ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 23, פרוטוקול מספר 98, 2020-12-02 09:30

דוד ביטן: אני פותח את הישיבה, הנושא הוא החלטת הטכניון שלא לאפשר הארכת זמן במבחנים לעולים חדשים לאחר שנת לימודים ראשונה, הצעה לדיון מהיר של חבר הכנסת יוסף טייב.

דוד ביטן: לדברי חבר הכנסת טייב פנו אליו 165 סטודנטים עולים חדשים שלומדים בטכניון.

דוד ביטן: קודם כל יפה מאוד שלומדים שם כל כך הרבה עולים חדשים.

יוסף טייב: זה כבר עלה, זה 187.

דוד ביטן: לטענת הסטודנטים האלה החל משנת הלימודים הנוכחית, תשפ"א, שינה הטכניון את אופן הענקת הזכות לקבל במבחנים הארכת זמן בגלל היותם עולים חדשים והוא מאפשר לקבל הארכת זמן לקבוצת סטודנטים זו רק בשנת הלימודים הראשונה.

דוד ביטן: עד לשנת הלימודים הנוכחית תוספת זו ניתנה על בסיס הגשת בקשה אישית שניתנה למשך כל שנות הלימודים במוסד ולא הוגבלה לשנת הלימודים הראשונה.

דוד ביטן: לדברי חבר הכנסת טייב המדיניות נכונה רק לטכניון.

דוד ביטן: זאת אומרת בכל המוסדות להשכלה גבוהה נותנים הארכת זמן והטכניון שינה את הזמן?

שלומית אבינח: כן.

דוד ביטן: למה, בגלל שהמבחנים שם הם במתמטיקה אז צריך להיות יותר מהיר?

טלי פלוסקוב: הם החליטו שאפשר כבר כמו כולם.

דוד ביטן: רוצים לעשות הכול יותר מהר.

דוד ביטן: פיזיקה, מתמטיקה?

טלי פלוסקוב: זו טעות ענקית.

דוד ביטן: בעידן הקורונה הלחץ הכלכלי והבריאותי, המתח והדאגה לבני משפחתם בחו"ל שבו נמצאים הסטודנטים העולים מצופה מהמוסדות האקדמאים להקל ולא להחמיר בתנאי הלימוד במוסדות הלימוד.

דוד ביטן: אני לא חושב שלקורונה יש בזה תפקיד, זה עניין שלא קשור לקורונה.

דוד ביטן: עולה חדש שלא מכיר את השפה טוב ולא בעניין עד הסוף מגיעה לו זכות מסוימת שלא פוגעת ב - - -

יוסף טייב: אגב, זו לא הקלה, זו התאמה.

יוסף טייב: צריך לחדד את זה.

דוד ביטן: נכון.

דוד ביטן: הבקשה מהטכניון היא לחזור למדיניות שהונהגה בשנות הלימודים הקודמות במוסד.

דוד ביטן: לפי נתוני מינהל הסטודנטים במשרד הקליטה לשנת תש"פ הגישו 5,596 בקשות תמיכה, זה לא רק בטכניון.

דוד ביטן: לקראת הדיון הנוכחי פנינו בשאלות לכל האוניברסיטאות בארץ על מנת לברר מה מספר הסטודנטים העולים החדשים הלומדים בכל מוסד, מה המדיניות לקבלת ההקלות עבור הסטודנטים העולים החדשים, כיצד מקבלים ומה משך תקופת הזכאות להטבות.

דוד ביטן: הטכניון לא השיב גם לשאלות האלה.

דוד ביטן: מנתוני האוניברסיטאות, יש לכם את זה, אני לא אקרא את הכול, יש לנו את אוניברסיטת חיפה, אוניברסיטת בן גוריון, אוניברסיטת תל אביב, העברית ואוניברסיטת בר אילן.

דוד ביטן: מה קורה עם המכללות?

שלומית אבינח: הדיון לא על המכללות.

דוד ביטן: אבל שם נותנים להם את הארכת הזמן הזאת?

יוסף טייב: לא בדקנו, האמת.

דוד ביטן: כי היום יש גם מכללות, אין רק אוניברסיטאות.

דוד ביטן: טוב, חבר הכנסת טייב, בבקשה.

יוסף טייב: בוקר טוב, אדוני היושב ראש.

יוסף טייב: תודה שהסכמת לזרז את הדיון, אני יודע שהשבוע - - -

שלומית אבינח: אנחנו חייבים, זה דיון מהיר.

דוד ביטן: אנחנו בשבוע הבא נגמור את כל מה שאפשר, אם צריך נעבוד עד שמונה בערב.

יוסף טייב: לכן אני באמת מברך אותך על כך, באמת תודה רבה.

יוסף טייב: קיבלתי עשרות פניות וזה חצה קו שבסופו של דבר אמרתי לעוזרים שלי שאי אפשר להשאיר את זה ולנסות לטפל בזה פרטני וחייבים להעלות את זה לדיון בוועדה ולראות בצורה רוחבית אחת ולתמיד איך אנחנו מסיימים את הסצנה הזאת.

יוסף טייב: קודם כל, כמו שאמרתי באמצע דבריך, לא מדובר בהקלה, זו לא הקלה לעולים, אנחנו בסך הכול נותנים התאמה כדי שהעולה יוכל להגיע לאותה רמה של - - -

טלי פלוסקוב: זה נקרא הנגשה, חד משמעית הנגשה.

יוסף טייב: הנגשה, כדי שהעולה יוכל לענות בפרק זמן סביר ולכן הוחלט להוסיף הארכת זמן של 25%, שאגב היא לא מגיעה באופן אוטומטי, זאת אומרת כל סטודנט עולה אמור להגיש בקשה.

דוד ביטן: ואז הם בודקים את הבקשה פרטנית?

יוסף טייב: כן, ואז בודקים אם הוא עומד בקריטריונים או לא.

יוסף טייב: משום מה הטכניון החליט שהשנה לעולים לא תהיה אפשרות להגיש אחרי השנה הראשונה שהם לומדים בטכניון.

יוסף טייב: אם עוד היה איזה שהוא היגיון מאחורי זה הייתי אומר נו, ניחא, אבל אני אסביר לך איך זה עובד ואתה תבין שגם אין היגיון מאחורי זה.

יוסף טייב: יכול להיות שבן אדם עלה לארץ לפני עשר שנים, כרגע הוא בשנה הראשונה שלו בטכניון, הוא יקבל את ההארכה, עולה שעלה לפני שנתיים, כבר למד בשנתו הראשונה בטכניון ועכשיו הוא נמצא בשנה השנייה, זאת אומרת הוא רק שנתיים בארץ, הוא לא יקבל את ההארכה, אבל אותו עולה שנמצא כבר עשר שנים, או תשע שנים או חמש שנים, הוא כן יקבל את ההארכה.

יוסף טייב: זאת אומרת אין שום היגיון מאחורי הדבר הזה ולכן הייתי שמח לראות קודם כל למה ההחלטה הזאת ומעבר לכך שאנחנו רואים שבשאר האוניברסיטאות – ואני באמת מצפה הטכניון לא יגיד לי: אנחנו מורמים מכולם ולכן אנחנו מקשים את ה - - -

טלי פלוסקוב: אוי ואבוי להם.

יוסף טייב: אנחנו לא מדברים פה על סטודנטים שנמצאים על רף האם הוא עובר את הציון עובר או לא, אני מקבל פניות של סטודנטים שקיבלו ממוצע של 87 והם מעידים וחלקם נמצאים כאן בזום, הם יעידו שלולא ההארכה הזאת הם לא היו מגיעים לציון הזה, היו מגיעים ל-75 ואולי 80.

דוד ביטן: אני רוצה להדגיש שהוועדה באופן כללי לא מתכוונת, אין פה כוונה להיכנס לשיקולים של מוסד להשכלה גבוהה איך הוא מלמד ואיך הוא עושה את הדברים, אבל מכיוון שמדובר פה בבעיה רוחבית שכל האוניברסיטאות מאפשרות את זה, אז כנראה שהסיבה לאפשר את הדבר הזה היא נכונה.

