ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 23, פרוטוקול מספר 97, 2020-11-09 13:00

רם שפע: צוהריים טובים לכולם, גם למי שאיתנו בזום, גם לחברי הכנסת יוזמי הדיון המהיר בנושא מדיניות ותקצוב משרד החינוך לתוכניות ומיזמים לקידום חיים משותפים, חבר הכנסת רם בן ברק וחבר הכנסת יוסף ג'בארין, יושב-ראש הוועדה לזכויות הילד.

רם שפע: רם בן ברק, אני שמח לפגוש אותך בוועדת החינוך, אנחנו שמחים לארח אותך.

רם בן ברק: בתור אחד שלא סיים תיכון גם אני שמח.

רם שפע: יפה, אתה מנצח אותי פה.

רם שפע: אני מדבר כאן הרבה על זה שסיימתי את התיכון בלי בגרות אבל לא לסיים תיכון בכלל – זה אולי בגלגול הבא.

רם בן ברק: אבל השלמתי.

רם שפע: התכנסנו לדיון משמעותי מאוד, ותודה לכם על היוזמה, וכמובן מייד אתן לכם להרחיב וגם אחרי כן נשמע, יש פה עוד כמה אנשים שהנושא נוגע בהם ובוער מאוד עבורם.

רם שפע: נראה לי שצריך להגיד באופן כללי שיש איזה פחד – בואו נגיד את האמת – לדבר על חיים משותפים בישראל.

רם שפע: נורא קל, כל היום כולם מתגאים בנורמליזציה עם שכנינו הערבים ברחבי הגלובוס, אבל לדבר על השכנים שלנו שחיים איתנו פה והם בעצם חלק מאיתנו וכולנו פה חיים ביחד, זה משהו שנורא מפחיד, וישר יש תוויות וכל מיני מילים שנורא קל לזרוק לחלל האוויר ולתת לכולם תחושה לא טובה.

רם שפע: אז אני גאה להוביל את הדיון הזה, כמובן ביוזמה שלכם, לתת בוועדת החינוך של הכנסת במה לדיון, שהוא גם מעמיק, על האפשרות לחיים משותפים אבל הוא גם מקצועי ודורש תשובות לתקצוב ולבדיקה איפה משרד החינוך רואה את הנושא ומדוע, ככל שאני מבין לפחות, הדברים לא עובדים כפי שצריך.

רם שפע: אבל רציתי להגיד את זה רק כסיפתח ואתן לכם להרחיב.

רם שפע: בבקשה, מי מכם שירצה לפתוח, בבקשה חבר הכנסת בן ברק, התייחסות שלכם לנושא.

רם בן ברק: תודה רבה לך על שאתה מקיים את הדיון החשוב הזה, תודה לכל מי שנמצא פה.

רם בן ברק: אין זה סוד שבמדינת ישראל יש לנו הרבה מאוד בעיות בלחבר את האוכלוסיות השונות מן הדתות השונות שנמצאות כאן.

רם בן ברק: אין ספק שזה אתגר גדול ואין ספק שעד שלא נדע לעשות את זה החיים שלנו כאן לא יהיו כמו מה שאנחנו רוצים על פי הערכים שלנו ועל פי מה שאנחנו מאמינים.

רם בן ברק: גבעת חביבה היא באמת מגדלור בעניין הזה של שילוב ושל חיים משותפים של יהודים וערבים.

רם בן ברק: יש להם מספר פרויקטים בעניין הזה, בין היתר פרויקט של חיים משותפים.

רם בן ברק: אנחנו בוועדת הכספים, מאחר ואין תקציב, העברנו 11 מיליארד שקלים על מנת שאפשר יהיה לתת ב-2020 את מה שניתן ב-2019, כדי שפרויקטים וכל הדברים שהם לא בבסיס התקציב לא ייפגעו.

רם בן ברק: אני מוכרח להגיד שהופתעתי לשמוע שהתקציב של משרד החינוך שאמור להיות לפרויקט הזה לא עבר ב-2020.

רם בן ברק: קודם כול, לדעתי חוקית צריך לפעול, כי על פי בסיס החוק מה שהיה ב-2019 הוא מה שיהיה ב-2020, אז צריך לדאוג לזה.

רם בן ברק: גם העליתי את זה היום בוועדת הכספים.

רם שפע: הייתה לזה התייחסות?

רם בן ברק: הם אמרו שיבדקו את זה ברצינות.

רם בן ברק: אבל זה המקום לקרוא לכך שכל מה שהיה ב-2019 צריך להיות מתוקצב ב-2020, ועל אחת כמה וכמה פרויקטים כל כך ייחודיים וכל כך חשובים כמו חיים משותפים וכמו להפגיש צעירים יהודים עם צעירים ערבים, אזרחים ישראלים מדתות שונות במקום הזה.

רם בן ברק: זה הזמן לתקן את הטעות ולהחזיר להם את התקציב כדי להמשיך את הפרויקט החשוב הזה.

רם שפע: בהחלט.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: חבר הכנסת יוסף ג'בארין, בבקשה.

יוסף ג'בארין: תודה רבה, כבוד היושב-ראש, על הדיון החשוב.

יוסף ג'בארין: תודה גם לחברי רם בן ברק על היוזמה.

יוסף ג'בארין: הנושא של חינוך לחיים משותפים לדעתי צריך להיות בלב העשייה של משרד החינוך.

יוסף ג'בארין: 25% מן התלמידים הם ערבים ולכן הציפייה שלנו הייתה להכרת האחר, הכרת הייחוד של האחר, הזהות שלו, התרבות שלו, המורשת שלו.

יוסף ג'בארין: זה חלק אינטגרלי ממערך הלימודים, בין אם בבתי ספר ערביים ובין בבתי ספר יהודיים.

יוסף ג'בארין: הייתי דווקא הולך עוד צעד, הייתי מצפה שהחינוך הדו-לשוני או הדו-לאומי, בתי ספר משותפים של ילדים יהודים וערבים שמדברים בשתי השפות, היה אמור להיות גם זרם אינטגרלי מזרמי החינוך בישראל, מה שלצערי לא קיים.

יוסף ג'בארין: כשרואים כמה תקציבים וכמה משאבים משקיע משרד החינוך בנושא הזה, שהיה אמור להיות נושא מרכזי, עיקרי ומהותי, אני פשוט נחרד, ואני לא אומר את זה כקלישאה.

יוסף ג'בארין: במקום להשקיע משאבים ותקציבים בנושא החשוב מאוד הזה, לחינוך התלמידים ובני הנוער לחיים משותפים, להכרת האחר, לסובלנות, לזכויות אדם, לערכים דמוקרטיים, רואים לא רק שעד לפני שנה התקציבים שהושקעו כמעט שוליים אלא המעט שהיה קיים כבר לא קיים עכשיו.

