות שינויים שלא עוסקים בהם בשום תנאי.

חוה מונדרוביץ': המסמכים האמורים.

חוה מונדרוביץ': ההשוואה למפרטים ולתוכנית העסק.

תומר רוזנר: לגבי המסמכים, דובר.

תומר רוזנר: לצערנו עסק היום, אמנם יש הרבה מאוד דברים שמוסדרים ברישיון העסק שלו, בתנאים, אבל העסק מתאפיין זה שלמשל הוא צבוע בצבע ורוד.

תומר רוזנר: הקירות שלו צבועים בצבע ורוד.

תומר רוזנר: אם אנחנו נגיד שכל שינוי בעסק טעון אישור ותנאי רישיון העסק לא התייחסו לצבע הקירות למרבה הפלא, זה שינוי בעסק והוא יצטרך לקבל אישור על הצבע.

שחר פרלמוטר: איפה התלונות?

שחר פרלמוטר: איך עוד לא שמענו על זה?

שחר פרלמוטר: 60 שנה חוק רישוי עסקים, זו תלונה שלא שמעתי.

שחר פרלמוטר: לא שמענו מעסק שאכפו כנגדו על כך שהוא שינה את צבע הקירות.

שחר פרלמוטר: זה סתם דיון תיאורטי.

תומר רוזנר: זה ממש לא דיון תיאורטי.

תומר רוזנר: התקנות בלשונן אומרות כל שינוי בעסק טעון אישור.

תומר רוזנר: זה מה שכתוב.

שחר פרלמוטר: אפשר להגמיש במישור האכיפה.

תומר רוזנר: לא.

תומר רוזנר: לזה אני לא מסכים.

שחר פרלמוטר: על זוטי דברים, זו פרשנות מאוד מילולית.

תומר רוזנר: אני חושב שההצעה של מר פישר היא הצעה טובה.

חוה מונדרוביץ': אני חושבת שהפשרה שהצענו שבעסקים במסלולים המקוצרים, וזה כולל גם מסעדות וגם בתי מלון, בהיתר מזורז ב', נשאיר את השינויים המהותיים ולעומת זאת במסלול הרגיל ובהיתר הזמני, שאלה המפעלים, העסקים המאוד מסוכנים, לא נשאיר את זה לשיקול דעת מי מהותי ומי לא ולא כי העסקים הם עבריינים או סוררים, חלילה, אלא פשוט לפעמים הם לא יודעים ששינוי מאוד קטן, יש לו השפעה.

תומר רוזנר: אני מציע לקבל את ההצעה של מר פישר ולהבהיר שכמובן אין באפשרות הזאת לבצע שינויים שאינם מהותיים כדי לאפשר הפרה של תנאי מפורש בתנאים.

תומר רוזנר: אני חושב שזה לא צריך להיאמר, אבל אם זה מטריד מישהו, ואני שומע כאן שזה מטריד אנשים, אפשר להוסיף את ההבהרה הזאת, שככל שמדובר בשינוי שהוא הפרה של תנאי רישיון העסק, זה ברור שהוא לא יכול לעשות אותו בלי אישור.

תומר רוזנר: אבל אם זה שינוי שרישיון העסק לא התייחס אליו, ועדיין זה שינוי בעסק, הוא יכול לעשות אותו אם הוא לא מהותי.

תומר רוזנר: מה זה מהותי?

תומר רוזנר: משפיע.

תומר רוזנר: זאת בדיוק השאלה שתישאל, האם זה משפיע על התנאים.

שחר פרלמוטר: מה עם המסמכים?

תומר רוזנר: במסמכים אמרנו שאסור לשנות כלום.

שחר פרלמוטר: אז מסמכים ותנאים, לא.

תומר רוזנר: הוא לא יכול לשנות לעצמו תנאי רישיון העסק.

תומר רוזנר: זה ברור.

שחר פרלמוטר: זה קצת מצחיק כי אנחנו עוסקים בחוק רישוי עסקים ואם זה לא תנאי ברישיון, מה עושים כנגדו?

שחר פרלמוטר: הוא עובר עבירה על סעיף 14 לחוק .

תומר רוזנר: זה מה שכתוב כאן.

שחר פרלמוטר: אנחנו בכל זאת בתקנות רישוי עסקים.

שחר פרלמוטר: מוזר.

איילת וסרמן: ההצעה של עמיחי שחר עונה בדיוק על השאלה הזאת.

איילת וסרמן: אנחנו לא ניגע בצבע של הקיר.

שחר פרלמוטר: אני רוצה לבדוק את זה.

שחר פרלמוטר: התקנה הזאת, כמו מה שהיא רוצה בהתחלה לגבי המסמכים, אלה דברים שבסמכות שר הפנים בלבד לא צריך בשביל זה אישור ועדה.

שחר פרלמוטר: אנחנו רוצים לבדוק את זה.

איתן גינזבורג: בעמדה שלי, אני נוטה לאמץ את עמדת משרד ראש הממשלה.

איתן גינזבורג: אם אתם רוצים לחשוב על זה ולבדוק את זה, נשים את זה בצד בצריך עיון אבל תדעו שזה הכיוון.

תומר רוזנר: שני הסעיפים הבאים הם סעיפים טכניים.

איתן גינזבורג: אני רוצה להמשיך את הדיון עד שעה 16:00 בערך כדי שנוכל להתקדם בצורה משמעותית ולא לעכב את התקנות.

איתן גינזבורג: אני כן רוצה לאפשר הפסקה.

איתן גינזבורג: אתם רוצים הפסקה עכשיו או יותר מאוחר אחרי שני הסעיפים הטכניים?

איתן גינזבורג: בואו נקרא את הסעיפים הטכניים ונצא להפסקה.

תומר רוזנר: שני הסעיפים הבאים הם סעיפים טכניים שעוסקים בפרק של המפרטים האחידים.

תומר רוזנר: שינוי אחד הוא להסיר את הכבאות ממקום שהיא לא צריכה להיות בתקנות הקיימות לגבי המפרטים ולגבי אופן פרסומם, מי צריך לחתום על מפרטים כאשר עושים בהם שינויים.

תומר רוזנר: אנחנו נזקקנו בחוק לקבוע הסדר שמנע את המצב האבסורדי שהיה בעבר שבו על כל מפרט היה צריך חתימה של שישה שרים ואמרנו שהמפרטים יפורסמו ברשומות על ידי מנכ"ל משרד הפנים.

תומר רוזנר: הודעה על המפרטים, לא המפרטים עצמם.

תומר רוזנר: כאן רוצים להבהיר לגבי שינויים במפרטים, מה ההסדר לגבי שינויים בפרטים, איך הודעה כזו מתפרסמת ברשומות.

תומר רוזנר: זה עניין טכני.

לירון אדלר: 10.

לירון אדלר: תיקון תקנה 11א בתקנה 11א לתקנות העיקריות, בתקנת משנה (ב), המילים "ולעניין שירותי כבאות – שר הפנים או מי שהוא הסמיכו לכך (בפרק זה ובפרק ד'2 – נותן אישור" – יימחקו.

לירון אדלר: התקנות הקודמות התייחסו לפני שהוקמה רשות הכבאות.

לירון אדלר: עכשיו רשות הכבאות היא נותן אישור בעצמה ולכן אפשר להוריד כאן.

לירון אדלר: 10א.

לירון אדלר: תיקון תקנה 11ג בתקנה 11ג(א) לתקנות העיקריות, בסופה יבוא "היה שינוי של כמה נותני אישור במפרט האחיד באותלו מועד, יפרסם כל נותן אישור את השינוי בפורטל הממשלתי, והמנהל הכללי של משרד הפנים יפרסם ברשומות הודעה על פרסום השינוי ומועד תחילתו כפי שנקבע במפרט".

לירון אדלר: כשמפרסמים שינוי במפרט, גם כשמפרסמים את המפרט, יש גם פרסום של המפרט באינטרנט ויש הודעה ברשומות על כך שזה התפרסם.

לירון אדלר: כמו שתומר אמר, אנחנו מנסים לטפל כאן במקרה שיש שינוי בכמה מפרטים באותו זמן כדי שלא יהיו הודעות שונות ברשומות, במועדים שונים ובמקומות שונים.

לירון אדלר: המנהל הכללי של משרד הפנים ירכז את הדברים ויוציא הודעה אחת ברשומות.

איתן גינזבורג: הערות?

איתן גינזבורג: אין.

איתן גינזבורג: חייבים להנגיש את המפרטים שיהיו באמת בשפה נהירה ונגישה לבעלי עסקים, להדיוטות, ובכלל מי שעובד במחלקת רישוי עסקים לא תמיד הוא משפטן ואולי על פי רוב לא.

איתן גינזבורג: צריך לפשט את זה ולהפוך את זה לשפה שתהיה נהירה לכולם.

איתן גינזבורג: לא שפה גבוהה, לא מתפלפלת ולא מתחכמת.

איתן גינזבורג: צריך להקפיד על כך.

איתן גינזבורג: זה לא אצלנו, זה במגרש שלכם, אבל צריכים להיות מיינדד לזה כי בסוף האנשים שעובדים על זה, בעלי העסקים הם לא משפטנים, כל אחד בתחום פעילותו והוא חייב להבין את זה כמו כן בן אדם ולא רק אדם שלמד איקס שנות לימוד במוסד להשכלה גבוהה.

תומר רוזנר: אנחנו עוברים עכשיו לפרק שעוסק בתוקף הרישיונות ואנחנו עושים כאן הבהרה לגבי המעבר מהיתר זמני לרישיון.

תומר רוזנר: יש לנו תיקון שמבהיר את הנושא הזה, בעקבות השינוי שהיה בחוק.

לירון אדלר: 11.

לירון אדלר: תיקון תקנה 24 בתקנה 24 לתקנות העיקריות:

לירון אדלר: בתקנת משנה (ה) –

במקום פסקה  יבוא: "(1) תודיע למבקש על הארכת תוקף ההיתר הזמני.

במקום פסקה  יבוא: העתק ההודעה על הארכת תוקף ההיתר הזמני יישלח לנותן האישור".

תומר רוזנר: כפי שאמרנו קודם, החוק קבע הסדר מיוחד למצב שבו ניתן היתר זמני שהוא לתקופה של שנה ובמהלך התקופה הזאת אמורים נותני האישור לבדוק את העסק.

תומר רוזנר: מה קורה אם הם לא עושים שום דבר או אם הם לא עונים, נקבע בחוק שההיתר הזמני, אפשר להאריך אותו בשנה נוספת ואם גם בתוך אותה שנה נוספת תנאי האישור לא הספיקו לבדוק או לא ענו, המבקש מקבל רישיון קבוע לתקופה שכמובן מותר לתת את הרישיון.

תומר רוזנר: התיקונים בתקנות נועדו ליישם את השינויים האלה שנעשו בחוק.

איתן גינזבורג: נעשה הפסקה.

איתן גינזבורג: נחזור בשעה 14:00.

איתן גינזבורג: אני מתכבד לחדש את הישיבה.

איתן גינזבורג: אני מתנצל על ההמתנה.

איתן גינזבורג: אנחנו נמשיך במקום בו הפסקנו.

לירון אדלר: אנחנו מגיעים לכמה עניינים שההסדר העיקרי שלהם הוא דווקא בתקנות ולא בחוק.

לירון אדלר: אלה דברים שהחוק לא טיפל בהם ובעצם אנחנו עוסקים בהם כאן.

לירון אדלר: זה גם הנושא של נושא היתר לשימוש חורג, אחר כך הנושאים של חידוש רישיון ושינוי בעלות.

לירון אדלר: תקנה 25, כשעשו את תיקון 34 עשו איזשהו תיקון לחוק שעשה קצת יותר סדר ביחסים שבין רישוי עסקים לתכנון ובנייה.

לירון אדלר: קבעו שם איזשהו הסדר בנושא של היתר לשימוש חורג ולפי ההסדר שבחוק נקבע שגם אם אין כרגע היתר לשימוש חורג בתוקף לגבי מקום מסוים של עסק, אם היה שם עסק בעבר דומה, ואם מהנדס הוועדה אמר שלא אמורה להיות מניעה שיהיה שם שוב היתר לשימוש חורג – אפשר לתת איזשהו היתר זמני.

לירון אדלר: בעקבות השינוי שנעשה בחוק, הצענו לתקן את תקנה 25 ואני אקריא אותה.

לירון אדלר: 12.

לירון אדלר: תיקון תקנה 25 בתקנה 25 לתקנות העיקריות –

משנה יבוא: "(א) רשות הרישוי רשאית לתת רישיון או היתר זמני לתקופה ארוכה מתקופת תוקפו של היתר לשימוש חורג, כמשמעותו בחוק התכנון והבנייה (בתקנה זו – "היתר לשימוש חורג") ובלבד שבעל העסק יפעל לחידוש ההיתר לשימוש חורג שניתן לפני תום תקופת תוקפו.

משנה יבוא: הסתיימה תקופת תוקפו של ההיתר לשימוש חורג ולא חודש ההיתר, תבטל רשות הרישוי את הרישיון שניתן לאותו העסק ואולם היא תהיה רשאית לתת לעסק היתר זמני אם התקיימו התנאים הקבועים לכך בסעיף 8א1(ד) לחוק".

משנה יבוא: "(א1) רשות הרישוי רשאית להאריך את תוקפו של היתר זמני שניתן לעסק שהסתיימה או שעומדת להסתיים תקופת תוקף ההיתר לשימוש חורג שחל לגביו, אם התקיימו התנאים הקבועים לכך בסעיף 8א1 לחוק בשינויים המחויבים".

משנה יבוא: אנחנו משנים כאן את ברירת המחדל.

משנה יבוא: ברירת המחדל הייתה שאי אפשר לתת בתקנות הקיימות רישיון או היתר זמני לתקופה יותר ארוכה מתקופת ההיתר לשימוש חורג, ובעצם כאן אנחנו קובעים שכן אפשר לתת רישיון ארוך יותר אבל התנאי הוא שבעל העסק צריך לפעול לחידוש ההיתר לשימוש חורג.

משנה יבוא: אם הוא לא פעל או שלא חודש, רשות הרישוי תצטרך לבטל את רישיון העסק אבל היא תהיה רשאית לתת לו את הזמני לפי ההסדר שיש בחוק.

איתן גינזבורג: הערה.

איתן גינזבורג: 25א(ב) ולא (א1).

איתן גינזבורג: מה נכון?

לירון אדלר: זה א(א1) כי (ב) נשאר סעיף שהוא סעיף קיים.

איתן גינזבורג: צריך לתקן כאן.

שחר פרלמוטר: הערת נוסח.

שחר פרלמוטר: אני חושב שזה נוסח.

שחר פרלמוטר: בסעיף קטן (א), הסמכות לתת את הרישיון שהתוקף שלו יהיה לתקופה ארוכה יותר מזה של היתר לשימוש חורג, כתוב "ובלבד שבעל העסק יפעל".

שחר פרלמוטר: הוא צריך להתחייב לפעול.

שחר פרלמוטר: "יפעל" זה תנאי בעתיד, עוד איזה חמש שנים הוא יפעל.

שחר פרלמוטר: צריכה להיות התחייבות.

שחר פרלמוטר: צריך שיהיה כתוב שהוא מתחייב לפעול לחידוש ההיתר.

שחר פרלמוטר: לירון, דיברנו על זה.

לירון אדלר: בסדר.

שחר פרלמוטר: רשות הרישוי לא יכולה לדעת אם הוא יפעל או לא.

שחר פרלמוטר: הוא צריך להתחייב לפעול.

לירון אדלר: בזמן מתן הרישיון או ההיתר, הוא יצטרך להתחייב.

שחר פרלמוטר: לפעול.

שחר פרלמוטר: להתחייב.

שחר פרלמוטר: להצהיר.

שחר פרלמוטר: אם לא, התנאי הזה לא יהיה.

שחר פרלמוטר: הפרשנות היא שהיא לא יכולה להפעיל את הסעיף הזה.

לירון אדלר: בסדר.

איילת וסרמן: בהקשר של מה ששחר אמר.

איילת וסרמן: אם אני טועה, שחר, תקן אותי.

איילת וסרמן: אם אנחנו נותנים רישיון שהוא יתר ארוך מתוקף ההיתר לשימוש חורג, כשאת מפנה למה שכתבנו בחוק על הנושא של תכנון ובנייה ושימוש חורג, אם היה לו שימוש חורג בשנה האחרונה, אני יכולה לתת לו היתר זמני.

איילת וסרמן: כלומר, הוא לא חייב כאן לפעול.

לירון אדלר: גם לפי החוק הוא חייב להגיש בקשה לחידוש ההיתר.

איילת וסרמן: בסדר, אבל אני לא צריכה לראות קודם שהוא הגיש ואז לתת לו את ההיתר הזמני.

איילת וסרמן: השאלה אם משפטית אני טועה ואם כן, אני אשמח לדעת אבל אם לא, כל הסעיף מיותר.

לירון אדלר: הרעיון כאן היה להגיד שאם יש לו רישיון, שהוא יכול לקבל רישיון ל-15 שנים ויש לו כרגע היתר לשימוש חורג לחמש שנים, תני לו את הרישיון לכל התקופה.

לירון אדלר: אם הוא עושה את כל הפעולות לחידוש ההיתר לשימוש חורג, את לא צריכה לעבור להיתר זמני, לחזור לרישיון.

לירון אדלר: הרישיון נשאר.

איילת וסרמן: לפעמים הוא משתהה.

איילת וסרמן: השאלה אם הוא משתהה עד שנה ואני מפסיקה לו את הרישיון.