דוד ביטן: אם כל המוסדות היו מבטלים את זה, ניחא, אז באמת אנחנו לא היינו יכולים להתערב בזה.

דוד ביטן: כיוון שרק הם החליטו על זה, בניגוד למדיניות הכוללת של האוניברסיטאות בישראל, אז יש מקום להתערבות שלנו.

דוד ביטן: זה לא התערבות אקדמית, אנחנו לא מתערבים בנושאים האקדמיים, שזה באמת לא הדבר שמותר לנו להתערב, אלא מתערבים במדיניות כוללת שדווקא הטכניון החליט להחריג את עצמו ממנה.

דוד ביטן: אם צריך לערב את - - -

טלי פלוסקוב: מל"ג, המועצה להשכלה גבוהה.

דוד ביטן: אנחנו נערב אותם, אין שום בעיה, כי זה לא הגיוני, אלא אם כן ייתנו נימוק, נימוק שישכנע אותנו, למה בטכניון הדבר אפשרי.

דוד ביטן: את רוצה להגיד משהו?

טלי פלוסקוב: אני אגיד רק משפט אחד, ואני שמחה שהנציגים של הטכניון שומעים אותנו.

טלי פלוסקוב: אני במדינת ישראל 30 שנה כבר ומה לעשות, אם אני אקח טקסט אחד ואתה, דוד, תיקח טקסט, לי ייקח יותר זמן לקרוא אותו ולהבין.

טלי פלוסקוב: 30 שנה.

טלי פלוסקוב: אז מה אפשר להגיד על האנשים האלה?

טלי פלוסקוב: לכן אני לא מבינה איך היו יכולים לקבל החלטה כזאת ואני שמחה מאוד שאתה התערבת ואני חושבת שהגישה היא נכונה.

דוד ביטן: אמרתי שהסיבה של ההתערבות זה רק זה, אנחנו לא מתכוונים להתערב בשיקולים האקדמיים של אוניברסיטה כזו או אחרת.

דוד ביטן: אין לנו שום כוונה.

טלי פלוסקוב: נכון.

דוד ביטן: אנדרי.

אנדרי קוז'ינוב: כן, רק מניסיון אישי.

אנדרי קוז'ינוב: אני למדתי באוניברסיטה העברית בתחילת שנות ה-2000, שני תארים, התחלתי ללמוד שנה וחצי אחרי העלייה.

אנדרי קוז'ינוב: זה לא רק העניין של תוספת הזמן כדי להבין טקסטים או מה שלא יהיה, זה גם ברמה הפסיכולוגית, כשאתה מבין שאתה לא באותה רמה עם כל השאר מבחינה שפתית או מבחינת ההבנה הכללית, אז גם אם מדובר בתרגילים בפיזיקה או במתמטיקה, עדיין גם להבין את השורות של המשוואות וכאלה, צריך פסיכולוגית יותר זמן כי הלחץ על העולים שנמצאים בתחילת הלימודים בשנים הראשונות הוא גדול.

דוד ביטן: לא, גם הכתיבה של המבחן היא בעברית, זה לא בשפה אחרת.

טלי פלוסקוב: בטח, אנחנו לא מבקשים לעשות אותו בשפה אחרת, בעברית.

אנדרי קוז'ינוב: אני אגיד מניסיון אישי.

אנדרי קוז'ינוב: אני אמנם למדתי במדעי החברה, אבל בשנים הראשונות את רוב המבחנים כתבתי באנגלית כי לא יכולתי במסגרת הזמן, גם במסגרת הארכת הזמן, לעבוד בעברית, פיזית.

דוד ביטן: מה ההגדרה של עולה חדש מבחינתם?

אנדרי קוז'ינוב: שבע שנים.

יוסף טייב: חמש.

דוד ביטן: לכל האוניברסיטאות?

טלי פלוסקוב: כל אחד, כל קבוצת אנשים - - -

דוד ביטן: אולי זאת הבעיה, אני לא יודע.

יוסף טייב: בין חמש לשבע.

אנדרי קוז'ינוב: לא כולל שירות צבאי.

דוד ביטן: בכל האוניברסיטאות יש הגדרה אחידה לעולה חדש?

יוסף טייב: אבל, אדוני, צריך להבין שעד היום זה היה.

יוסף טייב: זאת אומרת גם לפי חמש שנים, נלך לחומרה, זה היה, עד סוף הלמידה, עד שלוש שנים של למידה הם היו מקבלים את הארכת הזמן.

שלומית אבינח: אין אחידות בין האוניברסיטאות.

אנדרי קוז'ינוב: פה, לפי המסמך הזה זה שבע שנים.

טלי פלוסקוב: לא, במקרה הזה הטכניון, זה היה אצלם, פתאום הם קיבלו החלטה לבטל את זה, מה עמד מאחורי ההחלטה?

דוד ביטן: לא יודע, לפעמים מקבלים החלטות שגויות.

דוד ביטן: קורה.

טלי פלוסקוב: נכון, אז אני רוצה להבין מה עמד מאחורי ההחלטה.

דוד ביטן: אני מאמין שמוסד להשכלה גבוהה כמו הטכניון, עם הרמה הבינלאומית שיש לו, זה קשה מאוד ללמוד שם, שגם יידע להודות בטעות, לא יקרה להם שום דבר לפרופסורים שם אם יגידו טעינו, סליחה, חוזרים חזרה.

יוסף טייב: לא, גם צריך להגיד שהעולים שמתקבלים לשם, מבחני יע"ל והפסיכומטרי ברמה גבוהה מאוד.

יוסף טייב: אנחנו לא מדברים פה על להוריד את הרמה של הטכניון, זו לא הכוונה.

יוסף טייב: צריך גם לחדד - - -

אנדרי קוז'ינוב: במאמר מוסגר, עוד משפט, דוד.

אנדרי קוז'ינוב: זה רק מדגים עד כמה יש שוני בהגדרה של העולה בין כלל המשרדים ובין כלל ה –

טלי פלוסקוב: בלגן אחד גדול.

דוד ביטן: זה ידוע, הגדרת עולה חדש בכל הצעת חוק היא הגדרה שונה.

דוד ביטן: ואתה יודע מה?

דוד ביטן: זה גם נכון, אי אפשר לתת הגדרה אחידה.

טלי פלוסקוב: אבל לא לכל אוניברסיטה בנפרד.

דוד ביטן: לא, אמרתי, פה באמת צריך לקבל החלטה כוללנית.

אנדרי קוז'ינוב: יש גם הבדלים בין המשרדים בהצעות חוק.

דוד ביטן: מה זה עולה, כמה שנים הוא צריך להיות כדי לקבל את ההטבה, אני מאמין שיש דבר כזה, יש בנוהל, לא יכול להיות אחרת כי אחרת גם אני עולה חדש, אני עליתי ממרוקו ב-1965.

יוסף טייב: כולנו עולים חדשים, מה זאת אומרת?

דוד ביטן: אני מקבל הטבה של זמן?

טלי פלוסקוב: אתה למדת פה, אתה שירת פה, אני הגעתי כבר אחרי הכול אז יש הבדל מאוד גדול.

טלי פלוסקוב: אני מקנא באלה שלמדו פה.

דוד ביטן: בואו נעלה רגע סטודנט אחד לפני שאני מעלה את האוניברסיטה.

שלומית אבינח: חיה זאוי.

דוד ביטן: תסבירי לי למה את צריכה את ההטבה הזאת ולמה זה מפריע לך וכמה שנים את בארץ גם.

שלומית אבינח: לא שומעים אותך.

שלומית אבינח: לא שומעים.

שלומית אבינח: אנחנו נחזור אלייך ובינתיים נדבר עם גוידו.

בנימין גוידו: שלום, אני רק אציג את עצמי במילה.

בנימין גוידו: הייתי נשיא במרכז פיליפס עד לאחרונה, 1,500 עובדים, מרביתם בוגרי טכניון, כיהנתי בנשיאות איגוד תעשיות האלקטרוניקה והתוכנה, חבר בוועדת ההנהלה של ארגון ההייטק הישראלי ובהיותי עולה חדש לפני 40 שנה, אז למדתי בטכניון הנדסת חשמל, אני מקבל פניות רבות של סטודנטים שמבקשים את התערבותי.