יוסף ג'בארין: פשוט מדהים לגלות את הדבר הזה.

יוסף ג'בארין: קיבלנו פנייה גם מגבעת חביבה, ואני רואה גם שהמנכ"ל יניב שגיא נמצא כאן אז תודה שבאת לכאן והפנית את תשומת ליבנו לכך שהשנה התקציב הזה בכלל לא אושר והוא לא קיים, התקציב המועט הזה.

יוסף ג'בארין: זה החלק הראשון של הדיון.

יוסף ג'בארין: בנוסף, כשמדובר במיזם חינוכי לחיים משותפים בצורת הפנימייה שהוקמה בעמל רב בגבעת חביבה אני רואה שהם לא מקבלים הכרה בדומה לפנימיות אחרות, כמו למשל הפנימייה בכפר הירוק.

יוסף ג'בארין: אלה שני נושאים שהייתי מצפה שדווקא משרד החינוך יקפוץ על ההזדמנות, שהנה יש סוף-סוף פרויקטים בתחום הזה שצריך לממן אותם ולתגבר אותם ואנחנו נדהמים לגלות שמשרד החינוך בעצם עושה את ההיפך.

יוסף ג'בארין: אני מקווה שבסוף הדיון הזה נוכל בהחלט להתקדם ולשמוע בשורות טובות מאנשי משרד החינוך.

רם שפע: בהחלט.

רם שפע: תודה רבה, חבר הכנסת ג'בארין.

רם שפע: אני משתדל, נוהג לתת למי שמשקיע ומגיע לפה ולא נשאר בזום לדבר.

רם שפע: יניב שגיא, בבקשה, מנכ"ל גבעת חביבה ואיש שעוסק שנים רבות בתחום.

רם שפע: נשמח גם לשמוע בהרחבה אבל גם ספציפית, מה היית מצפה שמשרד החינוך יגיד, ומייד אפנה לנציגים שלו.

יניב שגיא: קודם כול, תודה רבה לחברי הכנסת וליושב-ראש רם שפע על הדיון הזה וליוזמים פה, חברי הכנסת רם בן ברק ויוסף ג'בארין, ותמר זנדברג שעזרה שהדבר הזה יתקדם ומלווה את זה לאורך שנים.

יניב שגיא: אני חושב שהדיון הזה, למרות מיעוט המשתתפים בו, הוא אולי הדיון החינוכי החשוב שאפשר לקיים כיום בישראל, ודווקא בשנת בחירות.

רם שפע: אפתיע אותך: יש קורלציה בין רמת העומק לבין הנוכחות – בקיצור, הבנת.

יוסף ג'בארין: למרות שחמישה חברי כנסת זה לא מעט.

יניב שגיא: כל מי שנמצא פה שווה זהב.

יניב שגיא: אני רוצה להגיד בדקה–שתיים רקע ואז ניכנס לנושא הספציפי.

יניב שגיא: במדינת ישראל יש 20% אזרחים מן החברה הערבית.

יניב שגיא: הייעוד של גבעת חביבה הוא לפעול כדי לייצר לארץ שלנו תשתיות לחברה משותפת ושוויונית לכל אזרחיה.

יניב שגיא: כל אזרח צריך לראות את ישראל כבית שלו והמדינה צריכה להתייחס באופן שוויוני לכל אחד מן האזרחים.

יניב שגיא: פה לא מדובר בשמאל וימין.

יניב שגיא: פה פשוט מדובר באזרחות אמיתית נכונה כלפי כל אזרח.

יניב שגיא: בהקשר הזה גבעת חביבה פועלת בחמישה ערוצים.

יניב שגיא: ערוץ אחד הוא יצירת שותפויות בין רשויות שכנות.

יניב שגיא: ערוץ שני הוא הוראת השפות, השפה העברית והשפה הערבית.

יניב שגיא: הערוץ השלישי הוא תוכניות לשוויון והעצמה של החברה הערבית.

יניב שגיא: הערוץ הרביעי נותן הצעות – בעצם כבר עלו כאן

יניב שגיא: בכנסת – תוכנית מפת הדרכים שלנו, איך לשנות מדיניות לחברה משותפת.

יניב שגיא: והערוץ החמישי, הגדול ביותר והחשוב ביותר מבחינתנו, הוא החינוך לחיים משותפים.

יניב שגיא: ב-2016 היה דוח של מבקר המדינה שהראה שהמדינה שלנו עושה מעט מדי ומאוחר מדי לטובת החינוך לחיים משותפים.

יניב שגיא: משרד החינוך שלנו, מתקציב של יותר מ-60 מיליארד שקלים, משקיע מספר מועט של מיליוני שקלים לטובת הדבר הזה.

יניב שגיא: מזה אנחנו מבינים מה החשיבות לנושא שכיום קיימת במשרד החינוך.

יניב שגיא: לשמחתי בגבעת חביבה יש הכרה על ידי משרד החינוך ולא משנה מי השר.

יניב שגיא: השר גדעון סער תמך בתוכניות שלנו והשר בנט היה שותף לתוכנית שלנו שמעצימה את היכולת לדבר עברית דבורה באמצעות תוכנית שגבעת חביבה פיתחה, שמורים יהודים מגיעים לבתי ספר ערביים.

יניב שגיא: כיום אנחנו נמצאים מול שוקת שבורה, שגם התקציב הקטן שהיה במטה המצוין שמובילה ד"ר דנה פרידמן, המטה לחינוך אזרחי וחיים משותפים, היו שם 2 מיליון שקל בלבד, גם התקציב הזה לא נמצא בשנת הלימודים הנוכחית ולא מאפשר את הפעולה שלנו.

יניב שגיא: דווקא בקורונה ודווקא כשהתלמידים כל כך מופרדים,

יניב שגיא: אנחנו פיתחנו תוכניות.

יניב שגיא: הפעלנו את כל התוכניות שלנו.

יניב שגיא: ב-2019 8,000 בני נוער, מורים, מחנכים ומנחים עברו את התוכניות שלנו.

יניב שגיא: עכשיו אין תקציב.

יניב שגיא: הדבר הזה בעיניי פשוט לא סביר, הוא פוגע במדינה שלנו.

יניב שגיא: זה דבר שצריך לתת לו מענה מיידי.

יניב שגיא: אני מצפה מן הוועדה, אני מצפה מוועדת הכספים, אני מצפה ממשרד החינוך, מי שהחליט לשנות כי הוא רוצה לעבור ממיזמים משותפים לתקנות אחרות, תתכבדו ותבנו אותן לשנת הלימודים לא הנוכחית אלא הבאה אחריה.

יניב שגיא: אל תוותרו על שנת הלימודים הקיימת, למען ילדי ישראל.

יניב שגיא: זה התפקיד של משרד החינוך.