איילת וסרמן: בואו ניתן לו זמן של שהות מסוימת ולא איזשהו רצף.

שחר פרלמוטר: התקנה הזו עוסקת במי שפועל כדין ויש לו היום היתר לשימוש חורג.

שחר פרלמוטר: 8א(1) מדבר על מי שלא עומד בחוק התכנון והבנייה ולכן הסיטואציות שונות.

שחר פרלמוטר: לכן זאת לא חזרה על החוק.

שחר פרלמוטר: אין כאן חזרה.

איילת וסרמן: אנחנו יכולים לקחת את מה שהיה שם בחוק ולהכניס לתוך זה.

שחר פרלמוטר: הרישיון כאן הוא כאילו על תנאי.

שחר פרלמוטר: הוא מותלה.

שחר פרלמוטר: יש איזשהו תנאי מתלה אבל אפשר לתת ארוך יותר.

שחר פרלמוטר: אם אין באמצע היתר שימוש חורג, הוא לא יפקע.

שחר פרלמוטר: זה לא מופיע בחוק וזה לא גורע מהחוק.

שחר פרלמוטר: אחר כך, בשלב השני, כשכבר אין לו, אם אפשר לפי החוק – אפשר ואם לא, אז לא.

איתן גינזבורג: מקובל?

לירון אדלר: כן.

איתן גינזבורג: יש מישהו שרוצה להתייחס לזה?

איתן גינזבורג: נמשיך.

לירון אדלר: אנחנו נכתוב כאן התחייב לפעול ויפעל.

איתן גינזבורג: מה ההתחייבות הזאת אומרת?

שחר פרלמוטר: הוא צריך להצהיר על כך שהוא מתחייב לפעול.

איתן גינזבורג: עם עורך דין?

שחר פרלמוטר: לא אמרתי תצהיר.

לירון אדלר: אתם רוצים להוסיף כאן מתחייב לפעול?

לירון אדלר: אנחנו כתבנו כאן יפעל כדי שהוא יפעל.

שחר פרלמוטר: זה בסדר.

שחר פרלמוטר: מבחינת עברית, איך אני כרשות רישוי, איך אני אוכל לתת את התקופה הארוכה יותר אם הוא יפעל בעוד כמה שנים.

שחר פרלמוטר: התנאי הזה הוא תנאי עתידי.

נפתלי קאיקוב: יתחייב לפעול עד שנה להסדרת הנושא.

נפתלי קאיקוב: משהו כזה.

לירון אדלר: בסדר.

לירון אדלר: היא נותנת לו את הרישיון ובלבד שהוא התחייב לפעול לחידוש ההיתר לשימוש חורג.

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: רגע.

איתן גינזבורג: אתם מחלישים כאן את עצמכם.

איתן גינזבורג: סליחה שאני אומר את זה.

איתן גינזבורג: התחייב לפעול, זה נחמד.

איתן גינזבורג: יפעל זה הרבה יותר חזק.

איתן גינזבורג: אם אתם רוצים להוסיף התחייב לפעול ויפעל, אני לא יודע.

שחר פרלמוטר: יפעל, איך אני בשנת 2020 יודע.

שחר פרלמוטר: הסמכות כאן היא שאני עכשיו ב-2020 יכול לתת ל-25 שנים ולא לחמש שנים אם הוא יפעל.

שחר פרלמוטר: אני לא יודע אם הוא יפעל.

נפתלי קאיקוב: התחייב לפעול ויפעל.

איתן גינזבורג: תארו לי את הסצנריו.

איתן גינזבורג: אדם שיש לו רישיון עסק שעומד לפקוע.

לירון אדלר: לא הרישיון עומד לפקוע.

לירון אדלר: ההיתר לשימוש חורג.

שחר פרלמוטר: הוא פועל כדין, הוא מחזיק בהיתר לשימוש חורג.

שי עג'מי: יש לו שימוש חורג לחמש שנים אבל תוקף הרישיון הוא ל-20 שנים.

שי עג'מי: האם יינתן לו רישיון עסק לחמש שנים כתוקף ההיתר לשימוש חורג או רישיון העסק.

שי עג'מי: הסעיף בא ואומר שאני יכול לתת לך לכל התקופה של רישיון העסק ובלבד שתפעל.

לירון אדלר: בלבד שאתה מתחייב להאריך את ההיתר החורג בעוד חמש שנים.

שי עג'מי: איך אני כרשות בוחן את התגובה שלך בעתיד בנקודה הזאת.

איתן גינזבורג: אם רשות הרישוי החליטה שלעסק הזה יש רישיון עסק לתקופה ארוכה, ארוכה יותר מתקופת השימוש החורג, לא צריך להעניש אותו.

איתן גינזבורג: אגב, לפעמים השימוש החורג הוא לא בשליטתו.

איתן גינזבורג: יש מקרים בהם השימוש החורג הוא על מבנה שלם.

איתן גינזבורג: לדוגמה, בתב"ע בה המבנים מיועדים לתעשייה וועדת התכנון קבעה שנותנים שימוש חורג למסחר לתקופה של חמש שנים ויש שם חנויות.

איתן גינזבורג: השימוש החורג פקע.

איתן גינזבורג: בבניין קרה משהו, לא חשוב מה קרה, ולא האריכו את השימוש החורג.

איתן גינזבורג: תב"עית כאילו יש כאן

איתן גינזבורג: עבירת בנייה כי לא האריכו את השימוש החורג אבל מהותית לעסק, מעבר לעובדה שאין את השימוש החורג, מה?

שי עג'מי: נגמר לו הרישיון.

שי עג'מי: זה אומר שאין לו רישיון.

איתן גינזבורג: בגלל שפקע השימוש החורג.

שחר פרלמוטר: אלא אם, ואז נעבור ל-8א1 לחוק, אם מדובר בנסיבות בהן אפשר לתת היתר זמני.

איתן גינזבורג: מהנדס העיר יקבע?

איתן גינזבורג: ואם מהנדס העיר יקבע שלמרות שאין היתר לשימוש חורג כי הוא פקע, לא כי לא ניתן אלא הוא פקע, ומהנדס העיר אמר שאין מניעה?

שי עג'מי: הסיפה של הסעיף אומרת שאם פקע.

שי עג'מי: זאת אומרת, אנחנו מדברים בשתי נקודות זמן,.

שי עג'מי: בנקודת הזמן שצופה פני עתיד, אנחנו עוד לא יודעים מה יקרה עם השימוש החורג בעוד חמש שנים, ואז השאלה מה אני עושה לו לכתחילה, לפני שנגמר הזמן, האם אני נותן לו ל-20 שנים או לחמש שנים כתוקף השימוש החורג.

שי עג'מי: ברגע שהגיע הזמן שפקע השימוש החורג דהיינו, הוא כבר לא יוארך, הסיפה של הסעיף אומרת שהתקיימה תקופת תוקפו של ההיתר לשימוש חורג, לא יהיה תוקף לרישיון עסק.

שחר פרלמוטר: אבל היא תהיה רשאית לתת היתר זמני לפי סעיף 8א1.

שי עג'מי: בסדר, אבל אז זה יהיה במסגרת היתר זמני.

שחר פרלמוטר: בסדר, אבל זה מה שהחוק קבע לגבי מי שאין לו היתר.

לירון אדלר: אנחנו לא בוויכוח מהותי.

לירון אדלר: אנחנו רק בוויכוח על כך שבמע

לירון אדלר: מד מתן הרישיון הרשות לא יכולה לראות שהוא יפעל.

לירון אדלר: הם רוצים לכתוב שהוא יתחייב לפעול.

איתן גינזבורג: בסדר.

איתן גינזבורג: יתחייב לפעול.

איתן גינזבורג: עוד משהו אני רוצה לדעת.

איתן גינזבורג: כשנותנים את רישיון העסק לעסק שמקיים את עסקו במבנה בעל שימוש חורג, האם בתנאי הרישיון שלו או ברישיון כתוב בצורה מודגשת שתנאי הרישיון הוא המשך של קיומו של השימוש החורג?

שחר פרלמוטר: זה לא כתוב בטופס 8.

איתן גינזבורג: שוכרים מקום.

איתן גינזבורג: הם לא יודעים שהמבנה הוא בשימוש חורג.

שחר פרלמוטר: איילת, אתם כותבים למרות שזה לא בטופס 8?

איילת וסרמן: בטופס לא רשום.

איתן גינזבורג: אדם שוכר מקום, מנסה לפעול, והוא לא בקי בענייני תכנון ובנייה.

איתן גינזבורג: הוא פשוט מצא מקום שמצא חן בעיניו, מתאים לעסק שלו, רוצה ופועל להקמת העסק שלו במקום, מביא את כל מה שצריך, הוא לא יודע שבעוד שנה וחצי פג תוקף השימוש החורג במבנה הזה או בעוד שנתיים והוא בא ומשקיע.

נפתלי קאיקוב: כל הרפורמה הזאת, משמעותה גם למסלולים שהעסק סגור.

נפתלי קאיקוב: הוא לא פותח את העסק.

נפתלי קאיקוב: יש גם את הנושא של חוות דעת מקדמית.

נפתלי קאיקוב: בן אדם שרוצה עסק, צריך לעשות פעולות מסוימות כדי לבדוק את הוודאות.

איתן גינזבורג: כל מה שאני אומר הוא שהוא צריך לדעת כשהוא מקבל את הרישיון, או תוך התהליך, שהמקום הזה הוא לשימוש חורג שעלול לפקוע בעוד איקס זמן.

שי עג'מי: אני מבקש שתדגישו ברישיון עסק שרישיון העסק, מעבר לשימוש החורג.

איתן גינזבורג: גם מותנה אבל גם ידע שיש תוקף לרישיון.

איתן גינזבורג: ייווצר מצב בו בן אדם פותח עסק, הוא לא מבין בשימוש חורג ובעוד כמה שנים, שנתיים, זה פוקע.

נפתלי קאיקוב: הרישיון לא יוצא מעבר לתקופה.

לירון אדלר: עכשיו משנים את זה.

לירון אדלר: אפשר להוסיף הערה ברישיון.

שחר פרלמוטר: בטופס 8 אפשר לכתוב הערה.

לירון אדלר: אתה רוצה לכתוב גם בתקנה שרשות הרישוי תיידע?

שחר פרלמוטר: לא.

שחר פרלמוטר: אנחנו כותבים בטופס.

לירון אדלר: הרבה דברים שכתבנו בטופס, כתבנו גם בתקנות שיופיעו בטופס.

איתן גינזבורג: אבל למה צריך?

איתן גינזבורג: אם זה מופיע בטופס שאנחנו מאשרים אותו, למה צריך לכתוב את זה גם במילים?

שי עג'מי: הפתרון ששחר הציע, שיתחייב, באה הרשות המקומית ואומרת שהוא יכול לקבל או רישיון עסק, פטור מתקופת השימוש החורג.

איתן גינזבורג: לא תמיד זה תלוי בו.

איתן גינזבורג: לא תמיד זה תלוי בעסק.

שי עג'מי: אבל אז הוא יודע.

שי עג'מי: ברגע שהיא אומרת או שאתה מקבל את זה לשנתיים, עד שהשימוש החורג פוקע, או שאתה מקבל ל-20 שנים.

שי עג'מי: אם אתה רוצה ל-20 שנים, תתחייב שאתה פועל לשנות את השימוש החורג ואז הוא גם יודע שהוא צריך לשנות.

איתן גינזבורג: עסק בתוך בניין שלם ואותו בניין לשימוש חורג, הבניין לא בבעלותו אלא הוא שוכר את המקום, איך הוא יכול לפעול כדי לפתור את השימוש החורג?

איתן גינזבורג: זה בניין שלם בו יש לו חנות.

שחר פרלמוטר: צריך לבדוק לפני כן.

איתן גינזבורג: יש לו משרד בקומה שלישית.

שחר פרלמוטר: הוא הולך למחלקת התכנון ובודק.

איתן גינזבורג: יש לו אולפן הקלטות אודיו.

שי עג'מי: אם הוא לא יעמוד בזה, הוא יקבל את רישיון העסק לתקופה הקצרה.

איתן גינזבורג: אני אומר שאנחנו כאילו מטילים על בעל העסק כאן בסיטואציה כזאת התחייבות שלא בטוח שהוא יכול לעמוד בה.

שי עג'מי: אם הוא לא יכול לעמוד בה, שייקח את התוקף הקצר.

לירון אדלר: לא בטוח.

לירון אדלר: אפשר ליידע אותו בטופס.

לירון אדלר: בסופו של דבר החוק אומר אם לעסק אין שימוש חורג ואין את חוות דעת המהנדס, אי אפשר לתת לו רישיון עסק.

לירון אדלר: אבל צריך ליידע אותו.

לירון אדלר: מה שצריך לעשות זה אולי ליידע אותו גם כשנותנים לו את מתן הרישיון שאם העסק נמצא במקום שיש לו היתר לשימוש חורג, או שהוא מתחייב לפעול או שהוא צריך לדעת.

שחר פרלמוטר: אני לא אוהב את ה"ליידע".

שחר פרלמוטר: אפשר לכתוב בגוף התקנה, אני לא אתנגד, שבטופס 8 יפורט.

שחר פרלמוטר: אם הרישיון היה בנסיבות האלה, אז היא תפרט בטופס 8.

שחר פרלמוטר: אנחנו נכתוב את זה גם שם.

לירון אדלר: אם לא חודש ההיתר לשימוש חורג, יבוטל הרישיון אבל אפשר לתת היתר זמני בתנאים האלה והאלה.

לירון אדלר: אם זה במקום שבשליטתו, שיתחייב לפעול, להגיש את הבקשה.

איתן גינזבורג: צריך להבין שיש בעלי עסקים שזה ממש לא בשליטתם.

איתן גינזבורג: רובם שוכרים מבנים לא שלהם, זה יכול להיות משרד בקומה שלישית, חנות במבואה.

שחר פרלמוטר: חלק מהרפורמה – זו ההשקפה שלי – או עיקר הרפורמה היה רישוי עצמי וזה בא עם מחיר.

שחר פרלמוטר: זה בא עם זה שאנחנו מעבירים את האחריות לבעל העסק.

שחר פרלמוטר: עסק שרוצה לפתוח במקום מסוים, מצופה שיבדוק איפה הוא פותח את המקום שלו ושידע לרבות את הייעוד.

נפתלי קאיקוב: כבוד היושב ראש, נקודה אחת.

נפתלי קאיקוב: אנחנו מדברים עכשיו על עולם רישוי גדול.

נפתלי קאיקוב: אתה אומר שאתה לא רוצה שהוא יהיה בפנים וידע, אתלה לא רוצה שהוא ייכנס לתוך הבעיה, אתה רוצה להיות לפני הבעיה.

נפתלי קאיקוב: חוות דעת מקדמית כמו שאמרתי, וזה כלי חשוב מאוד בתחום רישוי עסקים, הוא בודק מראש והרשות המקומית נותנת את ההתייחסות של תכנון ובנייה ואומרת, שמע, המתחם הזה יש לו שימוש חורג עד, או משהו כזה.

איתן גינזבורג: לא תמיד אומרים עד.

איתן גינזבורג: אומרים שיש שימוש חורג.

איתן גינזבורג: לא כולם נתניה.

איתן גינזבורג: אני אומר לך שבחוות הדעת יגידו שיש שימוש חורג והוא לא יודע שזה פג תוקף בעוד שנה.

נפתלי קאיקוב: אם אנחנו מדברים על מומחיות של אנשים, השאלה איך אני מכניס את זה לתוך משוואה.

נפתלי קאיקוב: משרד הפנים מנחה אותנו, מוציא הנחיות ומסביר את כל הדברים האלה.

נפתלי קאיקוב: אפשר להוציא הנחיה ולהסביר את זה.

נפתלי קאיקוב: כל דבר שאתה תכתוב כאן, יכול גם לשמש כחרב פיפיות לרעת בעלי העסקים כי יש את העניין של השימוש החורג, יש את הזמנים שלא כתובים, מבקשים עוד זמן, אל תבצעו אכיפה, תנו לנו זמן.

נפתלי קאיקוב: כל דבר שכתוב לי, אני לא יכול לעזור לבעל העסק.

נפתלי קאיקוב: בעלי העסקים הם נושמים, הם חיים, הם חלק מתוך הפעילות שלהם והם צריכים זמן.

נפתלי קאיקוב: הטופס צריך להגיע, אנשים מדברים אתם.

נפתלי קאיקוב: , בסוף אנשים נמצאים בצד השני.

נפתלי קאיקוב: לכן אני אומר שחוות הדעת המקדמית היא כלי בו אתה בודק לפני ומקבל את כל תמונת המצב של העסק כולל מצב של השימוש החורג.

שחר פרלמוטר: הוא צריך להתעניין.

נפתלי קאיקוב: נכון, חייב.

נפתלי קאיקוב: אמרנו רישוי עצמי.

איתן גינזבורג: לא נעים להגיד.

איתן גינזבורג: כאן כולכם מהתחום.

איתן גינזבורג: באו לפתוח אולפן הקלטות אודיו, עזבו אותו.

איתן גינזבורג: בא לפתוח מכבסה, הוא לא מבין בדברים האלה.

איתן גינזבורג: הוא יודע לכבס, הוא יודע לתת שירות, הוא לא מבין בפרטים האלה.

איתן גינזבורג: אז כולכם כאן מבינים, גם אני, אבל בסוף זה לא עולם התוכן של אותו אדם.