בנימין גוידו: במיוחד כי לאחרונה גם קיבלתי פרס מפעל חיים מארגון הבוגרים של הטכניון שמעמיד אותי על איזה שהיא במה שאנשים מצפים שאני אעזור להם.

בנימין גוידו: כשהתקבלה הפנייה בכלל הופתעתי כי הרי בכל מוסד חינוכי, וזה כבר דובר, יש התאמות לטובת העולים החדשים.

בנימין גוידו: ההסבר ששמעתי וקראתי שמופיע ליד כל אחד שפנה ברשימת ה-180 סטודנטים הוא שהם נדרשים לעיתים קרובות לקרוא פעמיים את השאלה כדי להבין בכלל מה מהותה.

בנימין גוידו: אם יש מילה שהם לא מבינים הם צריכים שהמרצה יגיע, זה לוקח להם עוד זמן, ואז בתהליך קבלת ההחלטה מה עונים הם נדרשים קודם לחשוב בשפת אם ואז לתרגם לעברית וגם הכתיבה בעברית, וכבר הוזכר פה, היא מקשה מאוד.

בנימין גוידו: מה שאני הופתעתי, כי פשוט אפשר למצוא את התקנונים של האוניברסיטאות השונות באינטרנט, לראות שבאוניברסיטה העברית, שבוודאי לא פוגמת במצוינות האקדמית שלה, מדובר על שבע שנים של לימודים בעברית, כל עוד אותן שבע שנים של לימודים בעברית לא הושלמו מגיעה להם הארכה.

בנימין גוידו: אוניברסיטת תל אביב, גם עם פקולטה להנדסה מוכרת ומכובדת, נותנת חמש שנים להגדרה של עולה חדש כדי לקבל התאמות.

בנימין גוידו: הטכניון הוא היחיד השונה כאשר הוא מוכן להתנות את ההתאמה במשך שנת הלימודים הראשונה.

בנימין גוידו: דובר בשיחות האחרונות שבעצם הטכניון שינה, הטכניון לא שינה את התקנון מאז 2011, אבל בשנה האחרונה בהחלט יש שינוי במתן הקלות במסגרת ועדות ערער.

בנימין גוידו: בעצם כל סטודנט שפנה השנה קיבל תשובה שלילית בעוד שסטודנטים בשנים קודמות קיבלו ביד נדיבה.

בנימין גוידו: אין שום שקיפות שאני קיבלתי לגבי המספרים של אנשים שקיבלו הקלות בשנים קודמות, אבל אני בטוח שאם היינו מסתכלים היינו רואים שיש כרגע שינוי והמספרים צריכים לדבר, אסור ללכת רק על דעות.

בנימין גוידו: אני רוצה לציין עוד דבר נוסף כי כולנו מדברים על עקרונות וכמובן ראוי על עקרונות כי מדינת ישראל די פתוחה לעלייה יהודית ואנחנו לא צריכים לשכוח מה זו מגילת העצמאות, בטכניון יש 9,300, נמצא פה פרופ' עודד רבינוביץ' שיוכל לתקן אותי, בלימודי הסמכה יש מעל 9,000 סטודנטים, אנחנו כרגע מדברים על 200, מתמטיקה פשוטה אומרת שאנחנו מדברים על 2%, זאת אומרת שאין פה סחיפה שמא לפתע יהיו 90% מהסטודנטים עם התאמות ו-10% ישראלים.

בנימין גוידו: העולים מהווים 2% וחבל שאנחנו לא יכולים לשמוע את הסטודנטים.

בנימין גוידו: מה שהייתי עוד רוצה להגיד, שלהתפשר על רמה אקדמית זה ממש לא קשור כי במיוחד כאשר סף הקבלה בטכניון הוא גבוה מאוד ואנשים כבר השלימו את השנה הראשונה בממוצע תקין בוודאי שאם נאריך את ההטבות לשנים נוספות לא תהיה כרגע בעיה של פגיעה ברמה האקדמית.

בנימין גוידו: אני חושב שדיברתי מספיק ואני רוצה לתת את הבמה כמובן לאחרים.

אנדרי קוז'ינוב: עוד שאלה לטכניון, למה צריך לפנות באופן אקטיבי כדי לבקש את ההארכה ולא שזה יינתן פלאט?

דוד ביטן: כי זה ככה בכל האוניברסיטאות.

אנדרי קוז'ינוב: לא, זו שאלה.

שלומית אבינח: בואו נחזור לסטודנטיות.

דוד ביטן: ליזה בואזוז, בבקשה.

דוד ביטן: מאיפה עלית?

ליזה בואזוז: אני עליתי מצרפת לפני חמש שנים.

ליזה בואזוז: אני עשיתי תוכנית 'מסע' בשנה הראשונה שלי בעלייה ואז עשיתי שירות לאומי ואז התקבלתי לטכניון ואני עכשיו בשנה רביעית בטכניון.

דוד ביטן: מה את לומדת?

ליזה בואזוז: אני לומדת ביוטכנולוגיה ומזון.

דוד ביטן: זה כבר נושא שקשור אליי, אני רואה.

דוד ביטן: בסדר, בבקשה, תסבירי לי למה את צריכה את הארכת הזמן הזאת ולמה אחת שלומדת שנה רביעית צריכה את זה.

ליזה בואזוז: קודם כל אני רוצה לתת קצת רקע עליי, אני קיבלתי 725 בפסיכומטרי, קיבלתי 132 במבחן יע"ל ואני על סף הצטיינות בטכניון.

ליזה בואזוז: אני חושבת שאני סטודנטית מאוד טובה ולא יכולתי להיות כזאת טובה אם לא הייתי עם הארכת זמן.

ליזה בואזוז: זה לא שזה מקל עליי, זה לא מקל עליי, זה פשוט מבחינה טכנית לוקח יותר זמן במבחן, לא להבין, זה לא נכון שלוקח יותר זמן להבין, סליחה, כן לוקח יותר זמן להבין, בסך הכול אנחנו מבינים באותה מידה כמו הישראלים, אם לא היינו מבינים כמו הישראלים לא היינו מתקבלים לטכניון, אני חושבת.

ליזה בואזוז: אנחנו כן מבינים כמו ישראלים, פשוט מבחינה טכנית המוח שלנו לוקח לו יותר זמן לספוג את הנתונים ולהבין אותם בגלל זה אנחנו צריכים את הארכת הזמן.

ליזה בואזוז: אפילו אני, שאני בשנה רביעית, אני גם צריכה את הארכת הזמן הזאת.

ליזה בואזוז: הלימודים בטכניון לא הולכים ונהיים יותר קלים, אני בשנה רביעית ועדיין אני צריכה את זה כי זה לא קשור לכמה זמן עברתי בטכניון, זה קשור לזה שזה לא שפת אם שלי.

ליזה בואזוז: נגיד יש הרבה מרצים שמאפשרים לנו לעבור מבחנים באנגלית, זה מאוד יפה שמאפשרים לנו את זה, אבל גם אנגלית זו לא שפת אם שלנו.

ליזה בואזוז: אני מדברת יותר טוב עברית מאשר אנגלית, אז זה לא מקל עליי לעשות מבחן באנגלית.

ליזה בואזוז: אני רוצה לעשות את המבחן בעברית, בגלל זה באתי לטכניון, בגלל זה באתי לישראל, באתי לישראל כדי לעשות את הלימודים שלי פה, כדי לעשות את הלימודים שלי בטכניון, כדי להצטיין בטכניון, והיה לי עד עכשיו את האפשרות להצטיין בטכניון ועכשיו אני מרגישה שמורידים לי את האפשרות הזאת, מורידים לי את השוויון שהיה לי עד עכשיו ביחס לסטודנט ישראלי שנולד בארץ.

ליזה בואזוז: אני חושבת שיש לי רמה בעברית מספיק גבוהה כדי ללמוד בטכניון, אבל זה לא קשור, הכול לוקח יותר זמן.