יניב שגיא: דבר נוסף, מעבר לתוכניות של החיים המשותפים, שחשוב לי להסביר, חלקן תוכניות של מפגש, שאנחנו עשינו התאמה למפגש מקוון, חלקן תוכניות של למידה משותפת, חלקן תוכניות של מנהיגות נוער, חלקן תוכניות של השתלמויות מורים, כל הדבר הזה עומד קפוא כי כרגע משרד החינוך עצר את זה.

יניב שגיא: אני מבקש את זה להחזיר ואני מבקש את הוועדה הזאת לקדם את זה.

יניב שגיא: אבל לא רק זה, לפני שנתיים הקמנו, בעידוד גדול מאוד של משרד החינוך, ושוב תודות למשרד החינוך, את בית הספר התיכון היחיד בעולם שנועד להיות בסיס למנהיגות לחיים משותפים לשלום.

יניב שגיא: מחצית מן התלמידים מגיעים מרחבי העולם.

יניב שגיא: שוב, תודה למשרדי הממשלה השונים שגם בקורונה דאגו שהדבר הזה יתאפשר.

יניב שגיא: בית הספר הפנימייתי הזה פועל.

יניב שגיא: החצי השני הם תלמידים ערבים ויהודים, בחלוקה מדויקת, חציים ערבים וחציים יהודים, שלא רק מגיעים ללמוד ביחד אלא חיים ביחד.

יניב שגיא: אין עוד דוגמה לבית ספר כזה, אין עוד דוגמה לפנימייה כזאת, שבה יש חיים משותפים בהיקף כזה של יהודים וערבים בגיל התיכון.

יניב שגיא: הדבר הזה כיום לא נהנה מתקצוב.

יניב שגיא: זה לא בית הספר הפנימייתי הראשון בישראל שקם במודל הזה, לפנינו קם אמיס (Emis), בית ספר מצוין שעוסק בקיימות וסביבה, שנמצא בכפר הירוק.

יניב שגיא: הוא מתוקצב על ידי משרד החינוך גם לפנימייה ואילו אנחנו מתוקצבים רק על ההוראה ולא מתוקצבים על הפנימייה.

רם שפע: יש לזה הסבר?

רם שפע: קיבלתם הסבר למה?

יניב שגיא: כי אין לזה תקציב.

יניב שגיא: אני מכיר את מדינת ישראל שעובדת על פי תבחינים שוויוניים, כך אני מכיר ומוקיר, ולכן אני מצפה שהדבר הזה ייפתר, שיהיה את התקציב הלא מאוד גדול להפעלת הפנימייה שעושה את אותה פעולה.

יניב שגיא: בזה אני חושב שתוכלו לעזור למוסד היחיד שפיתח תוכנית למנהיגות לחיים משותפים, שכל כך נדרשת לעתיד שלנו.

תמר זנדברג: באיזה היקף תקציב מדובר עבור הפנימייה?

תמר זנדברג: כמה כסף?

יניב שגיא: היקף של כ-2.5 מיליון שקל בשנה.

יניב שגיא: פנימייה כזאת מקבלת – וזה מה שאני מצפה שאנחנו נקבל - - -

רם שפע: אני קורא פה מסמך שאתם כתבתם, שאתם מייצגים 40% מכלל הפעילות החינוכית בתחום הזה בישראל.

רם שפע: מי עוד?

יניב שגיא: יש ארגונים רבים.

יניב שגיא: בטח נשמע עוד מעט את ד"ר פרידמן מציגה.

יניב שגיא: בתקנה שהופעלה באמצעות מיזמים משותפים היו עוד שבעה ארגונים נוספים, אגב לא כולם בתחום היהודי-ערבי.

יניב שגיא: לדעתי יש צורך לייעד תקציב ייעודי רק לנושא היהודי-הערבי, כי זה נושא שנמצא בעיניי בנפשנו.

יניב שגיא: כפי שנכתב בדוח מבקר המדינה על היקף הפעילות, כשאני יודע מה היקף הפעילות שלנו, אז אכן אנחנו מבצעים 40% מן הפעילות.

יניב שגיא: לבסוף אני רוצה להגיד מה אני מבקש שייצא מן הוועדה הזאת.

יניב שגיא: אני מבקש שהוועדה תדאג לדחוף את משרד החינוך להפעיל מיידית, מתוך אותם 11 מיליארד שקלים שכבר הושמו.

יוסף ג'בארין: תקציב ההמשך.

יניב שגיא: מתקציב ההמשך, לקחת 2 מיליון שקלים ולהפעיל את התוכניות כבר בשנת הלימודים הנוכחית.

יניב שגיא: מבחינתנו זה להיות או לחדול.

יניב שגיא: אני מבקש גם שתמצאו דרך לדחוף לתקצוב שוויוני של הפנימייה שלנו לחיים משותפים לשלום.

יניב שגיא: תודה על עצם הדיון.

רם שפע: תודה רבה, יניב.

רם שפע: בבקשה, תמר זנדברג.

רם שפע: אנחנו שמחים לראות אותך בוועדת החינוך.

רם שפע: אמרתי את זה לרם בן ברק ואני אומר את זה גם לך.

תמר זנדברג: תודה רבה.

תמר זנדברג: תודה לחבריי היוזמים על הדיון המהיר.

תמר זנדברג: אני גם, כאמור, פניתי אליך בנושא הזה.

תמר זנדברג: יש איזו תחושה, ואולי באמת הרבה ממנה מתמצה בוועדה הזאת בתור ועדת החינוך והתרבות והספורט, יש איזו תחושה שיש דברים – כפי שאומרים: שווים ושווים יותר – יש שווים ושווים פחות בקורונה.

תמר זנדברג: יש כאלה שעניינם חוזר ועולה חדשות לבקרים וכל הזמן מעסיק את מהדורות החדשות ואת ועדות הכנסת ויש כאלה שאיכשהו יותר נוח שהם נדחקים וגם באיזשהו שקט מוזר שלא מדברים עליו.

תמר זנדברג: הבוקר בוועדת הכספים עבר, מתוך ה-11 מיליארד שקל שאושר, בתוך זה כמובן היה תקציב שלם וסעיף שלם על החינוך בציונות הדתית.

תמר זנדברג: מבלי להמעיט בכלל מחשיבותו, אבל ברור שבאו חברי כנסת, באו לוביסטים ועסקני הציבור ודחפו, וזה עבר, ואני לא חברה בוועדה אבל אולי אפילו בתקצוב-יתר לעומת מה שהיה, אני לא יודעת.

תמר זנדברג: פה יש תחום שהוא לא רק מוזנח – אגיד הפוך: ההזנחה והדחיקה שלו לפינה עכשיו במשבר היא רק סממן, היא רק סימפטום להדחקה שלו הצידה לשולי השיח הציבורי בימי שגרה.

תמר זנדברג: זה עומד בניגוד מוחלט לחשיבותו.