איתן גינזבורג: נכון שיש לו אחריות כי הוא מקים עסק והוא צריך ללמוד הכול, אני מבין את זה, האחריות חלה עליו אבל אני בא מתוך האספקלריה שאני כן מטיל עליו את האחריות אבל אני גם רוצה ליידע אותו שידע, שיוצב לו רמזור שהוא לא עושה כאן שגיאה.

איילת וסרמן: הוא קיבל את הרישיון בגלל שהוא ידע להוציא היתר לשימוש חורג.

איילת וסרמן: זה לא שהוא לא יודע.

נפתלי קאיקוב: כבוד היושב ראש, יש עוד כלי שאתה לא מודע אליו והוא גם לא מצוין כאן וזה הנושא של מרכז שירות משותף.

נפתלי קאיקוב: בערים גדולות יש אפשרות שכל נותני האישור מגיעים לשולחן אחד עם בעל העסק ושם נותנים לו את כל הסקירה, כל מצב העסק, כל הנציגים הפנימיים של הרשות ואומרים לו את תמונת המצב המלאה ויוצא סיכום שמשקף את כל תמונת המצב, תמונה שנותנת ודאות מאוד רצינית.

נפתלי קאיקוב: דרך אגב, רון חולדאי, ראש עיריית תל אביב-יפו ומרים פיירברג פועלים ועושים עבודה מדהימה כדי לייצר את הוודאות הזאת לבעלי העסקים.

נפתלי קאיקוב: אלה דברים שלא יסולא בפז.

נפתלי קאיקוב: יש כל כך הרבה דברים שנתנו.

נפתלי קאיקוב: הפעולות שעשה משרד הפנים בהנחיות שלו וגם בהבהרה שלו, אני חושב שהדברים האלה יכולים להתקדם.

נפתלי קאיקוב: לא כל דבר בחקיקה אלא בהסברים.

נפתלי קאיקוב: לא כל דבר צריך לכתוב.

שי עג'מי: אנחנו אומרים שהוא יתחייב.

שי עג'מי: אפשר בהתחייבות לעשות את ההבהרה הזאת.

שי עג'מי: אני מתחייב לפעול להוצאת שימוש חורג ולכן יש רישיון, ואז יהיה איזשהו דיסקליימר על מה שאתה רוצה ליידע אותו אבל זה דיסקליימר שהוא כללי.

שחר פרלמוטר: דע לך שלפי תקנה איקס.

שי עג'מי: כן.

שי עג'מי: אז הוא מתחייב לפעול.

איילת וסרמן: אני מתחייב להמשיך לפעול כי הוא כבר פעל.

נפתלי קאיקוב: היושב ראש הגיע אלי למשרד ואומר, תקשיב, יש לי כאן בעיה, אני צריך כאן עוד שלושה-ארבעה חודשים.

שחר פרלמוטר: לא.

שחר פרלמוטר: זה לא הסיפור.

נפתלי קאיקוב: אם יש לי סעיף שאומר שכאן יש בעיה, אתה לא יכול לתת לו אפילו יום, אז אתה מגדיר.

איתן גינזבורג: זה לא מה שאנחנו אומרים.

שי עג'מי: בתוך טקסט ההתחייבות הזה, לשים את הדיסקליימר, שים לב.

איתן גינזבורג: העליתי סוגיה שיכולה להיות ללא מעט בעלי עסקים, אלפי עסקים בישראל, ואני חושב שאפשר לפתור את זה ברמה של טופס.

לירון אדלר: כן.

לירון אדלר: אפשר גם להוסיף כאן בתקנות.

איתן גינזבורג: תבחנו את זה אם זה נכון.

איתן גינזבורג: אם תגידו לי שזה יעשה יותר נזק מאשר תועלת, נראה.

איתן גינזבורג: נשאיר את זה כמו שהצעת, יתחייב לפעול.

שי ברמן: שלום.

שי ברמן: תודה.

שי ברמן: לעניין השימוש החורג.

שי ברמן: זה עניין שהוא מאוד רגיש אצלנו ואנחנו הרבה שנים סובלים מהסיפור הזה ולא מצליחים לפתור אותו.

שי ברמן: אני רוצה לגעת כאן בנקודה נוספת של עסקים שתוך כדי זה שיש להם רישיון עסק, בעצם השימוש החורג שלהם מסתיים.

שי ברמן: יש להם רישיון עסק, הם כבר קיבלו את רישיון העסק ועכשיו השימוש החורג שלהם מסתיים, בטח גם עכשיו בתקופת קורונה הם צריכים לעבור את כל התהליך הזה מחדש.

איתן גינזבורג: את זה אנחנו פותרים.

שי ברמן: אני יודע שזה לא בדיוק משהו שקשור לתקנות אבל זה משהו שיושב על הרבה מאוד בעלי עסקים.

איתן גינזבורג: התקנות האלה באות לפתור בדיוק את המצב הזה.

איתן גינזבורג: לא יהיה יותר מצב כזה.

איתן גינזבורג: אנחנו באים לפתור אותו.

איתן גינזבורג: אם מישהו ירצה לפרט בפניו מה זה אומר כדי להניח את דעתו, אני אשמח.

לירון אדלר: אני אחזור שוב.

לירון אדלר: אנחנו שינינו את ברירת המחדל שהייתה עד היום בתקנות.

לירון אדלר: עד היום בתקנות אי אפשר היה לתת רישיון ארוך יותר מההיתר לשימוש חורג ועכשיו אנחנו כותבים שאפשר יהיה לתת רישיון ארוך יותר מההיתר לשימוש חורג.

לירון אדלר: זאת אומרת שבזמן שנגמר לך ההיתר לשימוש חורג, לא נגמר הרישיון.

לירון אדלר: הרישיון ממשיך אבל אתה צריך לעשות את הפעולה הנדרשת כדי להמשיך גם את ההיתר לשימוש חורג.

איתן גינזבורג: לחדש את השימוש החורג.

לירון אדלר: לחדש את השימוש החורג וברירת המחדל היא שבאופן עקרוני יש לך רישיון.

לירון אדלר: לא הצלחת לחדש, הרשות לא חידשה, יש בעיה עם חידוש ההיתר לשימוש חורג, היות והחוק קובע שבסופו של דבר לא צריכים להיות עסקים שאין להם היתר לשימוש חורג, הרשות אמורה כן לעשות פעילות לביטול הרישיון אבל הוא תוכל לתת להיתר זמני, אם התקיימו התנאים הקבועים בחוק.

לירון אדלר: המטרה בסופו של דבר היא ליצור המשכיות, לא לעבור מרישיון להיתר זמני ובחזרה אלא שיהיה משהו המשכי והרישיון ממשיך, בתנאי שכמובן בעל העסק פועל כדין ומחדש את כל ההיתרים.

שי ברמן: תודה על ההבהרה.

איתן גינזבורג: שי, עדיין זה מטיל עליכם את החובה לפעול לחדש את השימוש החורג.

איתן גינזבורג: במידה והשימוש החורג לא יחודש, העסק ייסגר.

שי ברמן: ברור לי לגמרי.

שי ברמן: זה אירוע נפרד לחלוטין ואני אשמח אם אולי בהזדמנות אחרת הוועדה תוכל להתייחס למה כלל צריך את העניין הה של שימוש חורג ולמה זה צריך לעלות כל כך הרבה כסף לאנשים.

שי ברמן: הרבה פעמים עיריות לא משנות תב"ע במשך הרבה שנים.

שי ברמן: אם אני אקח למשל את רמת החייל או את הרצליה, מקומות שהרבה שנים פועלות שם מסעדות ופשוט חבל שהרשויות לא משנות שם תב"ע ומאלצות את בעלי העסקים לשנות סכומים בגובה של עשרות ומאות אלפי שקלים לחינם.

איתן גינזבורג: שי, אתה צודק.

איתן גינזבורג: זה עניין של הרשויות המקומית, למה הן לא מעדכנות את תוכניותיהן אבל לצערי לא נשנה זאת במסגרת התקנות האלה.

נפתלי קאיקוב: כבוד היושב ראש, דיברתם על השלטון המקומי ואני רוצה להתייחס לנקודה חשובה.

איתן גינזבורג: רגע.

איתן גינזבורג: ביקש להתייחס מאיר קפלן, התאחדות המלונות.

קריאה: הוא ויתר.

איתן גינזבורג: בסדר.

איתן גינזבורג: נפתלי.

נפתלי קאיקוב: יש עשרות אלפי עסקים שלא נמצאים בצו רישוי עסקים ולא נראה לי שהבדיקות של השימושים החורגים נכנסים לכזאת משקפת.

נפתלי קאיקוב: זאת אומרת, יש כאן פער מאוד מאוד דרמטי וגדול.

נפתלי קאיקוב: יש גם דרכים אחרות לאכוף את השימושים החורגים ולא צריך שכל דבר יהיה דרך רישוי עסקים.

נפתלי קאיקוב: דרך אגב, לנו יש דיון גדול לגבי הקשר בין תכנון ובנייה לרישוי עסקים.

נפתלי קאיקוב: כמובן אנחנו נעשה דיון אחר למשרד הפנים אבל אנחנו מאוד מאוד רוצים להתקדם.

נפתלי קאיקוב: אני מפחד שהדיון יסתיים והתקנות שמחכות לאלפי עסקים, נפסיד את זה.

איתן גינזבורג: יש באמת שאלה.

איתן גינזבורג: למשל למה חנות בגדים שנמצאת בתוך מבנה ללא שימוש חורג יכולה להתקיים ומספרה לא או מתפרה לא.

איתן גינזבורג: חנות בגדים כן ומתפרה לא.

נפתלי קאיקוב: מסכים אתך.

איתן גינזבורג: או אולפן טלוויזיה כן ואולפן אודיו לא.

נפתלי קאיקוב: אנחנו אמרנו את דעתנו לגבי אולפן אודיו.

איתן גינזבורג: ההצלחה שתהיה היא שבדיון הבא הם יגידו שזה יצא מהרשימה.

איתן גינזבורג: אז הכול יאושר כאן מהר.

נפתלי קאיקוב: היינו בוועדת המשנה שקבעה איזה פריטים יורדים מצו רישוי עסקים והגענו לחנויות פרחים.

נפתלי קאיקוב: אז כל משרדי הממשלה אמרו שלא מעניין, לא מעניין, לא מעניין.

נפתלי קאיקוב: אנחנו השלטון המקומי אמרנו שגם אותנו זה לא מעניין.

נפתלי קאיקוב: אמרו, רגע, מה זה לא מעניין אתכם?

איתן גינזבורג: מה זה לא מעניין אתכם?

איתן גינזבורג: חנויות הפרחים בצו.

נפתלי קאיקוב: לא.

נפתלי קאיקוב: אמרנו חנויות פרחים מ-300 מטרים ומעלה.

נפתלי קאיקוב: כמה חנויות פרחים כאלה אתה מכיר?

נפתלי קאיקוב: יש דרכים גם להוציא את חנויות הפרחים מצו רישוי עסקים.

נפתלי קאיקוב: בוא נגיד שאולפן אודיו מ-500 מטרים ומעלה, לא צריך רישיון עסק.

נפתלי קאיקוב: יש דרכים לפעול אבל כמובן הכול בשיתוף פעולה עם כל משרדי הממשלה והשלטון המקומי.

תומר רוזנר: הנושא הבא, חידוש רישיונות.

תומר רוזנר: אנחנו מנסים לעשות כאן חידוש בנושא חידוש רישיונות.

תומר רוזנר: על פי התקנות במצבן הקיים, חידוש רישיון למעשה מוגש כבקשה חדשה לרישיון.

תומר רוזנר: ההצעה כאן היא לשפר מעט את המצב הקיים ולאפשר חידוש רישיון בדרך יותר פשוטה, להפחית את הנטל הבירוקרטי ולהסתפק בהצהרות במקרים המתאימים.

לירון אדלר: 13.

לירון אדלר: תיקון תקנה 26 בתקנה 26 לתקנות העיקריות –

לירון אדלר: במקום "90" יבוא "120" ובסופה יבוא "ולבעל העסק.

לירון אדלר: 14.

לירון אדלר: הוספת תקנה 26א אחרי תקנה 26 לתקנות העיקריות יבוא: "26א.

לירון אדלר: הצהרת בעל העסק לשם חידוש רישיון.

לירון אדלר: עד 90 ימים לפניי תום תקופת תוקפו של רישיון תקופתי או רישיון זמני, ימסור בעל העסק הצהרה בספח שלפי טופס 8 שבתוספת הכוללת הצהרה כאמור בסעיף 6א1(ג) לחוק.

לירון אדלר: מסר בעל העסק הצהרה כאמור, לא יידרש מגיש הבקשה למסור מסמכים הנוגעים לקיום דיני התכנון והבנייה לשם חידוש הרישיון.

לירון אדלר: רשות הרישוי תודיע לנותני האישור על הגשת ההצהרה כאמור.

לירון אדלר: רשות הרישוי רשאית, מטעמים מיוחדים שיירשמו, להאריך את המועד למסירת ההצהרה לרשות הרישוי, ובלבד שתוגש עד 75 ימים לפני תחום תקופת הרישיון, לכל המאוחר".

לירון אדלר: 14א.

לירון אדלר: תיקון תקנה 27 בתקנה 27(א) לתקנות העיקריות, אחר המילים "את ההודעה" יבוא "על הגשת ההצהרה" ובמקום "26" יבוא "26א".

לירון אדלר: 15.

לירון אדלר: תיקון תקנה 28 בתקנה 28 לתקנות העיקריות –

משנה יבוא: "(א1) לא תסרב רשות הרישוי ליתן היתר זמני רק בשל כך שנותן האישור לא השיב בתוך המועד הקבוע כאמור בתקנה 27(ב), ובמקרה כאמור תיתן לבעל העסק היתר זמני ובו פירוט תנאיו ומועד ביצועם".

משנה יבוא: בתקנת משנה (ג), אחרי "לא תיתן רישיון" יבוא "לפי פרק זה" ובמקום הסיפה יבוא: "אין באמור כדי לפגוע בסמכות רשות הרישוי –

משנה יבוא: לקבוע תנאים מוקדמים או תנאים ברישיון או היתר זמני נוסף על תנאים שקבע נותן האישור".

משנה יבוא: 16.

משנה יבוא: הוספת תקנה 28א אחרי תקנה 28 לתקנות העיקריות יבוא: "28א.

משנה יבוא: חידוש רישיון תקופתי ורישיון זמני לעסק שסווג להליך רישוי מקוצר -

משנה יבוא: עד 90 ימים לפני תום תקופת תוקפו של הרישיון, ימסור בעל העסק הצהרה בספח שלפי טופס 8 שבתוספת הכוללת הצהרה כאמור בסעיף 6א1(ג) לחוק.

משנה יבוא: מסר בעל העסק הצהרה כאמור, לא יידרש מגיש הבקשה למסור מסמכים הנוגעים לעניין קיום תכליות דיני התכנון והבנייה לשם חידוש הרישיון.

משנה יבוא: רשות הרישוי תודיע לנותני האישור על הגשת ההצהרה.

משנה יבוא: רשות הרישוי רשאית, מטעמים מיוחדים שיירשמו, להאריך את המועד למסירת ההצהרה לרשות הרישוי, ובלבד שתוגש עד 75 ימים לפני תום תקופת הרישיון, לכל המאוחר.

משנה יבוא: מתן אישור לחידוש של הרישיון ועל תנאי נותן האישור שיש לקבוע ברישיון.

משנה יבוא: תנאי נותן האישור המוקדמים שעל בעל העסק למלא לקבלת אישורו למתן רישיון או היתר זמני או מסמכים נוספים הדרושים, לצורך בדיקת הבקשה, לפי סעיף 6ג או 6ד לחוק.

משנה יבוא: תיתן לבעל העסק רישיון ותקבע את תנאי הרישיון.

משנה יבוא: תודיע לבעל העסק על תנאים מוקדמים שעליו למלא לקבלת רישיון או היתר זמני לפי טופס 4 שבתוספת.

משנה יבוא: לא תסרב רשות הרישוי ליתן רישיון רק בשל כך שנותן אישור לא השיב כאמור בפסקה (5), ובנסיבות אלה תיתן לבעל העסק רישיון ובו פירוט תנאיו ומועד ביצועם.

משנה יבוא: על חידוש רישיון תקופתי או רישיון זמני (להלן – הרישיון) לעסק שסווג במסלול רישיון על יסוד תצהיר, יחולו הוראות אלה:

משנה יבוא: עד 90 ימים לפני תום תקופת תוקפו של הרישיון, ימסור בעל העסק תצהיר לפי טופס 5א שבתוספת הכולל תצהיר על עמידה בהוראות סעיף 6א2 לחוק.

משנה יבוא: מסר בעל העסק תצהיר כאמור, לא יידרש מגיש הבקשה למסור מסמכים הנוגעים לעניין קיום תכליות דיני התכנון והבנייה לשם חידוש הרישיון.

משנה יבוא: רשות הרישוי רשאית, מטעמים מיוחדים שיירשמו, להאריך את המועד למסירת התצהיר לרשות הרישוי, ובלבד שהתצהיר יוגש עד 75 ימים לפני תום תקופת הרישיון, לכל המאוחר.

משנה יבוא: הוראות סעיפים 6א2 לחוק יחולו, בשינויים המחויבים, על הגשת תצהיר וחידוש רישיון לפי תקנה זו".

משנה יבוא: 17.