ליזה בואזוז: תרגילי בית לוקחים יותר זמן ואני משקיעה יותר זמן בתרגילי הבית ועד עכשיו הייתה לי האפשרות להשקיע יותר זמן במבחנים ועכשיו אין לי את זה.

שלומית אבינח: זה מהשנה הזאת הפסיקו לך את תוספת הזמן?

ליזה בואזוז: כן.

שלומית אבינח: בשלוש השנים קודמות קיבלת?

ליזה בואזוז: כן.

דוד ביטן: ואת חושבת שאם לא יהיה לך לא תסתדרי?

ליזה בואזוז: אני פחות אסתדר.

ליזה בואזוז: אני לא אגיד שאני לא אסתדר, אבל פשוט אני לא אסיים את המבחנים, זה בדוק.

ליזה בואזוז: כשאני יוצאת ממבחן ואני שומעת ישראלים שאומרים: לא סיימתי את המבחן, נשאר לי 20% מהמבחן לסיים.

ליזה בואזוז: אני יוצאת עם הארכת זמן, היה לי 20, 30 דקות יותר מהם וגם לי נשאר 20% מהמבחן לסיים, כי אני באותו מצב כמוהם.

ליזה בואזוז: עם הארכת זמן אני באותו מצב כמוהם.

ליזה בואזוז: עכשיו בלי הארכת זמן אני לא אעשה חצי מהמבחן.

דוד ביטן: הבנתי.

דוד ביטן: טוב, תודה רבה לך.

דוד ביטן: נעבור הלאה, פרופ' עודד רבינוביץ', משנה בכיר לנשיא הטכניון.

דוד ביטן: שלום לך.

עודד רבינוביץ': קודם כל בוקר טוב לכולם, שמי עודד רבינוביץ', משנה בכיר לנשיא הטכניון, נמצאים איתי כאן גם פרופ' אילת פישמן דיקנית הסטודנטים ופרופ' חוסאם חאיק, דיקן לימודי הסמכה, ומר אמיר הרפז, מנהל לימודי הסמכה בטכניון.

עודד רבינוביץ': אז קודם כל בוקר טוב ותודה על ההזמנה, אני אגיד כמה מילים, אני רוצה גם לדייק כמה מהאמירות ששמעתי כאן קודם.

עודד רבינוביץ': ראשית, הטכניון פותח את שעריו בפני כולם, בפני כל אדם, בפני כל אחד, בפני כל השבטים של החברה הישראלית והיום בפני כל אזרחי העולם, גם בקמפוסים בחיפה, גם בקמפוס המשותף שלנו ושל קורנל בניו יורק וגם בסין.

עודד רבינוביץ': נקודה שנייה שאני רוצה לגעת בה לפני שאצלול לפרטים ולדייק את מה שאמר היושב ראש, אנחנו עוסקים כאן בנקודה שהיא בליבה של העשייה האקדמית וזו הדרך שבה מוסד אקדמי מנהל את הבחינות ובוחן את התלמידים, זה בדיוק מסוג הדברים שצריך להשאיר גם באופן רציונלי, גם על פי חוק המל"ג, צריך להשאיר לחופש האקדמי של המוסדות.

עודד רבינוביץ': זה בדיוק המקום שבו אנחנו צריכים לשמוע ולהשאיר את זה לחופש האקדמי של המוסדות ואנחנו נראה דוגמאות לזה גם בהמשך.

דוד ביטן: אני רוצה להגיד לך שאין לזה עניין לחופש אקדמי.

דוד ביטן: אנחנו לא רואים בזה חופש אקדמי מכיוון - - -

עודד רבינוביץ': אני חושב שדבריי לא יהיו שלמים אם לא אגיד את האמירה הזאת.

עודד רבינוביץ': אנחנו ערים לחלוטין למורכבות שבתהליך של קליטה של עולה חדש לארץ, הדבר לא זר לנו והדבר לא נסתר מעינינו, אנחנו גם ערים לחשיבות של שפה כחלק מרכזי בכל מישורי החיים, גם האישיים, אבל גם המקצועיים והאקדמיים ומתוך כך שהטכניון ער למיוחדות של עולים חדשים, ואני רוצה לדייק את מה שנאמר קודם, ההגדרה שלנו של עולה חדש הוא מי שתעודת הבגרות שלו אינה ישראלית ושנבחן בבחינה הפסיכומטרית בשפה שאינה עברית.

עודד רבינוביץ': אין לנו שום ממד של זמן.

עודד רבינוביץ': אם היושב ראש דיבר קודם על עולה שעלה לפני עשר שנים, מבחינתנו אם תעודת הבגרות שלו אינה ישראלית והבחינה הפסיכומטרית שלו היא בשפה שאינה עברית הוא עולה חדש.

עודד רבינוביץ': זו ההגדרה שלנו והיא הגדרה בלתי תלויה בזמן.

עודד רבינוביץ': מתוך הראייה הזאת הטכניון עושה והטכניון נותן והטכניון קבע כללים ברורים כדי לתת תשומת לב לאוכלוסייה הזאת.

עודד רבינוביץ': הדבר הראשון זה מתבטא במוכנות, אנחנו דורשים שהתלמידים יגיעו ברמת מוכנות גבוהה וזה מתבטא בציון במבחן יע"ל של 113 ומעלה.

עודד רבינוביץ': זה לא עניין של מה בכך.

עודד רבינוביץ': הסטודנטים שנמצאים כאן, אם עשו את מבחן יע"ל, יוכלו להגיד.

עודד רבינוביץ': כלומר הדבר הראשון שאנחנו מבקשים זה מוכנות.

עודד רבינוביץ': הדבר השני, הטכניון קבע קורס בעברית שניתן לתלמידים שתעודת הבגרות שלהם אינה ישראלית על חשבון תוכנית הלימודים.

עודד רבינוביץ': מי שמכיר את העשייה במוסדות אקדמיים, בפרט בטכניון, על כל נקודת זכות בתוכנית הלימודים יש המון המון המון קופצים והמון מריבות.

עודד רבינוביץ': כאן אנחנו קבענו כלל של שלוש נקודות זכות אקדמיות, עם ציון שאינו מאוני שמוקדשות לקורס בעברית לאותה אוכלוסייה מיוחדת.

עודד רבינוביץ': הדבר השלישי שהטכניון נותן זה תוספת זמן של 30 דקות בכל הבחינות ובכל הבחנים, ארוכים וקצרים ואחד, בשנה הראשונה ללימודים, ללא קשר לשנת העלייה.

עודד רבינוביץ': עוד פעם, אם עלה לפני עשר שנים אני מניח שבמוסדות אחרים היה נופל מחוץ לתחום, אצלנו אין קשר לשנת העלייה וסטודנט יקבל תוספת זמן כזו.

עודד רבינוביץ': לכל אלה מצטרפת תמיכה אישית ותמיכה סוציאלית ותמיכה בדיור במערך שלם של אמצעים שמפעיל דיקנט הסטודנטים ופרופ' פישמן שנמצאת כאן תוכל להרחיב.

עודד רבינוביץ': אנחנו נותנים לסטודנטים העולים ולסטודנטים בכלל בשנה א' סל מאוד מאוד רחב של תמיכה כדי שיצליחו בלימודים.

עודד רבינוביץ': לא מדובר כאן בהצהרות בעלמא אלא מדובר בקביעה של הסנאט, סנאט הטכניון נדרש לנושא הזה ופעל בשיטה שבה סנאט הטכניון פועל, הדבר עוגן בהחלטת סנאט על ידי הוועדה המרכזת ועל ידי ועדת הקבע ללימודים אקדמיים במאי 2011 ומדובר בתהליך לא פשוט, אלה ועדות שאמונות על דיון מעמיק כגוף שקול, מאוזן, חושב, ביקורתי כשצריך, והסנאט קבע את הנוהל הזה כבר לפני קרוב לעשור.

עודד רבינוביץ': לא מדובר כאן בשום דבר חדש, זה נוהל שקיים ממאי 2011.