תמר זנדברג: ביומיים האחרונים שורה על העולם, בעקבות חילופי השלטון בארצות הברית, איזו מין מטרייה של ריפוי ושל קצת חזרה משיח מאוד משסה ומקוטב, שלא התחיל ולא נגמר בארצות הברית אבל היה קיים שם, וכמובן גם אצלנו הוא מאוד מאוד מאוד נוכח.

רם שפע: השינוי בדרך לפה, פשוט בינתיים הוא מעל הים, הוא עוד יגיע.

תמר זנדברג: גבעת חביבה – ואני אומרת זה ממש מהכרות טובה למדי גם עם המוסד ובעיקר עם המפעלים החינוכיים שלו – היא שמורת טבע, היא אי של שפיות בתוך מציאות מאוד מאוד סגרגטיבית ומאוד מאוד מופרדת, שבאמת נגד כל הסיכויים עושה דבר שלא רבים עושים אותו, אולי אפילו באקלים הפוליטי הנוכחי לא רבים רוצים בו, אבל הוא באמת שומר איזו גחלת שאין חשובה ממנה.

תמר זנדברג: אותם מאות ואלפי בני נוער שלאורך השנים הם בוגרי בית הספר – וזה בית ספר משמעותי, זה לא איזו תוכנית אחת לעשרה תלמידים פה ושם, לחילופי סטודנטים ומפגשים ואני לא יודעת מה.

תמר זנדברג: זה בית ספר פנימייתי שעושה דבר שהוא באמת כמעט בלתי נתפס במציאות הפוליטית והציבורית הנוכחית.

תמר זנדברג: ודווקא אותם 2 מיליון שקלים מסכנים – באמת אני אומרת מסכנים – דווקא הם נגזרו ונחתכו פה מן הדבר.

תמר זנדברג: לכן אני באמת חושבת שיש בכוחנו להרים קול צעקה ולדאוג לכך שהסכום הפעוט הזה קודם כול ישתרשר, יימשך, שזה באמת המינימום, ואפילו יתוגבר.

תמר זנדברג: זה לא בושה בעולם כזה, ובמיוחד על רקע השאלות הקפסולתיות שמערכת החינוך עוסקת בהן.

תמר זנדברג: פנימייה, ועוד של תלמידים שבאים מחו"ל ולא חוזרים הביתה ומדביקים וכן הלאה, אם היה אפשר לסגור יותר בתי ספר בימים אלה ולעשות את מה שעושים בגבעת חביבה זה אפילו פתרון לימי המשבר, שלפחות בני הנוער האלה ימשיכו בשלהם ויעשו את הדבר החשוב שהם עושים.

תמר זנדברג: תודה.

רם שפע: זה נכון, נקודה טובה.

רם שפע: אגב, חלק ממה שאישרנו בתקנות קשור גם למודלים פנימייתיים שמאפשרים לשמור על בריאות טוב יותר.

תמר זנדברג: אבל הוא לא במודל.

רם שפע: תודה.

רם שפע: יש פה נציגים רבים ממשרד החינוך.

רם שפע: ד"ר דנה פרידמן, אם את רוצה להתחיל זה בסדר אבל יש פה עוד כמה אנשים אז אני נותן לנציגי משרד החינוך לבחור מי מכם יתחיל.

 << אורח >> דניאלה פרידמן: אשמח להתחיל.

 << אורח >> דניאלה פרידמן: תודה ליניב שגיא על הדברים.

 << אורח >> דניאלה פרידמן: אנחנו באמת עובדים בשיתוף פעולה הדוק מאוד עם גבעת חביבה.

 << אורח >> דניאלה פרידמן: מאחר ויניב נשאר, אנחנו עובדים עם גופים נוספים.

 << אורח >> דניאלה פרידמן: המטה בעיקרו עובד בעיקר על הפגשה בין המגזר היהודי לערבי.

 << אורח >> דניאלה פרידמן: חברתי שושי שפיגל, שאמורה לעלות בזום, תדבר גם על הגופים הנוספים שעוסקים בהפגשות נוספות.

 << אורח >> דניאלה פרידמן: אתייחס קודם כול לבקשה של גבעת חביבה.

 << אורח >> דניאלה פרידמן: הבנתי שאתמול בערב נתבקשנו לתת תמונה יותר מקיפה בכלל על נושא ההפגשה.

 << אורח >> דניאלה פרידמן: אתחיל עם מענה לגבעת חביבה ואתן לרון פריזלר לדבר על נושא הפנימיות, ואם תרצו להחזיר אחר כך את הדברים אלינו כדי שאנחנו נרחיב על כלל העשייה אני אשמח.

 << אורח >> דניאלה פרידמן: במשך שנה וחצי אין תקציב מדינה.

 << אורח >> דניאלה פרידמן: אני הבנתי מן המשרד שאנחנו מחכים להעברה תקציבית מן האוצר ממש בעת הקרובה, כך שזה לגבי עניין התקציב.

רם שפע: זו בכל זאת נקודה משמעותית.

רם שפע: אמרת פה שני דברים שלא הבנתי איך הם נפגשים.

רם שפע: גם תיארת את העובדה שכרגע את מבינה שאין תקציב, וגם שתיכף הוא מגיע.

רם שפע: אז תעשי לנו סדר.

 << אורח >> דניאלה פרידמן: לא היה תקציב, בנושא חיים משותפים התקציב עדיין לא הועבר אלינו.

 << אורח >> דניאלה פרידמן: הוא אמור, ככל שאני הבנתי מן הבירורים שעשיתי, לעבור אלינו דרך אגף התקציבים באוצר בתקופה הקרובה ביותר, כנראה במהלך החודש הקרוב.

 << אורח >> דניאלה פרידמן: לעניין המכרז, אכן נתבקשנו לעבור לכתיבה של מכרזים במקום מיזמים משותפים כדי ליצור שוויון בין גופים שרוצים להגיש את המועמדות שלהם וכדי לייצר קריטריונים יותר שוויוניים.

 << אורח >> דניאלה פרידמן: אנחנו נערכים לכתיבת המכרז.

 << אורח >> דניאלה פרידמן: לא היה תקציב עד עכשיו ועד שלא יהיה תקציב לא נוכל לכתוב אותו.

 << אורח >> דניאלה פרידמן: בו בזמן אנחנו בהחלט בוחנים אפשרות, בשל המצב המיוחד שנוצר, להפעיל בשנת הלימודים תשפ"א את כל התקציבים להפגשה בין קבוצות בחברה הישראלית כמיזמים משותפים.

 << אורח >> דניאלה פרידמן: זה כפוף לאישור של החשבות שלנו והדיונים האלה מתקיימים.

רם שפע: רון פריזלר, מנהל אגף חינוך והדרכה בפנימיות, החינוך ההתיישבותי, בבקשה.

רון פריזלר: צוהריים טובים לכולם.