משנה יבוא: תיקון תקנה 29 בתקנה 29 לתקנות העיקריות –

משנה יבוא: בתקנת משנה (ג), במקום "האמור" יבוא "כאמור בתקנה 26א או תצהיר לפי טופס 5א כאמור בתקנה 28א, לפי העניין".

תומר רוזנר: אני רוצה להעיר שתי הערות חשובות שמשתמעות מהנוסח אבל צריך להדגיש אותן וחשוב שבעלי העסקים ישמעו.

תומר רוזנר: ההסדרים המיוחדים שחלים על חידוש רישיונות עסק יחולו גם על בעלי רישיונות קיימים שלא התחילו במסלולים המקוצרים.

תומר רוזנר: זאת אומרת, עסק שיש לו רישיון היום, רישיון רגיל אבל הוא סווג בצו כמסלול היתר מזורז או מסלול רישיון על יסוד תצהיר, יוכל מעכשיו, אם הוא צריך לחדש את רישיונו, להגיש את בקשת החידוש בדרך המקוצר.

איתן גינזבורג: וזו הקלה מאוד משמעותית לבעלי העסקים שצריכים לחדש את רישיון העסקים שלהם.

תומר רוזנר: זאת הצעה של משרד הפנים.

תומר רוזנר: אחד החידושים הגדולים שמשרד הפנים הביא בתקנות האלה.

איתן גינזבורג: מחזק את ידיהם.

תומר רוזנר: בהחלט.

תומר רוזנר: אני אומר שברישיון על יסוד תצהיר, מי שסווג לרישיון על יסוד תצהיר, גם אם הוא – כפי שאמרתי – בעבר היה רישיון רגיל, הוא מגיש תצהיר ומקבל רישיון, אוטומטית.

תומר רוזנר: זאת אומרת, מספיק שהוא מגיש את התצהיר ורישיונו מתחדש.

תומר רוזנר: לגבי בעלי ההיתר המזורז או מי שסווג למסלול היתר מזורז גם אם יש לו רישיון רגיל היום, הוא מגיש הצהרה וזה מועבר לנותני האישור.

תומר רוזנר: אם הם לא משיבים, מחדשים לו את הרישיון.

תומר רוזנר: הייתי מוסיף בתקנה 28(א) לגבי תנאי נותני האישור.

תומר רוזנר: זה משהו שלא דיברנו עליו ואני אומר את זה עכשיו.

תומר רוזנר: בדומה להוראות שנקבעו בפרקים הראשונים לגבי קביעת תנאים של נותן אישור, הייתי רוצה להוסיף "בכפוף להוראות סעיף 7 לחוק".

תומר רוזנר: זה מופיע בתנאים.

תומר רוזנר: שיהיה ברור שזה בכפוף לתנאים האלה.

תומר רוזנר: זאת אומרת, הם לא יכולים להוסיף תנאים כאוות נפשם אלא אם מדובר במפרט אחיד, ממש במפרט האחיד וכולי.

תומר רוזנר: שיהיה ברור שהאפשרות של נותני האישור להוסיף תנאים, זה רק לפי מה שהחוק מאפשר ולא מעבר לכך.

לירון אדלר: אני רוצה להוסיף הערה.

לירון אדלר: בתקנות האלה אנחנו קובעים מסלולים בהם אם אין תשובות של נותני האישור, רשות הרישוי כבר יכולה לתת או רישיון במקרים של ההיתר המזורז והרישיון על יסוד תצהיר, או היתר זמני במקרים של הרישיונות הרגילים.

לירון אדלר: יש כאן תקנה שהיא בתקנות הקיימות, תקנה 28ג שאנחנו מתקנים אותה כאן.

לירון אדלר: תקנה 28ג היום קובעת איזשהו כלל אצבע שבאופן עקרוני רשות הרישוי לא תיתן רישיון בלי האישור של נותן אישור, למעט במקרים החריגים וצריך לציין שם את כל המקרים החריגים.

לירון אדלר: הקראנו את זה כאן.

לירון אדלר: בתקנה 15 יש תיקון לתקנה 28.

לירון אדלר: בפסקה (3) לתקנת משנה (ג), זה צריך להיות: בתקנת משנה (ג), אחרי "לא תיתן רישיון" יבוא "לפי פרק זה", אחרי "לרישיון ובהתאם לתנאיו" יבוא "או בנסיבות המפורטות בתקנה 28א" ואחרי "בתקנה 27ב" יבוא "או בתקנה זאת".

לירון אדלר: זאת בעצם הפניה לכל התקנות לגבי המקרים בהם כן מחדשים רישיון למרות שאין אישור של נותן האישור.

איתן גינזבורג: הערות.

עמיחי פישר: הערה קטנה.

עמיחי פישר: נראה לי טעות.

עמיחי פישר: בחידוש של מישהו על יסוד תצהיר.

עמיחי פישר: הוא היחיד שבחידוש שלו כן חייב תצהיר.

לירון אדלר: בכוונת מכוון.

תומר רוזנר: זה לא מועבר לנותני האישור.

תומר רוזנר: הוא מגיש תצהיר והוא מקבל רישיון אוטומטי.

שחר פרלמוטר: הסייגים לגביו, הסייגים בחוק שמונעים.

שחר פרלמוטר: זה חידוש רגיל.

שחר פרלמוטר: זאת המשמעות.

לירון אדלר: זה התחיל בזה שגם בהיתר המזורז, בתקנות שהוגשו לוועדה, נדרש תצהיר לחידוש הרישיון ובדיונים בינינו הגענו למסקנה שכאשר היתר מזורז עובר לרישיון רגיל, אין סיבה להכביד עליו יותר מרישיונות רגילים אחרים ולכן בהיתר מזורז העברנו את זה שאת תהיה הצהרה, כמו בתהליך חידוש של רישיון רגיל, אבל רישיון לעשות תצהיר זה באמת המסלול בו אנחנו נותנים הכי הרבה אמון לבעלי העסקים כאשר בעצם אף אחד לא בדק אותו מלכתחילה.

לירון אדלר: אנחנו רוצים שיישאר האמון הזה ושם נשאר התצהיר.

שי עג'מי: שתי הערות.

שי עג'מי: בנוגע לתיקון עליו לירון דיברה, סעיף 28ג.

שי עג'מי: לא כל כך הבנתי איך הולך להיראות הסעיף אבל אני מאוד חושש מהמילים "רשות הרישוי תחליט".

לירון אדלר: אני אקרא את התקנה.

לירון אדלר: "רשות הרישוי לא תיתן רישיון לפי פרק זה לעסק הטעון אישורו של נותן אישור אלא לאחר שנותן האישור נתן אישור לרישיון ובהתאם לתנאיו.

לירון אדלר: רשות הרישוי תחליט בדבר מתן היתר זמני לעסק טעון אישורו של נותן אישור רק לאחר שנותן האישור נתן אישורו".

איתן גינזבורג: תקשיבו, בטוח יש איזו פינה בתוכנית שהייתה לוקחת את החלק הזה.

איתן גינזבורג: הטעון אישורו לאחר שנותן האישור נתן אישור.

איתן גינזבורג: מי שקורא את זה, אי אפשר לכתוב לתת?

תומר רוזנר: אם אתה רוצה ליהנות עוד יותר, תקרא את חוק רישוי עסקים ותנסה להבין מה כתוב בו.

איתן גינזבורג: אגיד לך את האמת, ניסיתי.

איתן גינזבורג: קראתי.

איתן גינזבורג: כשנכנסתי לתפקיד יושב ועדת התכנון והבנייה קראתי את כל חוק התכנון והבנייה.

איתן גינזבורג: מסובך.

איתן גינזבורג: כשפעלתי לאורך תקופת הכהונה שלי להעביר את רישוי עסקים לאגף ההנדסה כי זה נראה לי נכון, הצלחתי, והתחלתי לקרוא את חוק רישוי עסקים.

איתן גינזבורג: נשברתי.

איתן גינזבורג: סליחה על האתנחתא.

לירון אדלר: אני מקריאה שוב.

לירון אדלר: "רשות הרישוי לא תיתן רישיון לפי פרק זה לעסק הטעון אישורו של נותן אישור אלא לאחר שנותן האישור נתן אישור לרישיון ובהתאם לתנאיו או בנסיבות המפורטות בתקנה 28א".

לירון אדלר: זאת אומרת, אפשר לתת רישיון גם בלי נותן האישור בנסיבות של החידוש, כמו שאמרנו בהיתר מזורז או ביסוד תצהיר.

לירון אדלר: "רשות הרישוי תחליט בדבר מתן היתר זמני לעסק טעון אישורו של נותן אישור רק לאחר שנותן האישור נתן אישור לרישיון או להיתר זמני ובהתאם לתנאיו או בנסיבות המפורטות בתקנה 27ב או בתקנה זו".

לירון אדלר: אלה תקנות שהיו בתקנות הקיימות כדי להגיד את כלל האצבע שרשות הרישוי אמורה לפעול יחד עם נותני האישור.

לירון אדלר: אנחנו היום שינינו כאן הרבה ברירות מחדל ולאור כל השינויים האלה שאמרנו שבכל מיני מקרים רשות הרישוי יכולה לעבוד גם בלי נותן האישור, אנחנו כן הערנו בתחילת הדרך שאולי כבר אין צורך בתקנה הזאת.

לירון אדלר: רצו להשאיר אותה ורק הוספנו את המקרים החריגים.

שי עג'מי: יש כאן דבר אחד שצריך לומר.

שי עג'מי: צריך לומר שיראו את בעל העסק כבעל היתר זמני אם אף אחד לא עשה כלום.

לירון אדלר: לכן הפנינו לתקנות.

לירון אדלר: אני לא רוצה לחזור כאן מיליון פעמים.

שי עג'מי: אבל הפנית לתקנה 28.

לירון אדלר: תקנה 28א, זה נושא של מתן רישיון גם בלי נותני האישור.

שי עג'מי: נכון, אבל לא כתוב.

לירון אדלר: יש את הכלל שאומר שהיא לא תיתן רישיון בלי נותני האישור חוץ מ-28א.

שי עג'מי: הבנתי.

שי עג'מי: אני קורא את 28 וב-28 אין אמירה שאם נותן אישור לא השיב, יראו אותו.

לירון אדלר: על מה אתה מעיר?

לירון אדלר: תגיד לי במהות.

לירון אדלר: על חידוש הרישיון של ההיתרים המזורזים?

שי עג'מי: כן.

לירון אדלר: זה לא מה שאנחנו מדברים עליו עכשיו.

תומר רוזנר: שי, מה מטריד אותך?

שי עג'מי: עכשיו זה על החידוש של העסקים הרגילים בסופו אפשר להגיע להיתר זמני.

שי עג'מי: צריך לומר אמירה מאוד ברורה ואם אני לא טועה זה גם נאמר בחוק וזה מסוג הדברים שאיילת אמרה שצריך לסגור אותם ולא לייצר מונחים שונים כי אז אתה שואל את עצמך למה יש מונחים שונים.

שי עג'מי: קבענו שאם לא הגיבו בעת חידוש רישיון רגיל, לבעל העסק יש היתר זמני.

שי עג'מי: נכון?

תומר רוזנר: נכון.

שי עג'מי: יראו אותו כבעל היתר זמני.

שי עג'מי: המונח כאן הפך להיות שהרשות המקומית צריכה לתת.

לירון אדלר: לא.

לירון אדלר: היא גם צריכה להחליט.

שי עג'מי: את ה"להחליט" הם עקפו כי הם אמרו בהתאם לסעיף 28.

שחר פרלמוטר: בתקנה 28 הוספנו פסקה חדשה.

שחר פרלמוטר: את (א1).

שחר פרלמוטר: "לא תסרב לתת היתר זמני רק בשל כך שנותן אישור לא השיב.

שחר פרלמוטר: במקרה הזה תיתן לו היתר זמני".

שחר פרלמוטר: תיתן.

שחר פרלמוטר: לא תחליט.

שחר פרלמוטר: רק במקרה הזה.

לירון אדלר: בחוק אין לנו כל כך התייחסות לחידוש.

שי עג'מי: יש על ההיתר הזמני.

שי עג'מי: בחוק יש כמה מונחים שאומרים את האוטומציה או את הדיפולט.

שי עג'מי: יש את המונח שאומר שאם לא עשו ככה, רואים אותו כבעל היתר, כבעל רישיון.

שי עג'מי: כמובן החוק רואה אותו.

שי עג'מי: אף אחד לא צריך לעשות שום פעולה.

שי עג'מי: כאן יש מונח שאומר שהרשות צריכה לתת לך.

שי עג'מי: מה קורה אם היא לא נתנה לך?

לירון אדלר: אבל אנחנו לא במקרים של החוק.

שחר פרלמוטר: זה רק לגבי היתר מזורז.

שי עג'מי: זה צריך להיות באותו מונח.

שי עג'מי: אנחנו לא יכולים להשתמש במונח שונה.

שי עג'מי: אנחנו מייצרים כאן מצבים משפטיים.

שחר פרלמוטר: רק לגבי ההיתר המזורז שם זה תצהיר והסיכון הוא נמוך, המחוקק מצא לנכון לקבוע שיראו אותו כמי שקיבל היתר מזורז אחרי שהגיש.

שחר פרלמוטר: אנחנו כרגע לא שם.

חוה מונדרוביץ': אני חושבת שאפשר בתקנת משנה (א1) להוסיף בסוף שההסדר של 7ב, היכן שיש היתר מזורז בחוק, יחול כאן.

חוה מונדרוביץ': שנה ועוד שנה ואחרי שנתיים.

שחר פרלמוטר: אבל זה משהו אחר.

תומר רוזנר: אני הבנתי מה הוא רוצה.

תומר רוזנר: הוא אומר שזה לא מוסדר בחוק.

תומר רוזנר: הנושא הזה של חידוש רישיון כשזה לא משיב, לא מוסדר בחוק.

תומר רוזנר: הוא שואל או אומר למה שזה לא יהיה אותו רעיון כמו במקרים אחרים שהבן אדם לא משיב.

שי עג'מי: אם רוצים שיהיו אקטיביים נגדו.

שי עג'מי: אם לא אקטיביים נגדו, כאילו יש לו היתר זמני.

תומר רוזנר: זה לא קשור לסעיף בחוק.

תומר רוזנר: הוא שואל למה לא לקבוע כאן במקום "תיתן לו", יראו אותו כמי שיש לו.

שחר פרלמוטר: המקרה הפרטני בכל החידוש כאן שאתה תקבע את זה.

שחר פרלמוטר: זה לא נראה לי הגיוני.

לירון אדלר: על נותן האישור זה כן כתוב בתקנות.

לירון אדלר: בסעיף 27ב.

לירון אדלר: נותן האישור, כן כתוב לגביו.

לירון אדלר: "לא השיב נותן האישור בתוך המועד הקבוע".

שחר פרלמוטר: נכון, יראו אותו כמי שנתן אישור.

לירון אדלר: יראו אותו כמי שנתן אישור להיתר זמני.

לירון אדלר: אז כתוב שאם נותן האישור לא השיב, רשות הרישוי צריכה לתת היתר זמני.

לירון אדלר: אבל אנחנו בנושא של חידוש רישיון.

לירון אדלר: אתם רוצים לכתוב שגם אם הרשות לא עונה?

שי עג'מי: בואו נראה את הסיטואציה.

שחר פרלמוטר: אף אחד לא עונה לו ואיכשהו יראו אותו כמי שקיבל היתר זמני.

שחר פרלמוטר: איך הוא ידע?

איתן גינזבורג: אבל הרשות לא ענתה לו.

שחר פרלמוטר: איך הוא יוכיח את זה?

שי עג'מי: בואו נבין את הסיטואציה.

שחר פרלמוטר: בסוף ה"יראו אותו", זה פיקטיבי.

שחר פרלמוטר: זה לא מעוגן.

שי עג'מי: חוה מאירה את עינינו שיכול להיות שבסעיף 28ב "לא הודיעה רשותך הרישוי על החלטה כאמור בפסקת משנה (א), יראו את בעל העסק כמי שיש לו היתר זמני".

שי עג'מי: אולי כל מה שאני אומר מבוטל כי זה כתוב ב-28ב.

חוה מונדרוביץ': אני הצעתי שההסדר הזה של שנה פלוס שנה יחול גם כאן.

איילת וסרמן: זה סעיף ב(א)(2).

איילת וסרמן: צריך להוסיף את זה לכאן.

איילת וסרמן: אני בעד.

שי עג'מי: יש עסק שכבר פועל, ניתן לו רישיון, אף אחד לא בא ונתן לו שום סנקציה, אף אחד לא אמר שהוא לא בסדר.

שי עג'מי: למה שבעל העסק הזה פתאום יתחיל להיכנס לסיפורי סבתא משפטיים האם יש לו, האם נתנו לו או לא נתנו לו?

שי עג'מי: אף אחד לא נתן לו סירוב, תמשיך לעבוד, אמנם עם היתר זמני אבל תמשיך לעבוד.

שי עג'מי: יש חוסר קוהרנטיות בין סעיפים קטנים (א1), (ב) ו-(ג).

שי עג'מי: הם קצת לא קוהרנטיים.

איתן גינזבורג: תסביר את חוסר הקוהרנטיות.

שי עג'מי: לירון שמה לב לחוסר הקוהרנטיות וב-(ג) היא ניסתה לעקוף בכל מיני אמירות שנאמרו קודם על ידי היחלצות מסעיפים קודמים.

לירון אדלר: ב-28 הרגיל.

לירון אדלר: יש לנו בהתחלה כמה מקרים בהם רשות הרישוי עובדת בלי נותני האישור ואז ב-(ג) כאילו קובעים את ההסדר הכללי.