עודד רבינוביץ': בעת האחרונה אנחנו נתקלנו במצב שהיו סטודנטים שהגישו בקשות וקיבלו מענה לדבר הזה והיו סטודנטים שלא הגישו בקשות ולא קיבלו מענה.

עודד רבינוביץ': הסטודנטים שקיבלו מענה וקיבלו הקלות וקיבלו התאמות בשנים המתקדמות הם לא רוב אוכלוסיית העולים, הם כ-25% מאוכלוסיית העולים, היום בטכניון יש 526 סטודנטים שעונים לקריטריון שלנו של עולים מתוך באמת קרוב ל-10,000 סטודנטים בלימודי הסמכה.

עודד רבינוביץ': ורק 25% קיבלו את אותה התאמה.

דוד ביטן: פרופ' רבינוביץ', קודם כל אנחנו לא מתערבים בחופש האקדמי ולדעתי אין פה עניין לחופש אקדמי מכיוון שכל האוניברסיטאות האחרות עושות את זה, זאת אומרת אין פה עניין שדווקא - - -

עודד רבינוביץ': אני תיכף אגע באוניברסיטאות האחרות.

דוד ביטן: תן לי רגע.

דוד ביטן: אילו היינו מתערבים בזה, אם האוניברסיטאות האחרות עושות את זה אז אני חושב שאין פה מצב של חופש אקדמי.

דוד ביטן: זה דבר ראשון.

דוד ביטן: דבר שני, שים לב שגם סטודנטית שנה רביעית שעולה מצרפת, היא אומרת שאם לא יהיה לה את הדבר הזה היא לא תצליח לסיים את המבחן בגלל שעברית היא לא שפת אם.

דוד ביטן: שמעת גם חברי כנסת שהיו בזמנו גם כן עולים חדשים ולמדו פה.

דוד ביטן: אתם עושים את זה באופן פרטני, כיוון שיש ועדה שדנה בבקשות ונותנת להם לפי המצב, זאת אומרת יש לכם פה שיקול לפי כל סטודנט וסטודנטית במסגרת הוועדה.

דוד ביטן: לכן אני אומר, אל תפגעו בסטודנטים האלה, אבל אולי במסגרת ההחלטות של הוועדה הפרטנית אתם לא חייבים לתת חצי שעה, לפי המקרה, לפי סוג המקרה, תיתנו אפילו פחות זמן, לזה רבע שעה, לזה עשר דקות, לזה חצי שעה, לזה 20 דקות.

דוד ביטן: זאת אומרת אתם לא יכולים לבטל את זה באופן מוחלט כשכל האוניברסיטאות האחרות, האוניברסיטה העברית, בר אילן, תל אביב, חיפה, כולם נותנים את זה באופן מובהק.

דוד ביטן: דווקא הטכניון, שהלימודים שם הם לא קלים בכלל, הם נורא נורא קשים, דווקא הוא לא מאפשר את זה?

דוד ביטן: אני לא אומר לבטל את ההחלטה שלכם, אני אומר במסגרת ההחלטות הפרטניות תאפשרו מאפס עד חצי שעה, לפי המצב של כל סטודנט וסטודנט והיכולת שלו.

דוד ביטן: אתם מכירים את הסטודנטים יותר ממני, כדי שלא ייווצר מצב שאתם כביכול נגד העולים יחסית לאוניברסיטאות האחרות.

אנדרי קוז'ינוב: אפשר להוסיף, אדוני היושב ראש?

עודד רבינוביץ': ברשותך, אני אגע בנקודות האלה.

דוד ביטן: רגע, חבר הכנסת אנדרי קוז'ינוב רוצה להגיד משהו ואז אני חוזר אליך.

אנדרי קוז'ינוב: אני מדבר על סמך ניסיון אישי מלפני כ-20 שנה של לימודים באוניברסיטה העברית.

אנדרי קוז'ינוב: אמרת לגבי אותה חצי שעה של הארכה במבחנים קצרים כארוכים.

אנדרי קוז'ינוב: האם דין מבחן של שעה או שעתיים הוא כדין מבחן של ארבע שעות?

אנדרי קוז'ינוב: גם פה אתם נותנים חצי שעה הארכה וגם פה אתם נותנים חצי שעת הארכה.

אנדרי קוז'ינוב: פה כבר יש שוני.

אנדרי קוז'ינוב: דבר שני, לגבי לימודי העברית, אם זיכרוני לא מטעה אותי, קורס עברית מלכתחילה בכל שאר האוניברסיטאות הוא קורס הכרחי, הוא קורס תנאי למעבר לשאר הקורסים.

אנדרי קוז'ינוב: זאת אומרת אם אתה לא מגיע לרמת עברית מסוימת אתה בכלל לא יכול להתקדם ולהירשם לקורסים נוספים אם לא קיבלת פטור.

אנדרי קוז'ינוב: לכן כשאתה מדבר על שלוש נקודות זכות, אני מתנצל להגיד את זה, אבל לי זה נשמע כמו סוג של טובה שאתם עושים לאותם העולים.

אנדרי קוז'ינוב: זאת אומרת אלה דברים נפרדים, קורס עברית הוא קורס חובה בכל אוניברסיטה כתנאי להתקדמות.

עודד רבינוביץ': אני אגע גם בנקודה הזאת, אני אולי אתחיל מהסוף.

עודד רבינוביץ': ההשוואה שאנחנו עושים כאן ותוספת זמן היא תוספת זמן ביחס לכלל.

עודד רבינוביץ': הכלל לא נדרש לאותו קורס בעברית, סטודנטים שתעודת הבגרות שלהם אינה ישראלית צריכים לעשות את הקורס בעברית והם אכן צריכים לעשות אותו בסמסטר הראשון או בסמסטר השני.

עודד רבינוביץ': בוא נדבר קצת על שאר האוניברסיטאות, ואין תמונה אחידה ובכל אוניברסיטה יש תמונה אחרת.

עודד רבינוביץ': קודם כל מבחן יע"ל, מבחן יע"ל בכל אוניברסיטה שונה, אין כאן אחידות.

עודד רבינוביץ': כבר בקבלה ללימודים אין אחידות.

עודד רבינוביץ': באוניברסיטה העברית זה מתחיל ב-105, שהוא ציון הרבה יותר נמוך מהציון שנדרש מהטכניון ובחוגים מסוימים הוא יותר גבוה.

עודד רבינוביץ': באוניברסיטת תל אביב 105, באוניברסיטת בן גוריון 84 והמספרים הם אחרים.

עודד רבינוביץ': באוניברסיטת חיפה 120.

עודד רבינוביץ': כלומר כבר כאן העובדה שכל אוניברסיטה קבעה את העקרונות שלה ניכרת ולכן רמת העברית של הסטודנטים שמתקבלים לטכניון יותר גבוהה מאלה שבאוניברסיטאות אחרות.

עודד רבינוביץ': על אופי הלימודים נאמר כאן, אני לא אוסיף.

עודד רבינוביץ': מעטפת התמיכה בטכניון היא שונה והקריטריונים למתן התאמות בטכניון אינם תלויים במועד העלייה לארץ כמו שהם תלויים באוניברסיטאות האחרות.

עודד רבינוביץ': בנוסף, ואם יש כאן נציגים של משרד הקליטה, מינהל הסטודנטים של משרד הקליטה נוכח בקמפוס, יש לו משרד בלשכת דיקנית הסטודנטים, הוא קיים והוא נמצא שם.

דוד ביטן: פרופ' רבינוביץ', רק רגע.

דוד ביטן: אנחנו קיבלנו פניות של 185 סטודנטים שלומדים בטכניון.

דוד ביטן: לא אני, חבר ועדה שקיבל את זה, אני לא חושב שאי אפשר להתייחס לזה.

דוד ביטן: מה שאני מציע, אנחנו לא רוצים להתערב לכם בהחלטות, באמת אני לא רוצה, אני אומר שתעשו דיון מחודש בעניין הזה, לא יודע אצלכם מי קובע בעניין הזה, תעשו דיון מחודש.