רון פריזלר: האמירות שלנו קצרות.

רון פריזלר: בעיקרון, גם אנחנו מברכים על פעילות מרשימה ומקסימה של המוסד החינוכי הזה, על כלל ההיבטים שלו.

רון פריזלר: שגיא יניב היה גם אצלנו במשרד מספר פעמים עם צוותו, עוד בתחילת הדרך, כשהמציאות של הפנימייה הזאת הייתה חלום.

רון פריזלר: המסר שהועבר הוא בעצם מסר של משאבים.

רון פריזלר: משרד החינוך, אני יכול לומר לכם, בשלוש השנים האחרונות לא נכנסה שום פנימייה לפיקוח המינהל.

רון פריזלר: בפתח עומדות פנימיות רבות מאוד שרוצות לקבל את ההכרה של משרד החינוך, של המינהל לחינוך התיישבותי, אגף הפנימיות, בתוך המערך השלם של הפיקוח הפנימייתי.

רון פריזלר: ראשית, מן ההיבט של פיקוח וליווי, שנית, מן ההיבט התקציבי.

רון פריזלר: בשלוש השנים האחרונות, בשל מגבלות תקציב, לא היה סיפק בידינו לאפשר לשום פנימייה להיכנס אל תוך המערכת.

רון פריזלר: הפנימייה הזאת בגבעת חביבה היא אחת מהן.

רון פריזלר: יש עוד רבות שמתדפקות על דלתותינו וזה לא מסתייע.

רון פריזלר: אני יכול לומר, קשור או לא קשור, דווקא בגבעת חביבה יש לנו מוסד חינוכי – דיברתם פה בתחילת הדרך על המגזר הערבי – יש לנו את כפר הנוער הערבי הראשון שהמינהל מפקח עליו, בגבעת חביבה – אחד הפרויקטים היותר מדהימים ויותר מוצלחים.

רון פריזלר: הוא לא קשור לזה אבל גיאוגרפית הוא מוקם שם ומוכר על ידי משרד החינוך.

רון פריזלר: זה פרויקט שהיה עוד לפני תקופת ההקפאה, כשעוד יכולנו להכניס פנימיות.

רון פריזלר: נשמח מאוד – איך אמרה חברת הכנסת זנדברג: 2 מיליון שקל מסכנים – אם 2 מיליון שקל ייכנסו לבסיס התקציב אז נוכל בהחלט להתחיל תהליך.

רון פריזלר: אני רוצה לומר לוועדה, הכניסה לחינוך הפנימייתי היא לא אוטומטית.

רון פריזלר: אנחנו מקיימים ועדה שנקראת "כושר קליטה".

רון פריזלר: אנחנו בוחנים כל מוסד חינוכי פנימייתי לפני כניסתו אל תוך המערכת, מכלל ההיבטים שלו, היבטים של איכות חיים ורווחת הפרט, היבטים של תהליכים לימודיים, היבטים של תהליכים חינוכיים-חברתיים, היבטי תקציב וכולי, ואז אנחנו מאשרים כניסתה של פנימייה.

רון פריזלר: אבל השלב הראשון הוא קודם כול לאשר כלכלית תקציבית לאורך זמן, בבסיס תקציב, שפנימייה נוספת יכולה להיכנס כפנימייה מן המניין בתוך מוסדות הפיקוח של המינהל לחינוך התיישבותי.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: חברת הכנסת סונדוס סאלח, ואחריה חבר הכנסת יאיר גולן.

רם שפע: בבקשה.

סונדוס סאלח: תודה רבה, בהחלט נושא ודיון חשוב מאוד.

סונדוס סאלח: תודה רבה ליוזמות וליוזמים.

סונדוס סאלח: אני רוצה לדבר על החיים המשותפים כערך.

סונדוס סאלח: מעבר לסיסמה ולמשפט הפסטורלי, צריכה להיות תוכנית עבודה ודרישת השלב הזה גם בבחינת כל המצב הפוליטי המורכב שאנחנו חווים.

סונדוס סאלח: בניגוד לכל התוכניות האחרות, עם כל הכבוד שלי וההערכה לכל התוכניות שנמצאות בתוך בית הספר מעבר לתוכנית הליבה, חיים משותפים צריכה להיות תוכנית מגובשת שמאומצת בתוך כל בתי הספר ובכל הישובים, ערביים ויהודיים כאחד.

סונדוס סאלח: כשאנחנו מדברים על תוכנית לחיים משותפים אנחנו לא מדברים על מפגשי גיבוש, אחד או שניים פה ושם, ולא על לנגב חומוס כמה תלמידים יהודים עם כמה תלמידות ערביות או כמה מורים ומורות מכל החברה, לא.

סונדוס סאלח: זה שפה ערבית בכל בתי הספר היהודיים.

סונדוס סאלח: זה לשלב מורות ערביות בתוך בתי הספר היהודיים, ולהיפך.

סונדוס סאלח: זה לא להחרים בתי ספר ערביים והתוכניות שיש בהם.

סונדוס סאלח: זה לעצור את האפליה התקציבית בתוך בתי הספר, בכלל מערכת החינוך בחברה הערבית.

סונדוס סאלח: זה לאפשר קיום בית ספר ערבי בנוף הגליל ולא לחסום תלמידים ערבים בנוף הגליל להיות בבית ספר שמדבר ערבית.

סונדוס סאלח: לא לפתח רגישות לכל דבר ערבי מתוך שמתחיל בבתי הספר היהודיים.

סונדוס סאלח: למה בית הספר חשוב?

סונדוס סאלח: כי בית ספר הוא פלטפורמה חשובה מאוד לחולל שינוי פוליטי, כלכלי, חברתי, שינוי בכל התחומים.

סונדוס סאלח: בתי הספר מגדלים את הפוליטיקאים והפוליטיקאיות של העתיד שלנו, אלו אותם תלמידות ותלמידים שיקבלו את ההחלטות על העתיד ועל ההווה שלנו והם יעצבו את המציאות.

סונדוס סאלח: אם אנחנו נמשיך להסתכל על בתי הספר שלנו כחממה מופרדת אז אנחנו פושעים שם, ממש אנחנו תורמים להקשות על המציאות, לסבך את המציאות עוד יותר.

סונדוס סאלח: עכשיו אנחנו צריכים לשלב, חיים משותפים באופן מלא בכלל בתי הספר ולא רק ברמת בית ספר אחד.

סונדוס סאלח: אני בעד העתקת הפרויקט של גבעת חביבה ולהרחיב אותו בכלל הישובים באופנים שונים, במינונים שונים ולאפשר את הסינרגיה הזאת בין המערכת היהודית והמערכת הערבית.

סונדוס סאלח: תודה.

רם שפע: תודה רבה, חברת הכנסת סאלח.

רם שפע: בבקשה חבר הכנסת יאיר גולן.