לירון אדלר: יכול להיות שבסוף (ג) הוא יותר מבלבל.

חוה מונדרוביץ': אבל הוא קובע איזשהו כלל שאם לא חלים כל האחרים, כל החריגים, עדיין.

שי עג'מי: אולי את זה צריך להגיד.

לירון אדלר: אבל אנחנו כתבנו כאן.

לירון אדלר: גם לפני החריגים כתבנו שבאופן עקרוני הוא צריך לפנות לנותן האישור ונותן האישור צריך לענות, ורק אם הוא לא עונה, רואים אותו כאילו שנתן היתר זמני.

חוה מונדרוביץ': אבל לפנות ולענות זה לא אותו הדבר להוציא את הרישיון אם אין לך את האישור במקרים שאתה צריך את האישור.

לירון אדלר: אבל מתי אתה צריך את האישור הזה?

לירון אדלר: אם הוא לא עונה, אתה נותן.

לירון אדלר: זה מוציא אחד את השני.

תומר רוזנר: אני רוצה לשאול את חוה.

תומר רוזנר: באיזה מקרה יש מצב שבו צריך אישור פוזיטיבי של נותן האישור?

לירון אדלר: ושלא מתקיימים החריגים.

חוה מונדרוביץ': בכל מקרה.

תומר רוזנר: לא בכל מקרה.

תומר רוזנר: באיזה מקרה?

לירון אדלר: בכל מקרה כתבנו שאם הוא לא עונה, רואים אותו כאילו נתן לו היתר זמני.

תומר רוזנר: איזה מקרה אחר יש?

תומר רוזנר: זה סותר אחד את השני.

תומר רוזנר: אם בכל מקרה שהוא לא עונה נותנים היתר זמני, באיזה מקרה כן צריך את האישור הפוזיטיבי שלו?

חוה מונדרוביץ': אגב, זו שאלה שהגיעה אלי, שנותן אישור נתן את אישורו לאישור זמני כי לבעל העסק יש עוד כמה ליקויים לתקן ורשות הרישוי מוציאה היתר זמני.

חוה מונדרוביץ': שואל בעל העסק למה היתר זמני, איפה זה כתוב שלא תתנו לי רישיון, בגלל שמשרד אחד הוציא רשימת ליקויים.

חוה מונדרוביץ': אני מספרת לך על מקרה אמיתי ששאלו אותו ובדקתי בכל התקנות.

שי עג'מי: אבל לא מבטלים את זה.

חוה מונדרוביץ': רוצים לבטל את זה.

שחר פרלמוטר: אתם מערבבים.

שחר פרלמוטר: הם רוצים לבטל את (ג) ואתם רוצים משהו אחר.

שחר פרלמוטר: קשה להבין על מה מדברים.

שי עג'מי: אני חושב שלוגית צריך לעשות כך שאחרי סעיף 28א צריך להיות 28ב ו-(א)(1) צריך להפוך להיות (ב)(1).

שי עג'מי: אז יש כאן מהלך לוגי.

שי עג'מי: לא הודיעה רשות הרישוי, יראו אותו כמי שיש לו היתר זמני ואז רשות הרישוי תיתן לו.

שי עג'מי: קודם כל רואים אותו ואז היא נותנת לו.

חוה מונדרוביץ': אבל (א1) מדבר אם נותן האישור לא ענה תשובה, ו-(ב) מדבר אם רשות הרישוי לא החליטה.

חוה מונדרוביץ': רשת הרישוי מחליטה אחרי שנותן האישור נתן או לא נתן תשובה.

חוה מונדרוביץ': זה כן לפי סדר הזמנים.

חוה מונדרוביץ': אני מדברת על משהו שלישי שב-(א)(1), לקשר אותו לסעיף 7ב(1) לחוק שאחרי שנה אם עדיין נותן האישור לא ענה, מאריכים לו בשנה נוספת ואחרי שנתיים זה הופך לרישיון רגיל.

חוה מונדרוביץ': פשוט לכתוב שההסדר של 7ב(1) יחול.

שחר פרלמוטר: אתם רוצים להכניס את זה ל-(א)(1).

שחר פרלמוטר: (א)(1), לפי הסיטואציה שהסבירו לנו, זו הסיטואציה בה המשרדים לא עונים, העסק עומד בתנאים, אין לרשות הרישוי עילה לסרב לבקשה והתקנות אומרות שיראו את המשרד כמי שאישר היתר זמני והיא לא חותמת.

שחר פרלמוטר: זאת הסיטואציה ולכן קבענו כאן שאם זה הטעם היחיד, היא לא תסרב רק בשל כך ואז היא תיתן היתר זמני.

שחר פרלמוטר: זאת הבעיה וזה הפתרון.

תומר רוזנר: אני חוזר ושואל.

תומר רוזנר: אנחנו עכשיו עוסקים בחידוש רישיון.

תומר רוזנר: בכללים שנקבעו עד עכשיו, למעט (ג), לפי מיטב הבנתי מקיפים את כל האפשרויות.

תומר רוזנר: מצב שבו ביקש רישיון, יש תשובה של אחד מהגופים, רשות הרישוי או נותן האישור, ואז הולכים לפי התשובה, בין אם זה אישור ובין אם זה לא אישור.

תומר רוזנר: עכשיו אנחנו מדברים על הסיטואציה שאין תשובה.

תומר רוזנר: אם אין תשובה, יש לו כבר הסדר למצב שבו רשות הרישוי לא השיבה או למצב שנותן האישור לא השיב.

תומר רוזנר: באיזה מקרה ממשיך לחול סעיף קטן (ג)?<

חוה מונדרוביץ': שנותן אישור מאשר מתן היתר זמני בלבד עד שיתוקנו הליקויים בחידוש.

חוה מונדרוביץ': רשות הרישוי לא תוכל לתת רישיון אלא בהסכמת נותן האישור.

שחר פרלמוטר: אני לא חושב שתקנה (ג) היא לא נכונה.

חוה מונדרוביץ': זאת דוגמה אחת אבל כנראה יש עוד דוגמאות שאנחנו מפספסים.

לירון אדלר: לעבור מהיתר זמני לרישיון, כן צריך את האישור של נותן האישור.

לירון אדלר: שיהיה ברור שאם נתנו לך היתר זמני בגלל שהם רצו, נותן האישור רצה לתת אישור זמני, אם אתה רוצה לעבור מזה לרישיון, אתה כן צריך למשל את האישור שלו למרות שעדיין נתת היתר זמני ויש את ההסדר בחוק שאמר שגם שם אם נותן אישור.

לירון אדלר: בסוף ההסדר שבחוק כן חל.

חוה מונדרוביץ': לא בחידוש.

חוה מונדרוביץ': עצם מתן ההיתר הזמני ולא מתן רישיון.

חוה מונדרוביץ': בחידוש רישיון, רק לפי הסעיף הזה.

לירון אדלר: אבל אם למשל נתת היתר זמני בגלל שנותן האישור ביקש לתת היתר זמני ואחר כך הוא לא ממשיך להשיב.

חוה מונדרוביץ': נכון.

חוה מונדרוביץ': יש לזה סעיפים אחרים.

חוה מונדרוביץ': יש הרבה חריגים.

איתן גינזבורג: סעיף (ג) הוא באמת בעייתי.

תומר רוזנר: הוא נטע זר.

חוה מונדרוביץ': לכן החרגנו את כל החריגים אבל עדיין קיימים מקרים מסוימים שהוא יחול.

שי עג'מי: צריך להגיד את זה ישר.

שי עג'מי: אני מסכים אתך אבל צריך להגיד את זה ישר.

שי עג'מי: כרגע זה משתמע כאילו דרך המלך היא זו אלא אם כן משהו בחריגים.

חוה מונדרוביץ': אפשר להגיד את זה הפוך.

חוה מונדרוביץ': שאם לא חלו סעיפים אלה ואלה, יידרש אישורו של נותן האישור לשם מתן רישיון.

חוה מונדרוביץ': אפשר לעשות את הדיפולט הפוך אבל עדיין להשאיר את הכלל הזה שקיים, כשלא מתקיימים כל החריגים.

שחר פרלמוטר: אני הייתי משאיר את זה כך.

שחר פרלמוטר: כל ההצעוןת שלכם, יותר מבלבלות.

איתן גינזבורג: כרגע יש סעיף מבלבל.

שחר פרלמוטר: סעיף (ג) כשלעצמו הוא נכון.

שחר פרלמוטר: אין שם איזושהי קביעה משפטית שהיא לא נכונה.

שחר פרלמוטר: זה תואם את ההוראות האחרות וזה בסדר.

שי עג'מי: הייתי אומר שאם לא התקיימו סעיף קטן (א)() או (ב) ואז זה ואז ברור לך שזה עולם אחר.

איתן גינזבורג: בסדר.

שי עג'מי: עוד הערה.

שי עג'מי: בחידוש של המקוצרים.

שי עג'מי: לא נכנסתי לעומק הטפסים.

שי עג'מי: מי שאין לו מפרט, מה הוא מצהיר כדי לחדש את הרישיון?

חוה מונדרוביץ': התנאי הוא הרישיון הקודם.

שי עג'מי: ברור שלא צריך מפרט.

שי עג'מי: בסדר.

שי עג'מי: תודה.

איתן גינזבורג: יש עוד הערות?

איתן גינזבורג: אריק טייב מבקש לשאול שאלה.

אריק טייב: שאלה.

אריק טייב: לפני כן, עת חידשנו רישיון עסק, כשפנו אלינו לחידוש רישיון עסק, פנו אלינו רק 90 ימים לפני פקיעת הרישיון.

אריק טייב: עכשיו בתקנות מוצע שרשות הרישוי תפנה אלינו פעמיים, גם 120 ימים לפני פקיעת הרישיון וגם לאחר קבלת ההצהרה מטעם בעל העסק.

אריק טייב: רציתי לדעת מה הטעם שרשות הרישוי תפנה אלינו 120 ימים לפני פקיעת הרישיון.

אריק טייב: אנחנו הרי נגיע לעסק רק לאחר קבלת ההצהרה ואז נתחיל לספור את הימים.

חוה מונדרוביץ': לכתחילה באמת היה 90 ימים.

איתן גינזבורג: איזה סעיף זה?

חוה מונדרוביץ': סעיף 26.

חוה מונדרוביץ': התקנה הראשונה בפרק ח'.

חוה מונדרוביץ': היום זה מדבר על כך ש-90 ימים לפני תקופת הרישיון, היא תודיע לנותני האישור אבל בעצם אנחנו עכשיו קבענו כאן בתקנות שבעל העסק מצהיר שלא חלו שינויים בעסק בעת קבלת הרישיון החדש ועכשיו אנחנו רוצים שהוא יצהיר לפני כדי לחסוך לו להביא מסמכים של תכנון ובנייה.

חוה מונדרוביץ': לכן הוא צריך להצהיר לפני.

חוה מונדרוביץ': לכן הארכנו את הזמן הזה מ-90 ימים ל-120 ימים אבל במחשבה שנייה, לאחר דבריו של אריק, אני חושבת שאולי 120 ימים לפני לא צריך לפנות לנותני האישור אלא רק לבעל העסק ורק אחרי קבלת ההצהרה.

שחר פרלמוטר: נכון.

שחר פרלמוטר: כן הייתי מציע בהשלמה בסעיף 26א, הייתי שמח לשמוע את השלטון המקומי מה דעתו.

שחר פרלמוטר: התשובה של המשרדים היא בתוך 45 ימי מיום שההודעה התקבלה אצלם.

שחר פרלמוטר: אולי ב-26א כן לכתוב תוך כמה זמן אתם תשלחו להם את זה.

איילת וסרמן: אני חושבת שצריך לשמוע את כל המשרדים.

איילת וסרמן: אני בטוחה שיש כאלה שיש להם אולי קצת פריטים מאשר למשרד העבודה, בטח כיבוי, בטח משטרה, ויכול להיות שהם ירצו לקבל על זה דווקא 120 ימים כדי להיערך לקראת הבאות.

איילת וסרמן: צריך לשמוע קצת יותר את משרד העבודה ומשרדים נוספים בהקשר הזה.

איילת וסרמן: אנחנו חושבים שכמו שזה רשום, זה בסדר.

תומר חזות: לעניין ה-120 ימים, אני חושב שזה בהחלט מבורך להותיר את זה.

תומר חזות: המסופים שלנו רשאים ויכולים להסתמך גם על ביקורות קודמות שהם ביקרו בעסק.

תומר חזות: ככל שלא יהיו ליקויים בתוך תקופת ה-120, בתוך 45 ימים נוכל לתת תשובה בזמן הרבה יותר מהיר.

תומר חזות: אני לא רואה איך זה פוגע בציבור ואם רשויות הרישוי לא מתנגדות לכך, אני חושב שיש בזה רק ברכה.

תומר חזות: לעניין סעיף 26א ו-28א.

תומר חזות: הסעיפים האלה קובעים שרשויות הרישוי יעבירו לנותני האישור את ההצהרה על דיני התכנון והבנייה כאשר סעיף 27 קובע ש-45 ימים להתייחסות נותני האישור נמנים מיום שקיבלו את ההצהרה.

תומר חזות: במערכת הזאת חסר סעיף מאוד מאוד קריטי שקובע לוחות זמנים להעברת ההצהרה אל נותני האישור, תוך כמה זמן רשות הרישוי מעבירה אלי.

תומר חזות: בלי זה אנחנו עשויים להיתקע ולעבור את ה-120 ימים האלה בלי שזה עבר לנותני האישור.

תומר חזות: חייבים כאן לקצוב זמנים לרשות הרישוי להעברת ההצהרה אל נותני האישור.

תומר רוזנר: שלושה ימים.

איתן גינזבורג: בסדר.

תומר רוזנר: הנושא הבא, העברת בעלות.

תומר רוזנר: התקנות בנוסחן היום מסתכלות על העברת בעלות כעל בקשה לרישיון חדש.

תומר רוזנר: אנחנו ביקשנו, ומשרד הפנים נעתר לבקשתנו, ואנחנו מבהירים שלא מדובר בבקשה לרישיון חדש אלא מדובר בהעברת בעלות ברישיון קיים.

תומר רוזנר: במצב שבו יש לנו עסק שרוצים להעביר את הבעלות בו, בכל סוגי העסקים, מגישים את חוזה העברת חוזה העברת הבעלות, מגישים הצהרה על כך שכל התנאים מתקיימים ובעצם באופן מיידי, למעט חריגים שתכף נדבר עליהם, מקבל הבעלות מקבל עליו את הרישיון וממשיך באותו רישיון שהיה קודם עד תום התקופה שהייתה של הרישיון המקורי.

תומר רוזנר: יש לכך חריגים ונעבור עליהם במסגרת התקנות, אבל זה העיקרון.

תומר רוזנר: אם אין אפשרות של בעל העסק להצהיר את ההצהרה שהוא מקיים את כל תנאי הרישיון וכולי, בעצם העברת בעלות תיחשב כבקשה לרישיון חדש.

תומר רוזנר: זאת אומרת, אם לא מתקיימים התנאים שמאפשרים העברת בעלות ללא חידוש הרישיון, יצטרכו לבקש רישיון חדש.

לירון אדלר: 17א.

לירון אדלר: החלפת פרק ט' במקום פרק ט' לתקנות העיקיות יבוא: פרק ט': שינוי בעלות "30.

לירון אדלר: שינוי בעלות

לירון אדלר: עסק בעל רישיון או היתר, טעון רישיון או היתר חדש עם שינוי של הבעלות.

לירון אדלר: "שינוי בעלות" – כל שינוי בזהות הבעלים הרשומים ברישיון העסק, לרבות הוספת בעל או גריעתו וכן העברת שליטה בתאגיד כמשמעותה בחוק ניירות ערך, תשכ"ח-1968.

לירון אדלר: "בעל" – בין יחיד ובין תאגיד".

לירון אדלר: 31.

לירון אדלר: בקשה לשינוי בעלת על יסוד הצהרה או תצהיר

לירון אדלר: (2) בעסק שמתקיים בו אחד מאלה, יצרף בעל העסק, בנוסף להצהרה שבטופס 2, תצהיר לפי טופס 5 שבתוספת, הכולל תצהיר בדבר עמידה בתנאי סעיף 6א2 לחוק -

לירון אדלר: העסק מסווג להליך רישוי במסלול היתר מזורז, ובעת העברת הבעלות יש בידו היתר מזורז אך טרם קיבל רישיון.

לירון אדלר: (ב) צירף בעל העסק החדש לבקשה לרישיון או היתר את המסמכים כמפורט בתקנת משנה (א) -

לירון אדלר: יראו את בעל העסק החדש כבעל רישיון או היתר כדין ורשות הרישוי תנפיק לו רישיון או היתר חדש שתוקפו יהיה ממועד שינוי הבעלות עד למועד שבו היה פג הרישיון או ההיתר הקודם.

לירון אדלר: מבלי לגרוע מהוראות סעיף 7א(ג) לחוק, ניתן הרישיון הקודם לצמיתות, יהיה תוקפו של הרישיון החדש לתקופה שנקבעה בצו.

לירון אדלר: רשות הרישוי תיתן לבעל העסק החדש היתר זמני לתקופה של 45 ימים מיום הגשת המסמכים או עד להחלטת רשות הרישוי, לפי המוקדם.

לירון אדלר: לא הודיעה משטרת ישראל על התנגדותה בפרק הזמן האמור בתקנת משנה (ב), יחולו הוראות פסקה (2).

לירון אדלר: יש כאן טעות בהפניה.