דוד ביטן: קחו בחשבון את מה שאנחנו אמרנו, קחו בחשבון את זה שפנו אלינו הרבה מאוד סטודנטים ולכן זאת בעיה אמיתית מבחינתכם, קחו בחשבון ששמעתם סטודנטית שהיא בשנה רביעית והיא עברה את מבחן יע"ל, זה לא שהיא לא עברה את מבחן יע"ל, היא אמרה את זה במפורש.

יוסף טייב: היא לא הייתה שם אם לא הייתה עוברת את המבחן.

דוד ביטן: קחו בחשבון גם את העניין הזה.

דוד ביטן: מה שאני מציע, במקום לבטל את זה באופן גורף, להמשיך עם הוועדה הפרטנית ולא לתת חצי שעה באופן קבוע, אלא תלוי במשך זמן הבחינה, תלוי מאיפה היא עלתה, אתם מכירים את הסטודנטים הרבה יותר טוב מאיתנו ותחליטו החלטות פרטניות.

דוד ביטן: זאת הצעת הפשרה שלי, לא לבטל את זה באופן גורף, אלא במקום לתת חצי שעה באופן קבוע למי שמגיע, לתת לו זמן אחר.

יוסף טייב: אדוני היושב ראש, הייתי רוצה רק לחדד שתי נקודות.

יוסף טייב: אחת, פרופ' רבינוביץ', אף אחד לא דיבר על חוסר האכפתיות שלכם כלפי העולים, אנחנו יודעים מה הטכניון עושה ואנחנו מודים על כך.

יוסף טייב: השאלה שלנו נקודתית, מה קרה השנה שהוחלט שלא לתת משהו שבשנים שעברו כן ניתן.

יוסף טייב: עמדה פה בזום סטודנטית שלכם שאומרת שבמשך שלוש שנים כן קיבלה והשנה סורבה.

יוסף טייב: השאלה שלנו מה השתנה השנה שהטכניון החליט להוביל את זה למקום אחר.

אנדרי קוז'ינוב: ועוד הערה, מבחן יע"ל, עד כמה שאני מבין, זה מבחן שבוחן את רמת הידע ואת רמת ההתאמה והמסוגלות לעצם הלימודים.

אנדרי קוז'ינוב: עברית והבנה בעברית ויכולת להתבטא בעברית זה משהו שהוא דווקא רוחבי ומבחן יע"ל לא מבטא את הדבר הזה.

אנדרי קוז'ינוב: זאת אומרת אכן יש שוני בין האוניברסיטאות מבחינת תנאי הקבלה, אבל מבחינת השפה העברית זה משהו שאמור להיות רוחבי לכולם.

אנדרי קוז'ינוב: זאת אומרת זה שאדם יכול להיות גאון במתמטיקה בספרדית או בכל שפה אחרת וכן יעמוד ברף הזה, אבל הוא לא יידע לבטא בעברית את המושגים והטרמינולוגיה הספציפית, אז מה עשינו בזה?

אנדרי קוז'ינוב: כלומר להתנות את יע"ל ולהגיד שיע"ל זה לא אחיד ולכן גם בעברית זה לא אמור להיות אחיד, בעיניי זה דברים שונים.

עודד רבינוביץ': אני אבקש שפרופ' חאיק יקבל את זכות הדיבור.

דוד ביטן: בבקשה, פרופ' חאיק.

חוסאם חאיק: אני רק אציג את עצמי שוב, אני דיקן לימודי הסמכה בטכניון וגם עוזר המשנה הבכיר לשוויון הזדמנויות בקמפוס.

חוסאם חאיק: כאן אני צריך להבהיר כמה נקודות.

חוסאם חאיק: אנחנו בהחלט שמענו את ההצעה של היושב ראש, אבל גם צריך להבהיר עוד כמה עניינים.

חוסאם חאיק: בקמפוס, מעבר לסטודנטים העולים, ישנם עוד 25% סטודנטים ששפת האם שלהם היא לא השפה העברית וישנם עוד אנשים שמתקשים בשפה כזו או בשפה אחרת.

חוסאם חאיק: אנחנו בתור גוף צריכים לשמור על עיקרון השוויון בין כל הסטודנטים בקמפוס ועל כן אנחנו צריכים להיות אחידים וזה גם החלק האקדמי שלנו, שאנחנו צריכים ליישם אותו ולהטמיע אותו בקמפוס.

חוסאם חאיק: על כן עד היום היה באמת העיקרון שכל סטודנט בשנה ראשונה ששפת האם שלו לא עברית הוא מקבל את ההתאמה של 25% למי שצריך גם התאמות בצורת מילון אנחנו מנגישים אליו.

חוסאם חאיק: היה, כפי שצוין לפני כן, כל סטודנט שביקש בצורה פרטנית מעבר לשנה הראשונה לקבל והוכיח בדוקומנטציה שאכן יש לו קושי בשפה העברית הוא היה מקבל.

חוסאם חאיק: השנה היו כמה מקרים בודדים שלא קיבלו כיוון שלא הספיקו ולא נתנו את הדוקומנטציות הנכונות ואנחנו לא יכולים כמובן לעשות זאת בצורה לא שקולה.

חוסאם חאיק: חשוב לנו להגיד לא שקולה מסיבה מאוד פשוטה, אם אנחנו רוצים לפזר את ההחלטות שלנו משמאל ומימין פירושו של עניין שאנחנו צריכים לתת ליותר מ-30% מהקמפוס גם כן הארכות זמן של 25%.

חוסאם חאיק: האם זה הגיוני, האם זה שוויוני לכלל הסטודנטים בקמפוס?

חוסאם חאיק: זו נקודה שהיא כן במעין ההחלטות שלנו שצריך גם כן להבין.

חוסאם חאיק: אני כאן מעביר אליך בחזרה, היושב ראש.

עודד רבינוביץ': אם יותר לי אני רוצה להוסיף עוד.

דוד ביטן: פרופ' רבינוביץ', אנחנו לא נצא מזה היום, אני מציע - - -

עודד רבינוביץ': לא, אנחנו נצא.

עודד רבינוביץ': יש עוד דבר אחד חשוב.

דוד ביטן: אנחנו נעשה ישיבת המשך ביום רביעי, הכול בזום, אז אין בעיה.

דוד ביטן: עד אז אני מבקש מכם, וזו בקשה לא מסובכת, אני לא חושב שאתם לא צריכים להיענות לה, תעשו דיון מחודש בעניין הזה, כי בפרמטרים שאמרנו, שיש סטודנטים שצריכים את זה לאור הפניות שאנחנו מקבלים.

דוד ביטן: סטודנטים שלומדים אצלכם ופונים אלינו ואין להם שום פחד לפנות אלינו בעניין הזה זה אומר שיש בעיה, שהם צריכים עזרה, שהם רוצים עזרה חיצונית כי הם לא מקבלים את המענה הזה אצלכם.

דוד ביטן: דבר שני, להמשיך בוועדות הפרטניות, לא לתת חצי שעה באופן מובהק, אלא לחלק את זה לזמנים אחרים לפי החלטת הוועדה הפרטנית.

דוד ביטן: זאת ההצעה שלי.

דוד ביטן: היא מקובלת על חברי הוועדה.

דוד ביטן: אנחנו נמשיך את הדיון לאחר שתשקלו את הכול מחדש - - -

עודד רבינוביץ': אני מבקש להגיב.

דוד ביטן: ואז עוד פעם נתווכח אם יש בעיה.

אנדרי קוז'ינוב: אפשר רק הערה?

עודד רבינוביץ': אני מבקש להגיב לדברים של היושב ראש.

דוד ביטן: כן, בבקשה.

דוד ביטן: כן, פרופ', בבקשה.

עודד רבינוביץ': אני אגיד שני דברים, אחד ייחשב כאן כפופולרי ואחד כפחות, אבל מחובתי לומר אותם.

עודד רבינוביץ': ראשית, כל סטודנט בטכניון והסטודנטים שנמצאים כאן ואגודת הסטודנטים של הטכניון נמצאת כאן, כל סטודנט בטכניון רשאי להגיש איזה בקשה שהוא רוצה וכל בקשה שסטודנט בטכניון מגיש נבחנת ונשקלת.