יאיר גולן: יש פה מקריות מדהימה, פשוט משהו קוסמי, הכוכבים הסתדרו כך.

יאיר גולן: שני מוסדות עומדים בפני סגירה: גבעת חביבה ומדרשת בן גוריון בשדה בוקר, הפלא ופלא, זה פשוט נס.

יאיר גולן: למה דווקא הם?

יאיר גולן: זה בטח בגלל הניהול הכספי הכושל של מפא"י, אני מניח שזו הסיבה המרכזית.

יאיר גולן: ..

יאיר גולן: נורא קל לשבת בפוזיציה של משרד החינוך ולהגיד: זה לא נסתייע, כפועל סביל, זה פשוט לא – משהו ירד מלמעלה ולא יוצא לנו.

יאיר גולן: אני לא מקבל את ההסברים האלה.

יאיר גולן: יש פה סדרי עדיפויות ברורים.

יאיר גולן: סדרי העדיפויות פה הם פשוט מעוותים, הם מבטאים בעיניי מסד ערכי משובש, שבמסגרתו תוכניות שהן כביכול "יפות נפש", אבל זה העתיד שלנו.

יאיר גולן: האחת בשדה בוקר, שמטפלת בעיקר בלימודי סביבה ואקולוגיה, והשנייה בגבעת חביבה, שמטפלת בחיים משותפים של יהודים וערבים.

יאיר גולן: הפלא ופלא, הנושאים ה"שמאלניים" האלה הם שנפגעים ראשונים.

יאיר גולן: איך זה קורה?

יאיר גולן: אני קורא פה למשרד החינוך: תפסיקו עם הצביעות הזאת.

יאיר גולן: יש פה שני פרויקטים יפהפיים, שקיימים כבר לא מעט שנים.

יאיר גולן: יש פה ידע, ובכל אחד מן המוסדות האלה יש ידע ייחודי.

יאיר גולן: אני יכול להגיד חד-משמעית, בכל מה שקשור בלימודי תרבות ערבית ושפה ערבית גבעת חביבה זה מוסד מוביל, אין דומה לו במדינת ישראל.

יאיר גולן: אני טועה?

יניב שגיא: לא.

יאיר גולן: אין מוסד דומה לו.

יאיר גולן: לימודי סביבה – אין מוסד דומה למדרשת שדה בוקר, אין.

יאיר גולן: לא יכול להיות שאנחנו לוקחים את הדברים האלה, שזה באמת העתיד שלנו, וממשכנים אותם.

יאיר גולן: עבור מה?

יאיר גולן: אני אומר למשרד החינוך, להגיד בעת הזאת, כשנשפכים כספים ימינה ושמאלה, ומה שאמרה פה חברתי תמי זנדברג, זה לא 2 מיליון שקל עלובים, זה פשוט לדעת מה התקציב הענק שנשפך היום על משרד החינוך, ואני מבין היטב שיש המון דרישות ותמיד יש מחסור, אבל להבין שבכל השפע היחסי הזה, בכל התקציבים הנוספים שניתנו כדי לטפל במשבר הקורונה, להגיד שאנחנו סוגרים שתי תוכניות ייחודיות בשל היעדר תקציב זה פשוט לעג לרש.

רם בן ברק: בנוסף לכך, זה גם בניגוד לחוק.

רם בן ברק: אישרנו 11 מיליארד שקלים בוועדת הכספים על מנת ש-2020 תהיה כמו 2019.

רם בן ברק: לא יכול להיות שמישהו יחליט שאת זה כן ואת זה לא, זה פשוט לא בסמכותו.

רם שפע: זה בדיוק מה שרציתי להגיד.

רם שפע: דניאלה פרידמן, אני לא מצליח להבין את התשובה שנתתם במשרד החינוך.

רם שפע: מכיוון שרם בן ברק דיבר על זה בוועדת הכספים, וגם אני חבר שם, הרי אנחנו יודעים שאישרנו תקציב שממשיך את התקציב של 2019.

רם שפע: אם באותה תקנה היה כסף הרי צריך להיות בה כסף גם עכשיו, ואם החלטתם לשנות את שיטת החישוב זה לא אמור להשפיע.

רם שפע: אם עכשיו יש החלטה לעבור למכרזים, מתוך שוויוניות, בסדר גמור, אבל זה לא יכול לפגוע במה שהיה רטרואקטיבית.

רם שפע: אז מה אני מפספס פה?

 << אורח >> דניאלה פרידמן: מבחינתי הכסף לא הגיע למשרד, כלומר אני לא יכולה לתת כסף שאין לי אותו.

 << אורח >> דניאלה פרידמן: יש כאן שני היבטים נפרדים שעומדים בפני עצמם: הראשון, מכרז או מיזם משותף, והשני, עצם התקציב.

 << אורח >> דניאלה פרידמן: התקציב לא הגיע לידיי וכאשר לא הועברו הכספים הללו אני לא יכולה לפעול לשום מיזם, לשום מכרז.

רם שפע: אבל את אמורה לעשות כל מה שאת יכולה כדי שהכסף יגיע אליך.

רם שפע: המטרה היא להיות אקטיביים כדי שהכסף יגיע.

יוסף ג'בארין: נא לתרגם את זה.

יוסף ג'בארין: מה זה "הכסף לא הגיע אליי"?

יוסף ג'בארין: איפה זה נתקע?

יוסף ג'בארין: זה נתקע באוצר?

מרב מיכאלי: השאלה אם רק הכסף הזה לא הגיע.

מרב מיכאלי: כל שאר הכספים שהיו אמורים להגיע הגיעו ורק זה לא הגיע?

 << אורח >> דניאלה פרידמן: אני לא עובדת בתקציבים אז לצערי הרב אני לא יודעת לענות על השאלה הזאת ולא אנסה לענות תשובה שהיא לא נכונה או לא מדויקת.

 << אורח >> דניאלה פרידמן: ממה שאני יודעת, המטה לחינוך אזרחי שאמור לקבל 2 מיליון שקלים להפעלה של מיזמים משותפים – ואם זה יהיה אחר כך מכרזים זה כרגע לא העניין – לא קיבל את התקציבים ונמסר שזה בגלל שאנחנו נמצאים במצב שאין ממשלה.

רם שפע: אין לזה משמעות, זה לא נכון.

רם שפע: מי שאמר לך את זה הטעה אותך.

יוסף ג'בארין: יש ממשלה.

רם שפע: לגבי הממשלה – זה סיפור אחר.

 << אורח >> דניאלה פרידמן: יש ממשלה אבל אין תקציב ממשלה.

רם שפע: עובדתית, אנחנו בקיאים בנושא הזה לא רע.

רם שפע: התקציבים שהוקפאו ב-2019 היו אמורים לעבור, חלק מהם ב-11 מיליארד שקל שאושרו היום עוד פעם.