לירון אדלר: זה לא צריך להיות תקנת משנה (ב)(1) אלא פסקה (2).

לירון אדלר: זאת אומרת, אם הם לא יתנגדו, רואים אותו כאילו הרישיון ממשיך.

לירון אדלר: אני קוראת את פסקה (4) למרות שהוא מסומנת בצהוב ואנחנו במחלוקת עליה.

לירון אדלר: בפסקת משנה (ב), במקום "למשטרת ישראל" יקראו "לשר העבודה והרווחה או מי שהוא הסמיך לכך".

לירון אדלר: (ג) היה שינוי בעלות בעסק שהוגשה לגביו בקשה לרישיון או להיתר, וטרם ניתן לו רישיון או היתר, יגיש בעל העסק החדש לרשות הרישוי בקשה לקבלת רישיון או היתר חדש, על גבי טופס 2 שבתוספת, ויצרף לה את חוזה העברת הבעלות בעסק וכן הצהרה בנוסח הקבוע בטופס 2 לפיה לא חל שינוי בבקשה או שינוי לגבי העסק מהמסמכים או מהנתונים שנכללו בבקשה שהגיש בעל העסק הראשון.

לירון אדלר: הגיש בעל העסק החדש הצהרה כאמור, לא יידרש לצרף לטופס הבקשה מסמכים נוספים הנדרשים לפי תקנות אלה והטיפול בבקשה יימשך מאותו השלב שבו היה טרם העברת הבעלות.

לירון אדלר: 32.

לירון אדלר: בקשה לשינוי בעלות ללא הצהרה או תצהיר

לירון אדלר: הגיש בעל העסק החדש בקשה לרישיון או היתר כאמור בתקנת משנה (א) על פי אותו מספר סידורי בצו שעליו ניתן הרישיון או ההיתר הקודם, יינתן לו היתר זמני לתקופה של 90 ימים מיום שינוי הבעלות או עד להחלטת רשות הרישוי, לפי המוקדם.

לירון אדלר: 32א.

לירון אדלר: הוראות תקנות 31 ו-32(ב) לא יחולו, במקרה שתוקף הרישיון או ההיתר הקודם פקע מסיבה שאינה נובעת משינוי הבעלות בלבד.

לירון אדלר: 33.

לירון אדלר: פטירה של בעל עסק

לירון אדלר: העסק ממשיך להתנהל בידי בן זוגו, הוריו או צאצאיו של הנפטר.

לירון אדלר: אנחנו כן נוסיף שהוא כן יגיש תעודת פטירה ומסמכים שמעידים על קרבה משפחתית לנפטר.

איתן גינזבורג: למה?

לירון אדלר: שהרשות תדע שהוא נפטר.

איתן גינזבורג: למה צריך קרבה משפחתית?

לירון אדלר: תעודת זהות או משהו.

לירון אדלר: זאת הכוונה.

שחר פרלמוטר: זה התנאי הראשון.

תומר רוזנר: אנחנו פועלים כאן בחריג בדיני הירושה.

איתן גינזבורג: הבנתי.

לירון אדלר: רשות הרישוי תיתן רישיון או היתר חדש על שם מי שהעסק מתנהל בידיו כאמור בתקנת משנה (א)(1).

לירון אדלר: הודיע בן משפחה כאמור בתקנת משנה (א) כי העסק יתנהל בידי אדם אחר, יחולו הוראות תקנה 31 או 32 לפי העניין.

לירון אדלר: 33א.

לירון אדלר: (א) רשות הרישוי תודיע לנותני האישור על שינוי בעלות ומתן רישיון חדש לפי הוראות פרק זה בצירוף העתק מהרישיון.

לירון אדלר: (ב) אין בשינוי בעלות ומתן רישיון חדש כאמור בתקנת משנה (א) -

לירון אדלר: כדי לגרוע מכל חובה שהוטלה על בעל העסק הקודם לפי החוק, ובכלל זה דרישה לתיקון ליקויים.

לירון אדלר: יש לי הערה אחת שלא אמרתי.

לירון אדלר: בתקנה 31(א), לגבי ההצהרה בנוסח הקבוע בטופס 2, מה הוא מצהיר בשינוי בעלות.

לירון אדלר: בתקנות הקיימות הוא הצהיר שמתקיימים תנאי הרישיון הקודם ושלא חלו שינויים מהרישיון הקודם.

לירון אדלר: בשיחות שהיו לנו אתך אמרת שזה לא הגיוני שהוא יצהיר, הוא לא יודע מה קרה בעסק, ולכן הורדנו את הדבר הזה והשארנו רק את "מתקיימים תנאי הרישיון".

לירון אדלר: משרד הפנים חידד שמה שהוא כן צריך לומר זה שהוא בעצמו לא עשה כל שינוי.

תומר רוזנר: שהוא לא עשה שינוי.

לירון אדלר: הוא צריך להצהיר שהוא לא עשה שינוי בעסק מהרשום ברישיון הקודם?

איתן גינזבורג: כן.

שחר פרלמוטר: יכול להיות שהקודם שינה משהו.

איתן גינזבורג: אבל הוא לא יכול לדעת.

איתן גינזבורג: מאיפה הוא יודע?

שחר פרלמוטר: יש לו את הרישיון.

שחר פרלמוטר: אנחנו לא בפטירה, אנחנו בחוזה.

שחר פרלמוטר: הם עשו חוזה.

איתן גינזבורג: עשו העברת בעלות.

איתן גינזבורג: רישיון העסק קיים.

איתן גינזבורג: אם אותו בעל עסק היה ממשיך, היית מכיר בו.

איתן גינזבורג: אבל אם עכשיו יש שינוי בעלות, אתה אומר שיצהיר שההוא לפניו לא עשה שום שינוי.

שחר פרלמוטר: לא.

שחר פרלמוטר: אני לא אומר את זה.

לירון אדלר: שהוא בעצמו לא עושה שינוי.

לירון אדלר: האדם החדש.

איתן גינזבורג: זה מקובל.

איתן גינזבורג: לזה אני מסכים.

תומר רוזנר: בנושא שינוי הבעלות, יש לנו מחלוקת אחת עם הממשלה והיא המחלוקת שנוגעת למשרד העבודה.

איתן גינזבורג: יש עוד מחלוקת.

איתן גינזבורג: תכף אני אומר את המחלוקת שלי.

תומר רוזנר: יש כאן הסדר שמדבר על כך שבהעברת בעלות, ברישיונות שטעונים אישור משטרה, זה מה שנקרא 1 על 2, ניתנת למשטרה הזדמנות לבדוק את הבקשה במשך 45 ימים וזה כאילו משהה את תהליך העברת הבעלות.

תומר רוזנר: משרד העבודה ביקש להיכנס גם הוא למסגרת הזאת ולאפשר לו לבדוק בנושא של ה-45 ימים.

לירון אדלר: לגבי עסקים של חומרי נפץ.

תומר רוזנר: לגבי עסקים של חומרי נפץ.

תומר רוזנר: אנחנו חושבים שאין מקום להיעתר לבקשה הזאת כיוון שכל עסק שמתנהל בו עסק של חומרי נפץ, הוא במקרה של ישראל, כנראה שמדובר בעסקי זיקוקים, טעון רישיון לפי חוק חומרי נפץ.

תומר רוזנר: שם משרד העבודה יבוא ויבדוק במסגרת הסמכויות שיש לו לפי החוק המרכזי בו מטופלים הדברים האלה.

תומר רוזנר: הוא יבדוק את זהות הבעלים החדש ואם הוא לא רוצה לתת לו רישיון לפי חוק חומרי נפץ, ממילא הוא גם לא יקבל רישיון עסק.

תומר רוזנר: בנוסף לכך, לגבי המשטרה קיימת סמכות מפורשת בחוק רישוי עסקים שהוכנסה לאחרונה לגבי בדיקת זהותו של בעל העסק.

תומר רוזנר: לעומת זאת, למשרד העבודה לא קיימת סמכות כזו.

תומר רוזנר: לכן אנחנו חושבים שאין לקבל את הבקשה.

איתן גינזבורג: לי יש שאלה אחרת ביחד למשטרה.

איתן גינזבורג: למה 45 ימים.

איתן גינזבורג: זה נראה לי המון זמן.

חוה מונדרוביץ': נראה לי שהשאלה היא פחות על משך הזמן אלא על עצם הוצאת ההיתר הזמני.

איתן גינזבורג: נאפשר לנציג המשטרה, עידן כץ.

איתן גינזבורג: אני חשוב שהיום המשטרה יכולה להוציא מידע כזה בזמן קצר.

איתן גינזבורג: 45 ימים זה אפילו לא בסטנדרט של המשטרה.

עידן כץ: שלום לכולם.

עידן כץ: כפי שציין תומר היועץ המשפטי לוועדה, בסופו של יום במסגרת תיקון 34 המשטרה הוחרגה בנושא הזה של שינוי בעלות ובדיקת זהותו של הבעלים החדש.

עידן כץ: אנחנו מודעים לעניין הזה.

עידן כץ: מדובר בעסקים טעוני אישור משטרה, שהמשטרה שם היא נותנת אישור.

עידן כץ: אמש היה לנו שיח ארוך, עד שעה מאוחרת, בין ראש חטיבת האבטחה והרישוי של משטרת ישראל תת-ניצב מוריס חן לבין רמ"ט השר לביטחון פנים מר דן גפן לבין נציגי השלטון המקומי וניסינו להגיע לקונסטלציה כזאת שבעסקים שברור לנו, שיש לנו בוודאות ידיעה שאנחנו כבר יכולים לברר בצורה מהירה שאין מניעה פלילית ומודיעינית, אנחנו יכולים לאשר את זה עד 14 ימים, לא יאוחר מ-14 ימים.

עידן כץ: היה ולא נגיב תוך 14 ימים, כמובן יתקבל רישיון.

עידן כץ: יש עסקים שאנחנו צריכים להעמיק את הבדיקה שלנו לבדיקה מעמיקה, קשה ומורכבת ואני צריך לדעת שבסופו של יום בתקופה הזאת שהסכמנו עליה ובסופו של יום גם לשביעות רצונם של נציגי השלטון המקומי, זה באמת שינוי דרך ודבר שבאנו לקראת השלטון המקומי בסוג של משהו שעד עכשיו לא היה.

עידן כץ: צריך לדעת את זה.

עידן כץ: בסופו של יום גם אנחנו כמשטרה רוצים, וגם הציבור בוודאי רוצה את זה וזה גם האינטרס של כולם, שבמקרים הבעייתיים, כשאנחנו מבינים שיש לנו גורם מחולל פשיעה, שאנחנו צריכים להעמיק את הבדיקה עליו, לפעמים גם 45 ימים לא פשוט.

עידן כץ: לכן עשינו את הקונסטלציה הזאת.

עידן כץ: בוודאי שאם יהיה פרק זמן של 14 ימים ונוכל לתת תשובה לפני כן, אנחנו לא אומרים שאנחנו נמשוך עוד, אבל אנחנו בוודאי צריכים את הדברים האלה.

עידן כץ: אני מזכיר לכולם שהמשטרה נמצאת היום במצב מאוד מאוד מורכב.

עידן כץ: אנחנו נותנים תשובות בהרבה היבטים שבעבר לא נדרשנו אליהם, מעבר לסדר הציבורי והלחימה בפשיעה ושמירה על ביטחון הציבור.

עידן כץ: אנחנו גם נדרשים לתת את זה ואנחנו באמת באנו לקראת העסקים מצד אחד ומצד שני אנחנו עושים את האיזון הנכון על שמירה על מה שאנחנו כמשטרה אמונים עליו ואנחנו עושים את זה כדי לממש את האחריות שלנו.

עידן כץ: לא בכדי אנחנו הוחרגנו בנושא הזה ואנחנו עדיין עושים את האיזון הנכון.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: דן גפן, ראש מטה השר לביטחון פנים רוצה להתייחס.

איתן גינזבורג: אני אומר ש-14 ימים, זה מבורך, טוב שירדנו מ-45 ימים שזה ממש לא סביר אבל בואו נדבר גם על ה-14 הימים הנוספים.

איתן גינזבורג: זה צריך להיות עד 14 ימים.

איתן גינזבורג: צריך לראות על איזה סוגי עסקים אנחנו רוצים.

איתן גינזבורג: אי אפשר לעשות את זה באופן גורף על כולם.

איתן גינזבורג: כאן עושים דין אחד לכולם מאולפן אודיו עד למשהו אחר.

עידן כץ: בסופו של יום "ההתלבשות" של גורמי הפשיעה, הם לא מבחינים בין סוג עסק זה או אחר.

עידן כץ: במקום שאנחנו צריכים לתת את המענה, ולפעמים המענה הוא מורכב, אנחנו צריכים את הזמן הזה ולכן אנחנו גם אומרים שבסוף עשינו כברת דרך משמעותית.

עידן כץ: אם כל כך הולכים לקראת העסקים, במקום שאנחנו צריכים יותר מ-45 ימים, ויש מקרים כאלה, לא הלכנו לשם.

עידן כץ: בסוף זה רף תחתון של מה שאנחנו יכולים להגיע אליו.

איתן גינזבורג: בכל הכבוד, אני אומר לך משהו.

איתן גינזבורג: לא יכול להיות שבגלל שיש מצבים שמצריכים אפילו יותר מ-45 ימים, אבל נניח 45 ימים, ברור גם לך וגם לי שרוב המצבים הם לא כאלה, לא יכול להיות שזה יהיה הדיפולט.

איתן גינזבורג: זה טוב שירדתם, לא עשיתם טובה לאף אחד, בסוף אנחנו באים כאן לתת שירות לעסקים ולא שירות למשטרה.

איתן גינזבורג: המשטרה צריכה לעשות את עבודתה, צריך להיות לה מודיעין מעודכן כל הזמן וזאת העבודה שלה.

איתן גינזבורג: לא דרך רישוי עסקים לעשות את העבודה שלה.

איתן גינזבורג: זה בסדר שמאפשרים לכם את המקום, אבל לא צריך להגזים.

איתן גינזבורג: נאפשר לדן גפן, ראש מטה השר לומר את דברו.

איתן גינזבורג: ברוך הבא לוועדה.

דני גפן: שלום וברכה לכולם.

דני גפן: אני מודה שנחשפתי לעניין הזה רק אתמול בערב.

דני גפן: התקשר אלי נפתלי קאיקוב ואיילת וסרמן.

דני גפן: ההצעה המקורית דיברה על כך שאחרי 45 ימים, יקבלו.

דני גפן: ניסינו למצוא איזשהו פתרון מוסכם ואני חייב לציין לטובה את המשטרה בעניין הזה שהלכה כמה שיכלה ללכת לכיוונם.

דני גפן: אני אציין שמדובר רק ב-60 פריטים או משהו כזה, פריטים משמעותיים אבל רק 60 ולא כל הפריטים הקיימים במשק.

דני גפן: הרעיון בנקודת היציאה הזאת שלחל ה-14 ימים, זה לא שאחרי 14 ימים אתה מקבל תשובה אלא שגם אחרי 48 שעות במקרים מסוימים יקבלו תשובה.

דני גפן: אנחנו לא יכולים להגיע סטטיסטיקה כמה יקבלו תוך יומיים וכמה יקבלו תוך חמישה ימים.

דני גפן: העניין של ה-14 ימים הוא כדי להבטיח שמסה משמעותית יקבלו את זה בתקופה הזאת.

דני גפן: במקרים מיוחדים, אלה האחוזים הקטנים, נגיד 30 אחוזים, 20 אחוזים, תלוי בתקופה, כאן נדרשת עבודה מודיעינית או איזושהי עבודה מסוימת מורכבת יותר, שם באמת צריך להשקיע טיפה יתר זמן.

דני גפן: חשוב לי לציין שזה נעשה בהסכמה.

דני גפן: היו כל מיני הצעות שעמדו על הפרק.

דני גפן: אגב, תמיד אפשר יהיה לתקן בעתיד אם נראה שזה באמת בעייתי.

דני גפן: הרעיון הוא להקל על העסקים.

דני גפן: אנחנו מנסים להסתכל על הסיפור הזה מנקודת ראותו של בעל העסק.

דני גפן: הרעיון הוא לנהל סיכונים ואני חושב שהמדינה צריכה לעשות.

דני גפן: יותר מדי ועדות חקירה היו על כשלים שונים אבל על עומס הרגולציה בישראל עוד לא הייתה ועדת חקירה בארץ.

דני גפן: אנחנו לוקחים על עצמנו ללכת כיוון הזה בלי ועדות חקירה כי באמת אנחנו רוצים שיהיה קל להקים כאן עסקים.

דני גפן: בסופו של דבר אלה אנשים שמשלמים – אגב, גם לנו – את המשכורות.

דני גפן: הם העיקר ולא אנחנו.

דני גפן: לכן זה הכיוון.

תומר רוזנר: אני רוצה להבין מעידן, נציג המשטרה.

תומר רוזנר: מה יהיה כתוב בתקנות Cסופו של דבר?

תומר רוזנר: 14 ימים לגבי מי ומי החריגים?

עידן כץ: אנחנו כמובן נעביר נוסח מוסכם.

תומר רוזנר: לא.

תומר רוזנר: עכשיו.

תומר רוזנר: עכשיו אנחנו דנים בזה.

חוה מונדרוביץ': אני ראיתי את הנוסח והוא לא מקובל.

חוה מונדרוביץ': נאמר כאן שזה נעשה בהסכמה, אבל לא נעשה בהסכמה.

תומר רוזנר: עם השלטון המקומי.