עודד רבינוביץ': זה דבר אחד שאני רוצה להדגיש, אין כאן שום חידוש ושום דבר שאנחנו צריכים למסד, זה דבר שעובד עוד מהימים שאני למדתי בטכניון.

עודד רבינוביץ': דבר שני, הנושא שאנחנו דנים, ואמרתי את זה בפתיחת דבריי, הוא נושא שיושב בתוך הליבה של האקדמיה, בתוך העצבים החשופים של האקדמיה ובתוך המקום שבו האוניברסיטאות מתנהלות באופן עצמאי, והראיה לכך זה שכל אוניברסיטה נדרשה לנקודה הזאת וכל אוניברסיטה החליטה איך לתקוף אותה בצורה אחרת.

עודד רבינוביץ': השוני בין המוסדות הוא לא בעיה, לדעתי, אלא הוא מציג את העובדה שכל מוסד רואה את הדברים שלו בצורה אחרת ובצורה מפוקחת ועל אותה סוגיה הגיע למסקנות אחרות ואני חושב שטוב שכך, אלה החלטות של סנאט הטכניון.

עודד רבינוביץ': אם ירצה דיקן לימודי ההסמכה להניח על שולחן הסנאט הצעה אחרת יעשה את זה, אבל אלה החלטות של סנאט הטכניון.

יוסף טייב: אדוני היושב ראש, אני חושב שיש בעיה בתפיסה.

דוד ביטן: פרופ' רבינוביץ', קודם כל אני מוכן לקבל את העניין שזה עניין אקדמי, אין לי בעיה עם זה, אבל אני אומר, בגלל זה אני פונה אליך שתעשו דיון מחודש ותשקלו את כל מה שאמרנו, וזאת החלטה שלכם בסופו של דבר, אני לא יכול לחייב אתכם לעשות את הדבר הזה, אבל אני חושב, דווקא בגלל שאתם מוסד אקדמי, דווקא בגלל שמדובר בפרופסורים שנמצאים על המדוכה פה, תשקלו מחדש את כל מה שאמרנו כי אנחנו מדברים בשם הסטודנטים שפנו אלינו והם לומדים אצלכם, הם לא פנו מאוניברסיטת חיפה או תל אביב.

דוד ביטן: אני אומר, לאור העניין הזה תשקלו מחדש, תעשו דיון מחודש.

דוד ביטן: אני חושב שזאת בקשה שאנחנו יכולים לבקש מכם, לעשות דיון מחדש, אין פה פגיעה בחופש האקדמי, אתם דנים עוד פעם.

דוד ביטן: תיקחו את כל השיקולים האלה ואני מקווה שתגיעו למסקנה שכן צריך לשנות את העניין.

דוד ביטן: אם לא תגיעו למסקנה כזאת אז נראה מה לעשות, אבל אין לנו שום כוונה לפגוע בחופש האקדמי.

דוד ביטן: אמרתי את זה מהתחלה ולכן אנחנו נמשיך ביום רביעי הבא אחרי שאתם, אני מקווה, שתיענו לבקשה שלנו במובן הזה שתעשו דיון חוזר איפה שאתם צריכים, אני לא נכנס לזה.

דוד ביטן: קחו בחשבון את כל מה שאמרנו, אני מבקש.

דוד ביטן: זה לא בקשה מסובכת ומיוחדת, מה שאני אומר, עדיין ההחלטה היא בידיכם, אנחנו לא נוגעים בעניין הזה, ההחלטה היא שלכם, אני מקווה שתשנו את הדבר לאור כל מה שקורה, אתם רואים מה שקורה.

אנדרי קוז'ינוב: אפשר רק להתייחס לנקודה אחת של פרופ' חאיק שדיבר על כ-30% סטודנטים ששפת אימם אינה עברית?

דוד ביטן: הוא מדבר על הסטודנטים הערבים, אני חושב.

אנדרי קוז'ינוב: אני מבין.

אנדרי קוז'ינוב: אבל פה צריך, לדעתי, ומבלי להתערב כמובן בחופש האקדמי, אבל סביר להניח שכל מי שלמד בארץ ועשה את הבגרויות עדיין היה חשוף יותר לשפה העברית מאשר אותו עולה שהגיע והתקבל ללימודים תוך שנה-שנתיים.

אנדרי קוז'ינוב: אז אני לא יודע מה – אני מבין את ההתנגדות, אבל - - -

עודד רבינוביץ': חברים, עוד מילה אחת, ברשותכם.

עודד רבינוביץ': אני מבקש שגם פרופ' פישמן תקבל את זכות הדיבור.

דוד ביטן: אני אתן לה.

עודד רבינוביץ': כשאנחנו דנים בהקלות ובהתאמות מהסוג הזה אנחנו צריכים לשאול גם את השאלה מי לא מקבל.

דוד ביטן: לא שמעתי.

עודד רבינוביץ': אנחנו צריכים לשאול את השאלה מי לא מקבל ולהמון סטודנטים שלומדים בטכניון ונתקלים בקושי שיש במבחנים בטכניון, ובמבחנים בטכניון יש קושי, שדרך אגב הוא חלק מהעובדה שבוגרי הטכניון, תרומתם היא כמו שהיא, לכל אחד יש קושי וכל אחד יכול ליהנות מעוד תוספת זמן וכל אחד יכול ליהנות מעוד הקלה ומעוד התאמה ומכל מיני דברים כאלה, ויש קבוצות כאלה ויש קבוצות אחרות ויש קבוצות של כאלה שעברית היא לא שפת אימם ויש סטודנטים זרים שלפעמים בוחרים לקחת דווקא קורסים בעברית ואנחנו נתקלים בדברים כאלה, סטודנטים שאין להם שום זיקה למדינת ישראל או לשפה העברית עוברים מהתוכניות הבינלאומיות לתוכניות בעברית ומתמודדים עם השפה וסטודנטים שבמשך שירות צבאי ארוך היו מנותקים לחלוטין ממתמטיקה ופיזיקה וכימיה ואנגלית והרבה מאוד מקצועות אחרים ולומדים בטכניון וגם להם קשה.

עודד רבינוביץ': בסוף לכל סטודנט יש סיבה טובה למה לבקש תוספת זמן ולמה לקבל תוספת זמן בבחינות ולא זאת הדרך שלנו.

עודד רבינוביץ': אנחנו בוחנים את זה בקפידה, אנחנו בוחנים את זה ברמה האישית וכאן אנחנו מדברים על חריג מאוד מאוד מובהק של אוכלוסייה שמדברת על תוספת זמן.

עודד רבינוביץ': אלה שיקולים פנימיים של הטכניון, אם ירצה הטכניון לעסוק בזה יעסוק.

דוד ביטן: בסדר.

דוד ביטן: פרופ' רבינוביץ', אני רק מזכיר לך שלאורך השנים זאת הייתה ההחלטה שלכם, היא הייתה החלטה הפוכה ולקחתם בחשבון את כל נושא השוויון שאתה מדבר עליו היום.

דוד ביטן: זאת אומרת זה לא משהו שאתם לא החלטתם לגביו בעבר למרות מה שאמרת עכשיו.

דוד ביטן: זה דבר ראשון.

דוד ביטן: דבר שני, לאוכלוסייה הזאת של עולים חדשים יש כנראה איזה שהיא בעיה בגלל שהעברית היא לא שפת אם, כל האוניברסיטאות מכירות בזה, אין פה פגיעה בשוויון מול כאלה שיש להם בעיה מיוחדת.

דוד ביטן: עם אלה שיש להם בעיה מיוחדת מאוד, אז אני מאמין שהם פונים אליכם בבקשות פרטניות ואתם מחליטים לגביהם.

דוד ביטן: אין פה פגיעה בשוויון, אין פה פגיעה בסטודנטים אחרים.

דוד ביטן: לכן אני אומר, תעשו שיקול מיוחד.

דוד ביטן: אתה רוצה שאנחנו נשמע את פרופ' אילת פישמן, בבקשה, אנחנו בכל מקרה נמשיך את הדיון ביום רביעי.