רם שפע: לא משנה, הם אושרו כבר בפעם הקודמת.

רם שפע: בשורה התחתונה, תוך כדי הישיבה הצוות שלי בודק בין משרד האוצר למשרד החינוך.

רם שפע: מי שאמר לך שהיעדר התקציב קשור לשנת הקורונה הטעה אותך, ככל שאני מבין.

רם שפע: אני לא אומר שבמזיד.

רם שפע: זה לא קשור לכך שאין תקציב.

 << אורח >> דניאלה פרידמן: נמסר לי שהתקציב הזה אמור להגיע כנראה החודש.

רם שפע: אנחנו מוודאים את זה.

רם שפע: אני מבין שאת לא זאת שהחלטת שאין תקציב.

רם שפע: זה בסדר, אין לי אליך תלונות בעניין הזה.

רם שפע: אנחנו רק רוצים לוודא איך לגרום לכסף הזה להגיע, זה חלק מן הסיבה שבגללה התכנסנו פה.

רם שפע: אני מבין שסיגל אלה ממשרד החינוך גם רוצה להתייחס.

רם שפע: שלום סיגל, מנהלת תחום בכיר תקציבים, אולי תוכלי לסייע לנו.

סיגל אלה: שלום רב, שלום לכולם.

סיגל אלה: מה שאני יכולה להגיד לכם בעניין התקצוב של ילדי הפנימיות זה שאנחנו מתקצבים ילדי פנימיות לפי מכסות.

סיגל אלה: אנחנו גם מוגבלים בתקציב הזה.

סיגל אלה: אני כן יודעת שכאשר נדון בדיוני התקציב של 20–21 אנחנו כן נעלה את נושא הגדלת המכסות של חניכים בפנימייה ואז החינוך ההתיישבותי ישקול, בהתאם לשיקולים שלו, את מי הוא מצרף.

סיגל אלה: זהו.

מרב מיכאלי: אבל פה לא צריך להגדיל את המכסה.

מרב מיכאלי: זו המכסה שהייתה בשנה שעברה.

מרב מיכאלי: מה הבעיה?

סיגל אלה: אני מדברת על הצירוף של המוסד גבעת חביבה לפיקוח החינוך ההתיישבותי.

מרב מיכאלי: ומה עם מדרשת בן גוריון, מכללת הנגב, השלוחה של מדרשת בן גוריון?

מרב מיכאלי: שם זה היה.

סיגל אלה: נושא מדרשת בן גוריון נידון בהרבה ישיבות במשרד החינוך.

סיגל אלה: אני יודעת שהם עדיין בדיונים.

סיגל אלה: אני לא יודעת מה קורה עם התקציב עבורם.

סיגל אלה: אני כן יודעת להגיד על התקציב של החינוך ההתיישבותי, שהוא מתוקצב לפי מכסות.

סיגל אלה: אנחנו כן מעבירים לפי המכסות שקיימות להם כפי שהיה ב-2019.

סיגל אלה: התקציב של החינוך לחיים משותפים, אני לא יודעת אם הוא נכנס או לא.

סיגל אלה: הבנתי שהתקציב הזה אמור להיכנס בתקופה הקרובה במסגרת פנייה תקציבית שתאושר בישיבת ועדת הכספים הקרובה, בהעברה.

מרב מיכאלי: אדוני, אני חייבת לצאת.

מרב מיכאלי: ראשית, אני רוצה להודות על הדיון הזה.

מרב מיכאלי: אני רוצה להגיד למשרד החינוך שזו באמת חרפה.

מרב מיכאלי: אתם הרי יכולים לקחת אותנו בלופים אין-סופיים של מה שאתם רגילים לעשות פה בוועדות, אבל בשורה התחתונה אתם עומדים לגרום לשני מוסדות מופת ממש פשוט להיעלם מעל המפה.

מרב מיכאלי: ממש פשע לעשות את זה.

מרב מיכאלי: במקום שתסבירו לנו פה את ההסברים המפותלים האלה, כדאי שמישהו יתגייס לדאוג שזה לא יקרה, פשוט מאוד.

מרב מיכאלי: במדרשת בן גוריון 1,700 נרשמו כאשר יש רק 100 מקומות והתחילו שם מיונים.

מרב מיכאלי: הרי זה דבר שנדרש גם לציבור שהולך לשם אבל בעיקר הוא נדרש למדינת ישראל ולחברה הישראלית.

מרב מיכאלי: אדוני יושב-ראש הוועדה, ברשותך, אתה בקואליציה.

מרב מיכאלי: אולי מפלגתך תמצא איזו דרך לדפוק על השולחן ולהעביר את הכסף הזה.

מרב מיכאלי: אני לא רואה שתהיה שום דרך אחרת לעשות את זה.

רם שפע: בהחלט, אני שמח שאת מאמינה במפלגתי.

רם שפע: אעשה מאמצים.

רם שפע: אני מעריך את זה מאוד.

מרב מיכאלי: אני ידועה באמונה שלי, אבל תמיד יש את הספק.

רם שפע: זה חלק ממה שאנחנו עושים פה.

רם שפע: בבקשה חבר הכנסת ג'בארין.

יוסף ג'בארין: אני רוצה לחדד שני דברים.

יוסף ג'בארין: קודם כול, לגבי הפנימייה, וכאן גילוי נאות: אני מכיר את הפנימייה די מקרוב כי הבת שלי הייתה שם בשנה שעברה.

יוסף ג'בארין: אני מעריך מאוד את העבודה הנפלאה והמקצועית מאוד שהם עושים שם.

יוסף ג'בארין: אני חייב לומר שתשובה שאומרת שאין תקציב היא לא תשובה שהוועדה יכולה לקבל.

יוסף ג'בארין: גם מבחינת הניהול התקין של התקציבים הציבוריים – אם יש משאב ציבורי הוא צריך להתחלק באופן שוויוני, ולכן אותו תקציב שקיים צריך להתחלק באופן ראוי ושוויוני בין כלל הפנימיות שנתמכות.

יוסף ג'בארין: אם יש פנימייה שעונה על הקריטריונים של משרד החינוך אז בוודאי היא צריכה להיכלל בחישובים התקציביים.

יוסף ג'בארין: ראיתי את התשובה של משרד החינוך לגבעת חביבה ואני נדהם.

יוסף ג'בארין: שורה אחת שאומרת: "אין תקציב".

יוסף ג'בארין: לא כך מתייחסים למיזמים חינוכיים חברתיים חשובים בדרגה הכי גבוהה, ברמה האסטרטגית, של חינוך לחיים משותפים.

יוסף ג'בארין: לכן אני מקווה שהנושא הזה אכן ייבדק ותינתן תשובה חיובית יותר.

יוסף ג'בארין: לגבי התקציב של התוכניות לחיים משותפים – אנחנו שומעים מן האחראית על הפרויקט שהתקציב לא הגיע אליה.