איתן גינזבורג: אני אנסה לקרוא את הנוסח כי שלחו לי אותו תוך כדי הדיון.

איתן גינזבורג: "על אף האמור בפסקה (2), בעסק שנקבע כטעון רישוי, כדי להבטיח את המטרה המנויה בסעיף 1(א2) לחוק:

איתן גינזבורג: במועד מתן ההיתר הזמני תודיע רשות הרישוי למשטרה על הגשת המסמכים כמפורט בתקנת משנה (א).

איתן גינזבורג: אישורה למתן הרישיון לבעל העסק החדש.

איתן גינזבורג: בקשתה להאריך את תקופת הבדיקה הראשונה בתקופה נוספת ובלבד שתקופת הבדיקה הראשונה והתקופה הנוספת לא יעלו על 45 ימים בסך הכול, ביקשה משטרת ישראל כאמור, תאריך רשות הרישוי לבעל העסק את ההיתר הזמני לתקופה כוללת של 45 ימים.

חוה מונדרוביץ': הפסדנו.

חוה מונדרוביץ': הפסדנו עוד בירוקרטיה ועוד הכול.

איתן גינזבורג: אני מבין את סערת הרגשות.

איתן גינזבורג: עוד לא קיבלנו החלטה אלא אנחנו שומעים עמדות.

איתן גינזבורג: בואו נעשה את זה בצורה מסודרת.

חוה מונדרוביץ': אני אגיד שמלכתחילה העמדה שלנו במשרד הפנים הייתה שנותנים רישיון, לכולם נותנים הודעה לאחר מתן הרישיון וכל נותן אישור, בתוכם משטרת ישראל, יכולים לעשות את הבדיקה שלהם ולבטל רישיון.

חוה מונדרוביץ': יש להם סמכות בחוק לבטל רישיון.

חוה מונדרוביץ': כן דרשה המשטרה שלה באופן חריג, כי יש לה את ההחרגה הזו בחוק, בפריטים שהיא נותנת אישור בהם – 60 מתוך 185 אבל עדיין פריטים משמעותיים.

איתן גינזבורג: שליש.

תומר רוזנר: זה גם משמעותי.

חוה מונדרוביץ': זה משמעותי.

חוה מונדרוביץ': אלה המסעדות, בתי המלון.

נפתלי קאיקוב: אלה 60 פריטים אבל המשקל הסגולי שלהם ברישוי עסקים הוא מאוד מאוד גבוה.

חוה מונדרוביץ': דרשו המשטרה לתת היתר זמני בלבד ולתת לה את האפשרות להטיל וטו, עוד לפני מתן רישיון, אם הם מוצאים שלבעל העסק יש עבר פלילי או מודיעיני.

חוה מונדרוביץ': כך זה נשאר.

חוה מונדרוביץ': אנחנו לא מרוצים מההסדר הזה, אבל לקחת עכשיו את ה-45 ימים ולפצל לשתי תחנות, זה אומר 14 ימים ואחרי 14 ימים להאריך לעוד 31 ימים, כל פעם זאת עוד טופסולוגיה, עוד בירוקרטיה, גם לרשות הרישוי, גם למשטרה וגם לבעל העסק.

חוה מונדרוביץ': יכול להיות שחלק מהעסקים יקבלו תוך 14 ימים, אבל יכול להיותך שהרבה מאוד עסקים לא יקבלו את התשובה ואז צריך את ההארכה הזאת.

חוה מונדרוביץ': אם אומרים עד 45 ימים והמשטרה כן מספיקה לעשות את זה תוך 14 ימים, אז אפשר יהיה להוציא את הרישיון תוך 14 ימים, אבל בואו נשאיר היתר זמני אחד ולא פעמיים היתר זמני.

איתן גינזבורג: זה ברור.

איתן גינזבורג: זה לא יקרה.

איתן גינזבורג: עידן, למה אי אפשר לתת תשובות תוך 14 ימים?

עידן כץ: אנחנו יכולים לתת תשובות כשאנחנו יודעים בוודאות שיש קלירנס, שיש באמת עסק שאין בו שום בעייתיות.

איתן גינזבורג: אתה הצגת את זה רק כ-60 פריטים.

איתן גינזבורג: אלה רוב העסקים בארץ.

עידן כץ: בסדר, אבל בתוך ה-60 פריטים האלה, מרבית העסקים, 80 אחוזים מהם אנחנו יכולים לתת את התשובות מהר מאוד בתוך הטווח הזה וגם הרבה פחות מ-14 ימים.

עידן כץ: יחד עם זאת, במקרים המתאימים אנחנו צריכים להעמיק את ההתערבות שלנו ואת הבדיקה שלנו.

עידן כץ: אני מזכיר את האינטרס של הציבור במקומות מאוד מאוד בעייתיים ויש מקרים לא מעטים כאלה, שם אנחנו כן צריכים להעמיק את הבדיקות האלה כי אנחנו לא רוצים שמחוללי פשיעה יחזיקו עסקים כאלה.

איתן גינזבורג: אני שוב חוזר לדוגמה הקודמת שלי.

איתן גינזבורג: לא כולם חשודים, לא כולם עבריינים, הרוב הגדול והמוחלט הוא לא.

איתן גינזבורג: אבל לא יכול להיות שבגלל הפחד מהמיעוט הסורר כולם יסבלו.

איתן גינזבורג: לא יכול להיות.

איתן גינזבורג: זה לא מתקבל על הדעת.

איתן גינזבורג: למה לא תהיה קביעה שההודעה שלכם, בניגוד להודעות אחרות, עדיין תוחרגו, תהיה תוך 14 ימים ואם תמצאו משהו מודיעיני, משהו שבאמת אתם לא יכולים לשאת ואתם חושבים שיש כאן פגיעה רצינית בציבור, בבקשה, תבוא משטרת ישראל ותאמר שהיא מבטלת את האישור.

עידן כץ: אני אסביר.

עידן כץ: היום אישור, וזאת גם פרקטיקה בבתי המשפט, מבחינת הרף המינהלי הוא הרבה יותר קשה ובזמן הזה גם נגרם נזק לציבור.

עידן כץ: אני מסכים עם כבוד היושב ראש, מרבית העסקים, כמעט כולם, הרוב לפחות, הם אנשים טובים ונורמטיביים ובוודאי שאנחנו נעשה את כל המאמץ לתת את התשובות כי מהר שאפשר.

איתן גינזבורג: לא יכול להיות שהחוק יפעל בגלל נקודות קצה, מקרה קצה, ולא על פי הרוב.

איתן גינזבורג: תחריגו את הקצה.

איתן גינזבורג: אל תחריגו את הרוב.

עידן כץ: החריג יהיה 45 ימים.

עידן כץ: הכלל יהיה פחות מ-14 ימים.

עידן כץ: זאת הכוונה.

עידן כץ: אם הנוסח לא מסביר את זה, אנחנו נסביר יותר טוב.

איתן גינזבורג: הנוסח מסורבל.

איתן גינזבורג: אלה תקנות שבאות לפשט ולא לסרבל.

עידן כץ: אני מקבל.

עידן כץ: אנחנו נלבן אותו.

איתן גינזבורג: גם כך הוא ארוך מדי בשביל נוהל פשוט.

שי עג'מי: למה לא לעשות סעיף בטלות מיוחד שאם הם רוצים יהיה לבעל העסק רישיון, ואם אם מצאו משהו מודיעיני, לפפי סמכות שניתנה להם.

שחר פרלמוטר: זה המקורי.

נפתלי קאיקוב: הרישיון יבוטל לאלתר.

נפתלי קאיקוב: אנחנו תומכים בזה.

נפתלי קאיקוב: אנחנו לא רוצים עסקים עבריינים לא חוקיים.

שי עג'מי: אני מבין את החשש שאומרים ביטול רישיון רגיל, זה ברף מינהלי מאוד גבוה וייקחו אותנו לסיפורים, אבל אם ניתן כאן סמכות יוצאת גדר הרגיל לאור הדברים האלה, כל הנורמטיביים בדרך הכלל יקבלו את האישור ולהם יהיה סעיף בטלות חזק ומיוחד.

שי עג'מי: נראה לי נותן את כל הטווח.

שחר פרלמוטר: אני רוצה להדגיש שגם אם אנחנו הולכים לפי ההסדר הזה שהשר והמנכ"ל אימצו את עמדת המשטרה בסופו של דבר, זה עדיין הרבה יותר מקל מאשר המצב היום.

שחר פרלמוטר: המשטרה כן הלכה כברת דרך.

שחר פרלמוטר: זה לא הסדר שהוא לא מאוזן.

איתן גינזבורג: על 14 ימים אנחנו מברכים.

נפתלי קאיקוב: נהיה הגונים.

נפתלי קאיקוב: ישבנו עם המשטרה כדי למצוא מוצא כי ראינו ש-45 ימים זה משהו לא נכון והם בעצמם אמרו שלמרבית העסקים הם יכולים לתת תשובה מאוד מאוד מהירה.

נפתלי קאיקוב: אמרנו שנעשה מסננת.

נפתלי קאיקוב: אם תוך 14 ימים הם אישרו, הבן אדם קיבל רישיון עסק.

נפתלי קאיקוב: בדרך כלל נותני האישור נוטים להגיע לנקודת הקצה, ל-45 ימים.

נפתלי קאיקוב: אנחנו רצינו שיהיה עוד רף ל-80 אחוזים מהעסקים.

נפתלי קאיקוב: אנחנו לא רוצים לראות עסקים לא נורמטיבים, כמו שאתה אמרת.

איתן גינזבורג: בסדר, אז יש להם סמכות לבטל.

נפתלי קאיקוב: אם אתה מצליח לייצר את הסעיף הזה, זה מסדר.

דני גפן: ההצעה של יושב ראש הוועדה, זה פחות או יותר מה שהוחלט.

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: זה לא מה שהוחלט.

דני גפן: אני אסביר את עצמי.

דני גפן: הרעיון הוא שהעסקים הנורמטיביים יקבלו מענה מהיר ואם יש איזשהו עסק שצריך לבחון אותו קצת יותר לעומק, הוא ייבדק.

דני גפן: הרעיון הוא ודאות רגולטורית.

דני גפן: אנחנו רצינו שלבן אדם תהיה אינדיקציה מוקדמת, האם הוא יקבל תשובה מהירה או שייקח לו עוד הרבה זמן.

דני גפן: עסק צריך את הוודאות קדימה וזה הרעיון כאן, לתת ודאות קדימה.

דני גפן: אפשר למצוא פתרון אחר אבל הרעיון הוא לעזור לעסק שצריך ודאות.

דני גפן: חודש הוא צריך לחכות?

דני גפן: זה לא נשמע לי סביר למרות שיש מספר עסקים קטן שצריך להמתין חודש עד שיקבלו תשובה.

דני גפן: לכן נתנו איזשהו סימן על הכביש, סימן על השביל, כד שאנשים ידעו שזה הזמן שהם צריכים לחכות.

איתן גינזבורג: למה לא לקבוע 14 ימים ואם המשטרה גילתה עניין מודיעיני, היא תבטל את הרישיון?

איתן גינזבורג: יש לה סמכות.

דני גפן: כי יש משמעות לשימוש בעסק.

דני גפן: המשטרה תאמר בדיוק מה ההבדל בין עסק עם אישור זמני או עם אישור קבוע מבחינת המשטרה.

דני גפן: אולי מישהו אחר יענה על השאלה הזאת.

עידן כץ: בסופו של דבר, כמו שאני מסביר, חבל שלא נמצאים כאן גורמי הפרקליטות שהיו מסבירים שבטל רישיון אחרי קבלת הרישיון, זה אירוע.

עידן כץ: זה אירוע לא פשוט, זה אירוע שמצריך המון משאבים מהמדינה וזה לא קל כמו שאומרים את זה כך ומסבירים את זה.

עידן כץ: הפרקטיקה בבתי משפט – וגם אם עכשיו נשנה את התקנות, זה לא ישנה את זה - שצריך רף מינהלי הרבה יותר גבוה ממידע מודיעיני.

עידן כץ: בסופו של יום נישאר עם שכרנו בהפסדנו.

עידן כץ: בסופו של דבר זה יהיה הרבה יותר קשה, זה בלתי אפשרי כמעט לבטל בעניין הזה.

עידן כץ: אני אומר שבסופו של דבר זה הפתרון שנותן בצורה הולמת ובאמת עשינו כאן

עידן כץ: צעד שגם נציגי השלטון המקומי אמרו שהם מבינים שהלכנו לקראת העסקים ועשינו כל מה שאנחנו יכולים, ואפילו גם הלכנו מעבר לזה.

עידן כץ: אנחנו לא עושים טובה לאף אחד, כבוד היושב ראש,, אנחנו מכירים את התפקיד שלנו ומכירים את המחויבות שלנו, אבל לצורך להקל על הרגולציה, יש לנו אחריות ואנחנו צריכים לממש אותה.

איתן גינזבורג: יש לכם אחריות ולצדה יש לכם גם סמכות.

איתן גינזבורג: ניר קפלן, התאחדות המלונות.

ניר קפלן: שלום ותודה על זכות הדיבור.

ניר קפלן: אם תרצו, אני ארחיב למה זה חשוב העניין הזה של רישיון ולא היתר זמני.

ניר קפלן: רעיון אחד שחשבנו עליו אתמול והעלינו גם עם איגוד רישוי עסקים הוא להציע שני מסלולים.

ניר קפלן: מסלול אחד, בעל עסק הרוכש, בעל עסק החדש, יוכל ללכת לתחנת המשטרה, ליומנאי, ולקחת תעודת יושר ואת התעודה להגיש כחלק מכל המסמכים שהוא מגיש עם התצהיר לשם העברת הבעלות.

ניר קפלן: אפשרות שנייה היא אותו מסלול של 20 ימים עם הארכה ל-45 ימים וכולי.

ניר קפלן: אני מאמין שרוב העסקים ילכו דרך המסלול הזה וזה יקצר ויוריד מהעומס גם של הרשויות ואם יש בעיה, כנראה שזה יקפוץ במחשב של היומנאי או שהיומנאי ייתן איזשהו אישור.

ניר קפלן: אפשר לעשות שרוב האנשים ילכו דרך המסלול המהיר הזה ורק החריגים ייבדקו.

ניר קפלן: כשיש שני מסלולים, נראה לי שזה הרבה יותר טוב.

ניר קפלן: משאירים את המסלול המוצע כי יש לפעמים בעלי עסקים שהם ישויות זרות במלונות ואז להביא עכשיו את מנהל החברה מלונדון לישראל לתחנת המשטרה, זה אפשרי.

ניר קפלן: יבחרו בין שני המסלולים.

חוה מונדרוביץ': אני חושבת שאולי אפשר לנסות להציע הצעת פשרה.

חוה מונדרוביץ': אני ממש רואה כתוספת בירוקרטיה שתי תחנות בהן נותנים היתר זמני.

חוה מונדרוביץ': אולי 14 ימים הם מעט מדי בשביל חלק מהעסקים ו-45 ימים הם הרבה מדי לרוב העסקים, כך שאולי המשטרה יכולה להגיע לאיזושהי פשרה ולהחליט שיש בסך הכול 30 ימים ולא נצטרך שתי מדרגות.

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: אין דבר כזה.

חוה מונדרוביץ': שתי מדרגות, זאת תוספת בירוקרטיה.

איתן גינזבורג: בסוף אלה עסקים, אלה מסעדות.

איתן גינזבורג: 60 פריטים.

איתן גינזבורג: אנחנו לא נסיים היום את התקנות, יש לנו עוד לעבור על הטפסים.

תומר רוזנר: את הטפסים לא קוראים.

תומר רוזנר: רק מקבלים הערות.

איתן גינזבורג: בוא נראה את ההערות.

נפתלי קאיקוב: נראה לי שזה הנושא האחרון.

איתן גינזבורג: נכון, אבל יש עוד שאלות שנשארו פתוחות.

איתן גינזבורג: אני מבטיח לכם שהתקנות האלה יעברו עוד בטרם פיזור הכנסת.

איתן גינזבורג: תהיו רגועים.

איתן גינזבורג: בכל זאת, הקדשתם כאן שש שעות בדיון וזה נראה לי מכובד.

איתן גינזבורג: אני חייב לומר שאני לא שבע רצון מהנושא הזה של המשטרה.

איתן גינזבורג: אני חושב שגם 45 ימים זה יותר מדי.

איתן גינזבורג: 14 ימים, זו כברת דרך משמעותית ואנחנו מודים למשטרה אבל אני חושב שזאת המחויבת שלה לעמוד בזמנים האלה.

איתן גינזבורג: אני נוטה להישאר עם ה-14 ימים אבל אם רוצים לחכות לישיבה הבאה ולראות אם אפשר להגיע לנוסח שמוסכם, אני לא אתנגד לכך.

איתן גינזבורג: אני אומר לכם שההצעה שהמשטרה הציעה בנוסח כפי שהוא, אני מבין את הרציונל.

איתן גינזבורג: ברור שרשות מקומית תסכים לנוסח הזה כי הוא הרבה יותר טוב מ-45 ימים.

איתן גינזבורג: ברור שהיא תיקח את זה בשתי ידיים.

חוה מונדרוביץ': מי יסכים?

איתן גינזבורג: הרשות המקומית.

חוה מונדרוביץ': מה פתאום?

איתן גינזבורג: הם יושבים כאן מולך.

איתן גינזבורג: אמרו שהם מסכימים.

איתן גינזבורג: השלטון המקומי כותב שהם מסכימים.