דוד ביטן: לאחר שנשמע את פרופ' פישמן אנחנו ננעל את הישיבה ונחזור אליכם ביום רביעי.

יוסף טייב: אבל, אדוני היושב ראש, אני רוצה רק לחדד נקודה.

יוסף טייב: יש פה, לדעתי, בעיה בתפיסה.

יוסף טייב: צריך להבין שעולה חדש גם אחרי 20 שנה וגם אחרי 30 שנה, אני, אחרי 24 שנים שאני נמצא פה במדינה, כשאני קורא חוק אני צריך לקרוא אותו שלוש-ארבע פעמים עד שאני תופס את הפסיק הקטן, משהו שאתה תופס בשנייה הראשונה.

יוסף טייב: לכן אני מבקש מכם, אנחנו לא פוגעים פה בחופש האקדמי, אני חושב הפוך, אין פה בעיה של שוויוניות, מדברים פה על התאמה, לא מדברים פה על הקלה, ואתם עשיתם את זה במשך שנים בצורה הטובה ביותר.

יוסף טייב: כמו שאמרתי מקודם, אנחנו לא באים לומר שהטכניון מפלה עולים, זו לא הכוונה שלנו, אנחנו רק מבקשים מכם לשקול מחדש את אותה החלטה שנלקחה, במשך שנים כן נתתם את זה ואנחנו מבקשים שתשקלו שוב את אותה החלטה שלא לתת לאותם סטודנטים.

יוסף טייב: אגב, הם כן הגישו, בשונה ממה ששמענו מפרופ' חאיק שאמר שלא הגישו.

יוסף טייב: יש אצלי רשימה מלאה ואני מוכן להעביר לכם אותה, של 187 סטודנטים.

דוד ביטן: תעביר להם אותה, בכל מקרה תעביר להם.

דוד ביטן: כן, פרופ' פישמן, בבקשה.

אילת פישמן: בוקר טוב.

אילת פישמן: שמי אילת פישמן ואני דיקנית הסטודנטים בטכניון.

אילת פישמן: התפקיד שלי הוא לעסוק בכל מה שקשור למעטפת הלא אקדמית של הסטודנטים, כלומר מה שקשור לדיור, מה שקשור לשיעורי עזר, מה שקשור לתמיכה רגשית, מה שקשור לסיוע כלכלי.

אילת פישמן: אם אתם באים ודנים או טוענים שהטכניון מפלה לרעה סטודנטים עולים חדשים - - -

דוד ביטן: לא, לא אמרנו את זה.

אנדרי קוז'ינוב: לא אמרנו את זה.

אילת פישמן: אז אני יכולה להגיד שהתמונה ממש הפוכה.

אילת פישמן: אין מוסד אקדמי שנותן תמיכה כספית, דיור במעונות אוטומטי לכל השנים, שזו הטבה כלכלית גדולה, שיעורי עזר, חלקם במימון של משרד הקליטה, חלקם במימון של הטכניון, שיתוף פעולה מלא עם מינהל הסטודנטים, שכמו שפרופ' רבינוביץ' אמר, יושבים אצלנו יום יום בקמפוס במשרדים שאנחנו מקצים להם.

אילת פישמן: הרבה מהמרצים מאפשרים לסטודנטים לכתוב באנגלית, דבר שהוא לא נפוץ בטכניון.

אילת פישמן: זאת אומרת כשבאים להטיל דופי או להגיד שאנחנו לא קולטים עלייה או לא מתייחסים לסטודנטים ברגישות - -

יוסף טייב: אמרתי בראש דבריי שאינני מפקפק - - -

דוד ביטן: היא לא שומעת, תן לה לסיים.

אילת פישמן: - - זה פשוט עושה עוול כי צריך להסתכל על כל התמונה.

אילת פישמן: וכמו שאוניברסיטאות אחרות לא יודעות לספק את התמיכה הכלכלית ועדיין סטודנטים עולים מגיעים לשם, אז הבעיות שלהם לא בהתאמות כאלה ואחרות, הם באים והם צריכים להתמודד עם בעיות כלכליות קשות, אז אצלנו הסטודנטים האלה מלכתחילה מקבלים מעטפת מאוד מאוד ניכרת שעוזרת להם בקליטה החברתית.

אילת פישמן: עכשיו דוגמה בעידן הקורונה, אז סטודנטים ישראלים שגרים במעונות נדרשים לצאת מהמעונות לצורך בידוד וכל הסטודנטים העולים שגרים במעונות אנחנו מאפשרים להם להישאר בקמפוס בתנאים מסוימים.

אילת פישמן: אז אני חושבת שצריך להסתכל על מכלול הדברים שהטכניון עושה ולא רק על הפן הזה, שהם נדרשים להשיג מסמכים נוספים כדי להצדיק את העובדה שהם נדרשים להתאמות גם מעבר לשנה הראשונה.

אילת פישמן: תודה רבה.

דוד ביטן: אוקיי.

דוד ביטן: פרופ' פישמן, אנחנו לא אמרנו שאתם מפלים לרעה סטודנטים, לא אמרנו את זה בשום שלב, אבל אני חושב, ואת זה אתם צריכים לשקול שוב פעם, ההחלטה שלכם במידה מסוימת פוגעת בשוויון בין הסטודנטים כיוון שסטודנטים שהם עולים חדשים, יש להם בעיה אמיתית שלא קשורה למה שהם לומדים.

דוד ביטן: היא לא קשורה למתמטיקה, היא לא קשורה לפיזיקה, היא לא קשורה להנדסה, היא קשורה לידיעת השפה העברית ועל היכולת שלהם להבין את מה שמבקשים מהם מול סטודנטים אחרים.

דוד ביטן: אני חושב שדווקא בגלל שאתם מוסד אקדמי ודווקא בגלל שאתם ערים לבעיות האלה אתם כן צריכים לקחת את זה בחשבון במסגרת ההחלטות שלכם.

דוד ביטן: עדיין זה במסגרת החופש האקדמי שלכם.

דוד ביטן: ברור שהסטודנט צריך להחליט אם הוא רוצה ללמוד אצלכם או לא ללמוד אצלכם לאור העובדה הזאת, אבל לנו אין שום רצון לכפות עליכם עמדה בעניין הזה.

דוד ביטן: אנחנו כן מבקשים שתעשו דיון ולקחת בחשבון את כל הנימוקים שאמרנו וגם שמענו אתכם.

דוד ביטן: אנחנו נעביר אליכם את כל הפניות של הסטודנטים על מנת שתראו את זה מול העיניים ואני חושב שהצעת הפשרה שאני הצעתי, שלא נותנת חצי שעה באופן קבוע לכל אחד, תלוי בבחינה, בחינה של שעתיים ברור שלא מגיע לה חצי שעה, תלוי במי מבקש, תלוי מה שפת האם שלו וכו' וכו', קחו את הכול בחשבון.

דוד ביטן: מה שתחליטו יהיה מקובל עלינו, אני אומר לכם, אבל אני חושב שאתם צריכים, לאור זה ששיניתם עמדה, שיניתם מדיניות, וזה מפריע להרבה מאוד סטודנטים, אני חושב שאתם צריכים לשקול את זה מחדש.

דוד ביטן: זאת העמדה שלי, היא לא פוגעת בחופש האקדמי, היא לא פוגעת בכם, היא לא אומרת שאתם מפלים לרעה מישהו.

דוד ביטן: אתם מוסד אקדמי מכובד, יש לו שם עולמי, אנשים רוצים ללמוד אצלכם, אבל אתם צריכים לתת גם כן את התמיכה שלכם על מנת לתת שוויוניות בין כל הסטודנטים.

דוד ביטן: אז תודה רבה לכם שהשתתפתם, אני מקווה שביום רביעי, בשעה תשע בבוקר, הבא אתם תבואו עם משהו מגובש.

דוד ביטן: זה בזום, כך שאתם לא צריכים לבוא אלינו.

דוד ביטן: תודה רבה לכם.

עודד רבינוביץ': תודה לכם על ההקשבה.

דוד ביטן: הישיבה נעולה.