חוה מונדרוביץ': גם אנחנו רשות רישוי.

איתן גינזבורג: אבל לא דיברתי על רשות רישוי משרד הפנים.

איתן גינזבורג: דיברתי על רשויות מקומיות.

חוה מונדרוביץ': יש לנו במשרד הרבה מאוד שנותנים היתרים זמניים.

חוה מונדרוביץ': גם אנחנו רשות רישוי.

איתן גינזבורג: ברור לי למה השלטון המקומי בעד הסכמה עם המשטרה.

איתן גינזבורג: צמצמו להם את זה מ-45 ימים ל-14 ימים בשתי תחנות.

איתן גינזבורג: בסדר.

איתן גינזבורג: אני מבין.

איתן גינזבורג: אבל לא צריך לקבל את זה.

איתן גינזבורג: זאת לא גזרת גורל ה-45 ימים האלה.

נפתלי קאיקוב: אנחנו מנסים לתת פתרון.

נפתלי קאיקוב: אני שמח שאתה רואה את הפער המשמעותי עבור העסקים.

נפתלי קאיקוב: אני מאמין שאנחנו נגיע לאיזושהי הבנה.

איתן גינזבורג: אני מציע להגיע לזה.

איתן גינזבורג: אני אומר לכם ש-14 ימים, זה הגבול העליון.

איתן גינזבורג: עכשיו בואו נראה איך פותרים את זה.

איתן גינזבורג: צריך לפתור את זה.

נפתלי קאיקוב: אני יודע שמוריס, קצין אבטחה ורישוי אמר שלפעמים גם נושא של מודיעין לוקח להם הרבה יותר מ-45 ימים, גם 60 ימים ויותר.

איתן גינזבורג: האמירות האלה לא מקובלות עלי מכיוון שאם יש חריגים ואם יש מקור מודיעיני שצריך לעבוד עליו, לא יכול להיותך שזה יחול בחוק ובתקנות על כל העסקים בישראל.

איתן גינזבורג: זה לא סביר שאם יש להם מקרה מודיעיני - לוקח 60 ימים.

איתן גינזבורג: כך לא עושים חוקים.

איתן גינזבורג: חוקים עושים על הכלל ומחריגים יוצאים מן הכלל.

איתן גינזבורג: לא הפוך.

נפתלי קאיקוב: אני מקבל את מה שאתה אומר אבל צריך גם להגן על הדרך.

נפתלי קאיקוב: אמר שחר קודם שביטול הרישיון הוא לא תהליך קצר.

נפתלי קאיקוב: רצינו לאפשר ביטול רישיון מהיר אבל אני מבין שאי אפשר לבטל רישיון באמירה.

שחר פרלמוטר: הוא לא מהיר.

נפתלי קאיקוב: הוא לא מהיר.

נפתלי קאיקוב: האיזונים כאן צריכים להישמר.

איתן גינזבורג: למה לא להוסיף החרגה למשטרה שביטול רישיון על ידי המשטרה יהיה מהיר?

שחר פרלמוטר: מה זה מהיר?

איתן גינזבורג: אני לא יודע.

איתן גינזבורג: עידן הסביר כאן שלבטל רישיון אחרי שניתן, זה קשה משפטית.

איתן גינזבורג: זה בתי משפט, צריך לפנות, זה מינהלי וכולי.

איתן גינזבורג: אם יש כאן החרגה למשטרה ורוצים לאפשר לה כוח מסוים או פריבילגיה מסוימת בגלל שלום הציבור – אם כי אני לא מבין מה ההבדל בין המשטרה לבין משהו תברואתי אבל כרגע אני שם את זה בצד, למה משרד הבריאות יכול לסגור עסק באופן מיידי והמשטרה לא יכולה.

נפתלי קאיקוב: היא יכולה.

איתן גינזבורג: ברור שהיא יכולה.

נפתלי קאיקוב: כבוד היושב ראש, אני אנסה להביא לך תוצאה אחרת לדיון הבא.

איתן גינזבורג: למה אי אפשר לאפשר למשטרה סמכות סגירה מיוחדת מאותם נימוקים שהם רוצים למנוע רישיון?

איתן גינזבורג: למה ללכת בהסדר שלילי?

איתן גינזבורג: לאפשר את הרישיון תוך 14 ימים ובמידה ויש שם משהו מודיעיני מאוד מאוד חריג וקצין ברמת ניצב או ברמת תת-ניצב, מפקד מחוז, משתכנע כי יש כאן עילה לסגירת העסק – ייסגר העסק לאלתר.

שחר פרלמוטר: בחוק יש את סעיף 20 שמקנה להם סמכות לצו הפסקה מיידי.

איתן גינזבורג: כאן מסבירים לי שזה בעייתי לסגור עסק.

שחר פרלמוטר: אם זה מה שיקרה, זה לא מעניין מה כתוב בתקנות.

שחר פרלמוטר: הם יפעלו לפי מה שכתוב בחוק.

תומר רוזנר: לא.

תומר רוזנר: זה משהו אחר.

תומר רוזנר: לא מדברים על צו סגירה מינהלי זמני.

תומר רוזנר: מדברים על כך שלא רוצים שאותו אדם ימשיך לעסוק בעסק.

איתן גינזבורג: אני שואל.

איתן גינזבורג: אם הם מגלים מקור מודיעיני אחרי 60 ימים, הם לא ייתנו רישיון כי כנראה יש כאן עניין של שלום הציבור ולא יינתן רישיון עסק.

איתן גינזבורג: אבל אם ניתן רישיון עסק והתגלה משהו שהוא בעייתי מבחינת שלום הציבור, אומרים שאי אפשר לקחת את רישיון העסק, עכשיו זאת בעיה, זאת בירוקרטיה, משפטים וכולי.

איתן גינזבורג: למה?

איתן גינזבורג: תחריגו את החריג.

איתן גינזבורג: אל תחריגו את הכלל.

נפתלי קאיקוב: לגמרי מסכים אתך.

נפתלי קאיקוב: אבל בוא נמצא תוצאה ביחד.

שי עג'מי: השאלה אם זה מתאפשר חוקית.

שחר פרלמוטר: אנחנו בתקנות של שר הפנים שרשאי לקבוע הוראות על רישיון, על מועדים, ואני לא בטוח שהוא רוצה לקבוע סמכויות.

שחר פרלמוטר: אני הייתי מציע – הצעה שלי, ככל שזה מקובל על יושב ראש הוועדה ועל אנשי המקצוע – שמענו את עמדת המשטרה, השלטון המקומי ואת עמדתה של חוה, ואני מציע שנראה אם אפשר לדיון הבא להתכנס במסגרת הזאת של המועדים.

שי עג'מי: אני חושב שמעבר להסכמה יש כאן שאלה משפטית ואני מניח אותה למשפטנים.

שי עג'מי: האם אפשר לקבוע כאן אמירה חזקה יותר על ביטול רישיון.

שי עג'מי: אם אפשר, נפתחת עוד אופציה לדיון.

שי עג'מי: אם אי אפשר, סך האופציות שלנו הוא אחר.

איתן גינזבורג: ייבדק בישיבה הבאה.

איתן גינזבורג: עוד שאלה שרציתי לשאול.

איתן גינזבורג: בסעיף 4, מה זה פריטים 10.11א ו-10.11ב?

לירון אדלר: חומרי הנפץ.

לירון אדלר: בשלושה הפריטים האלה, המשטרה נמצאת והיא יכולה לעשות שימוש בסמכויותיה.

לירון אדלר: נשאר שם עוד פריט של מיחזור חומרי נפץ.

לירון אדלר: אנחנו חושבים שזה לא צריך להיות.

לירון אדלר: החוק נתן את הסמכות המיוחדת הזאת למשטרה ולמשרד העבודה לא, ויש להם סמכות מקבילה מחוק חומרי נפץ ולכן אין לזה מקום כאן.

תומר רוזנר: אנחנו מציעים שהוועדה לא תאשר את הפסקה הזאת.

שחר פרלמוטר: אני כן אעדכן שבעקבות שיחה עם משרד העבודה, הם ב-זום, אני מניח שזה על דעתם, הם לא עומדים על הסעיף הזה.

איתן גינזבורג: אפשר להסיר אותו?

איתן גינזבורג: טוב.

איתן גינזבורג: סעיף אחד פחות.

איתן גינזבורג: לסעיף (ג), אני שואל למה צריך להעביר את חוזה העברת הבעלות בעסק?

איתן גינזבורג: אני רוצה למקד את השאלה.

איתן גינזבורג: לי יש עניין עם זה שמעבירים לרשויות השלטוניות השונות חוזים שונים.

איתן גינזבורג: מה כתוב בתוך החוזה, זה לא עניין של הרשות השלטונית.

איתן גינזבורג: היא צריכה לוודא שהעסק עבר מבעלות א' לבעלות ב'.

איתן גינזבורג: למה היא צריכה לקבל את כל החוזה?

איתן גינזבורג: מה זה עניינה מה כתוב בחוזה?

איתן גינזבורג: אתם רוצים לוודא שיש חוזה שהבעלות הועברה או שיש איזו העברת אחריות, אבל למה כל החוזה צריך להיות בידי הרשות השלטונית?

איתן גינזבורג: שיהיה נספח לחוזה, תצהיר ביניהם, עורך דין חתום למטה שהבעלות עברה לפי חוזה מיום זה וזה וזהו.

איתן גינזבורג: למה צריך להביא עותק של החוזה?

איתן גינזבורג: מה עושים עם העותקים האלה?

איתן גינזבורג: כשמבקשים ממני בעירייה חוזה שכירות, אני שואל עד היום למה צריך.

איתן גינזבורג: מה זה עניינה של הרשות המקומית כמה אני משלם לבעל הדירה?

איתן גינזבורג: אגב, קרה לי שביטוח לאומי ביקשו ממני את החוזה עם הפונדקאית שלי לילדים כדי לקבל דמי לידה.

איתן גינזבורג: ביקשו את כל החוזה.

איתן גינזבורג: תגידו, מה אתם צריכים עכשיו חוזה של 50 עמודים באנגלית בפונט 8?

איתן גינזבורג: לא מבין.

איתן גינזבורג: מה זה הדבר הזה שרשות שלטונית לוקחת חוזה בין פרטיים.

נפתלי קאיקוב: דרך אגב, כשמעבירים לנו חוזים, לא מעבירים את כל החוזה אלא מעבירים חלקים.

נפתלי קאיקוב: מראים ודאות ששני הצדדים חתמו על ההסכם.

איתן גינזבורג: שיביאו דף.

איתן גינזבורג: שיביאו הצהרה.

נפתלי קאיקוב: זה קורה גם בארנונה.

איתן גינזבורג: אבל זה לא אומר שזה בסדר.

איתן גינזבורג: למה אתה צריך את החוזה?

איתן גינזבורג: תסביר לי.

איתן גינזבורג: מה החוזה הזה יותר טוב מאשר הסכם או הצהרה משותפת עם חתימת עורך דין למטה שיש העברת בעלות ביניהם?

נפתלי קאיקוב: לנו מאוד חשוב בחוזה כמה דברים.

נפתלי קאיקוב: אנחנו רוצים לראות שאכן צד א' העביר לצד ב' את העסק.

נפתלי קאיקוב: זה מהלך מאוד דרמטי.

תומר רוזנר: הוא יצהיר.

נפתלי קאיקוב: לא אגיד לך שהיו לנו לא מעט אנשים רמאים וזייפנים.

איתן גינזבורג: יהיה תצהיר עורך עם עורך דין.

איתן גינזבורג: ואם מביאים לך חוזה, אי אפשר לזייף חוזה?

נפתלי קאיקוב: אני אומר שאנחנו גם מקבלים פחות.

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: כאן כתוב באופן מפורש: יצרף את חוזה העברת הבעלות בעסק וכן הצהרה בנושא הקבוע וכולי.

איתן גינזבורג: אני לא רוצה את העברת הבעלות.

תומר רוזנר: מה הפרטים שאתם צריכים לדעת?

תומר רוזנר: שיש ודאות לגבי העברת הבעלות?

איתן גינזבורג: הם רוצים את הנכס, איזה עסק וכולי.

תומר רוזנר: נשמע מה הם רוצים לדעת.

שחר פרלמוטר: העברת בעלות.

איתן גינזבורג: תעשו טופס.

איתן גינזבורג: טופס העברת בעלות.

שחר פרלמוטר: אני חושב שאין צורך.

שחר פרלמוטר: בעלות עוברת בחוזה.

שחר פרלמוטר: זה קניין שעובר מכאן לכאן.

איתן גינזבורג: תקבעו שבכל חוזה העברת בעלות בין עסקים כשהם צריכים רישיון עסק, יהיה נספח בטופס שתקבעו אתם את הטופס הזה אם אתם רוצים, או שאתם רצים שכל אחד יכתוב את זה על פי דרכו, איך צריכה להיראות הודעה לרשויות על העברת בעלות.

איתן גינזבורג: אתם לא צריכים לקבל את החוזה.

איתן גינזבורג: אתם סתם מתעקשים על משהו שהוא לא רלוונטי עבורכם.

איתן גינזבורג: אתם צריכים לדעת כמה הוא שילם?

איתן גינזבורג: אתם צריכים לדעת מה התנאים?

איתן גינזבורג: למה זה צריך להיות חשוף בפני עובדי הרשות שמקבלים את החוזה הזה?

איתן גינזבורג: תעשו טופס שהוא נספח לחוזה שמשקף את זה שיש חוזה.

נפתלי קאיקוב: מה יקרה אם הוא חותם על תצהיר ובסוף בחוזה יש משהו אחר?

תומר רוזנר: זה כמו שהוא ייתן לך חוזה מזויף.

תומר רוזנר: מה ההבדל?

איתן גינזבורג: זה תצהיר שעורך דין חתום למטה.

איתן גינזבורג: אגב, בשביל חוזה לא צריך להיות עורך דין.

איתן גינזבורג: בתצהיר, כן.

נפתלי קאיקוב: אני אומר שלי אין שום בעיה – נהפוך הוא – לקבל תצהיר שבין שני צדדים, אנחנו מסרנו את העסק, ניסוח שיוכתב על ידי הגורמים הרלוונטיים .

נפתלי קאיקוב: אין לי בעיה עם זה.

איתן גינזבורג: אין לי גם בעיה שיצרפו לזה את העמוד הראשון לחוזה.

נפתלי קאיקוב: העמוד הראשון והאחרון.

איתן גינזבורג: בסדר.

איתן גינזבורג: הם חתמו על תצהיר, אז מה זה רלוונטי?

איתן גינזבורג: מה זה משנה?

איתן גינזבורג: בחוזה חותמים בראשי תיבות בכל דף.

איתן גינזבורג: עזוב.

איתן גינזבורג: אני אומר לך שמספיקה הצהרה.

איתן גינזבורג: באמת, מספיק תצהיר עם חתימת עורך דין למטה.

נפתלי קאיקוב: אין לי שום בעיה עם זה.

איתן גינזבורג: משרד הפנים, תחשבו על זה.

איתן גינזבורג: חברים, אנחנו צריכים לסיים.

איתן גינזבורג: יש לנו עוד דברים?

תומר רוזנר: יש לנו עוד כמה זנבות.

איתן גינזבורג: של הקראה או הערות?

תומר רוזנר: אני לא יודע אם יהיו הערות.

שחר פרלמוטר: יש לי הערות לגבי הפרק הזה.

איתן גינזבורג: אין לי בעיה אם אתם רוצים הפסקה ולחזור, אבל אני צריך לצאת.

איתן גינזבורג: בואו נקבע ישיבה לשבוע הבא ונעשה אותה מוקדם ככל הניתן.

איתן גינזבורג: אני מתחייב שנעשה את זה.

איתן גינזבורג: נתאם מועד למרות שזו ועדה מאוד מאוד עמוסה אבל נמצא זמן.

איתן גינזבורג: נקבע שלא סיימנו את הסיפור של העברת בעלות אבל התקדמנו כברת דרך.

איתן גינזבורג: חסרים עוד כמה דברים שאנחנו צריכים לקבל עליהם תשובה.

נפתלי קאיקוב: היועצת המשפטית שלנו ביקשה זכות דיבור.

נפתלי קאיקוב: היא חיכתה בסבלנות.

איתן גינזבורג: לא עכשיו.

איתן גינזבורג: אנחנו מסיימים.

קריאה: בישיבה הבאה אנחנו מסיימים?

איתן גינזבורג: אני מניח שכן אלא אם יהיו כאן דרמות ומשרד הפנים יתעקש ויעמוד על הרגליים האחוריות ויחליט שצריך עוד זמן בדיקות.

איתן גינזבורג: המטרה שלי היא להעביר את זה כמה שיותר מהר אבל גם חשוב לי שיהיה דיון ממצה, שנשמע את האנשים ונמצה הכול כדי שנבין שאנחנו מוציאים את המסמך הטוב ביותר ככל הניתן במסגרת המגבלות ונשפר כמה שאפשר.

איתן גינזבורג: גם אם זה ייקח עוד יום ועוד כמה שעות, זה בסדר.

נפתלי קאיקוב: אפשר כבר מראש להקדיש לדיון הבא כמה שעות?

איתן גינזבורג: אני לא חושב שציפיתם שהיום יהיה דיון של שש שעות.

נפתלי קאיקוב: לא.

נפתלי קאיקוב: אנחנו מאוד מעריכים.

איתן גינזבורג: חברים, אני מודה לכם.

איתן גינזבורג: תודה לכולם.

איתן גינזבורג: הישיבה נעולה.