יוסף ג'בארין: אנחנו צריכים תשובה ממי שאחראי על התקציבים בתוך המשרד, אני לא יודע אם דודי מזרחי איתנו או מישהו אחר, או מנציג משרד האוצר.

יוסף ג'בארין: פשוט צריך לוודא, לדעתי עוד היום, שהנושא הזה כבר מאחורינו.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: רק אגיד שתוך כדי הדיון אנחנו מנסים לבדוק עם משרד האוצר איפה הכסף תקוע.

רם בן ברק: יש לי שאלת הבהרה: כאשר משרד החינוך קיבל את ההעברה התקציבית ממשרד האוצר, היה צבוע לו מה הולך למה?

רם בן ברק: או שהוא קיבל את הכסף והחליט בעצמו מה הולך למה?

רם שפע: סיגל אלה, השאלה מופנית אליך, נראה לי שאת הכי בקיאה בנושא.

סיגל אלה: בדקתי כרגע מה קורה עם התקציב.

סיגל אלה: הבנתי שהבעיה היא לא תקציבית.

סיגל אלה: אני מתנצלת שכנראה הטעיתי פה את המכובדים בנושא המיזם המשותף.

סיגל אלה: הבנתי שהחשב הכללי דורש פרסום של מכרז.

רם בן ברק: איזה מכרז?

רם בן ברק: זה דבר שהולך משנה לשנה.

סיגל אלה: שזה לא יתנהל על ידי מיזם משותף אלא שזה יתנהל על ידי מכרז, ומכרז לוקח זמן.

סיגל אלה: אני מניחה שברגע שהמכרז ייצא - - -

יאיר גולן: זה טיעון בלתי מתקבל על הדעת.

רם שפע: קודם כול, כבר אנחנו רואים שהוועדה גורמת למישהו – סליחה על הציניות – לברר איפה הכסף תקוע.

רם שפע: הגעתם לדיון בלי לבדוק איפה הכסף תקוע?

רם שפע: הרי ברור שהוא הסיפור.

רם שפע: או שאני מפספס משהו?

סיגל אלה: ההתנהלות בנושא החינוך לחיים משותפים הייתה דרך מיזם משותף.

סיגל אלה: יש הוראה של החשכ"ל, שדורש שזה יהיה באמצעות פרסום של מכרז ולא באמצעות מיזם משותף, ומכרז לוקח זמן.

סיגל אלה: עד שלא יכתבו אותו ועד שזה לא ייצא אל האור זה לא בעיה תקציבית.

יאיר גולן: אני חוזר ואומר, פשוט כואב לראות שפקידים שאמורים להיות משרתי ציבור, סיביל סרוונטס, עוסקים בתכלס בפוליטיקה ומשתמשים בטיעונים בירוקרטיים כדי לכסות על פעילות פוליטית.

יאיר גולן: איך דווקא לזה פתאום צריך מכרז?

יאיר גולן: אדוני היושב-ראש, שים לב, פה פתאום צריך מכרז?

יאיר גולן: ולעוד דבר פתאום צריך מכרז, לתוכנית וקסנר, גם לזה צריך פתאום מכרז.

יאיר גולן: מה פתאום שניקח אנשים מן השירות הציבורי ונשלח אותם לחינוך ליברלי דמוקרטי באוניברסיטה מסכנה ועלובה כהרווארד?

יאיר גולן: אוי ואבוי.

יאיר גולן: הרי נחזיר אותם כשנפשם מצולקת ופצועה והם לא יהיו לאומנים ראויים לשמם, אז אסור לעשות את זה.

יאיר גולן: סלח לי מאוד שאני ציני פה אבל לא יכול להיות שפעם בגלל שאין תקציב ופעם בגלל שיוצאים למכרז, מה שנפגע זה בדיוק התוכניות שיושבות על המשבצת הליברלית דמוקרטית במדינת ישראל.

רם שפע: תיכף אתייחס לזה.

רם שפע: יש מישהי שמבקשת לדבר והיא תיכף יוצאת.

רם שפע: נחזור אליך, סיגל, כי מה שקרה בדקות האחרונות מצריך בירור מעמיק יותר.

רם שפע: גברת יעל נאמן, מנכ"לית קרן לאוטמן.

רם שפע: את איתנו?

רם שפע: גם איך אפשר מכרז באמצע השנה?

רם שפע: זה לא עובד כך.

רם שפע: אתה מביא את הכסף ועושה מכרז במקביל.

קריאה: גם לא אמרו שזאת הבעיה.

יעל נאמן: שלום.

יעל נאמן: אגיד כמה מילים בקצרה.

יעל נאמן: אני מבינה שהדיון הזה התכנס מהר כדי לפתור בעיה של שני מוסדות חשובים ויקרים, שאני אכן מקווה מאוד שהבעיה שלהם תיפתר תקציבית, אבל אני חושבת שראוי לעשות דיון מעמיק ורציני יותר לגבי כל הסיפור של סדרי העדיפויות במשרד החינוך בנושא של חיים משותפים.

יעל נאמן: המטה לחיים משותפים מלכתחילה – כרגע לא הועבר גם המעט, אבל מלכתחילה מתוקצב בחסר ענק לעומת הצורך בתוך הנושא.

יעל נאמן: רק אציין שהנושא השנתי של משרד החינוך הוא אחדות וייחודיות.

יעל נאמן: באתר של משרד החינוך כתוב שהנושא הזה נבחר "כדי לקדם בתוך כך את ההיכרות בין הקבוצות והקהילות בישראל ולפתח מחויבות וערבות הדדית בין הקבוצות השונות".

יעל נאמן: אז איך לא די בכך שזה נושא שמלווה את כל חיינו במדינה המאוד מפולגת ומשוסעת הזאת, ונבחר כנושא שנתי של המשרד בשנה הזאת, אך אין שום משאבים לדבר הזה, שום תקציב, שום תוכנית אסטרטגית, שום תוכנית שמסתכלת על כל מהלך החיים של תלמיד במערכת החינוך, מכיתה א' ועד כיתה י"ב, איזה תכנים הוא מקבל, איך מתייחסים לזה, איך הוא לומד על האחר, איך מפגישים אותו, איך מנחילים ערכים כאלה ואחרים בקשר של אוריינות אזרחית?

יעל נאמן: כל הסיפור של החינוך האזרחי לוקה בחסר, לא מתוקצב, לא מתוכנן, לא אסטרטגי.

יעל נאמן: על הסיפור הזה צריך לתת את הדעת ועל זה צריך לדבר.

יעל נאמן: אני ממש מקווה שתיפתר הבעיה של גבעת חביבה, מוסד יקר וחשוב מאין כמותו, אבל יש עוד המון המון המון דברים שצריך לדאוג להם בסיפור הזה של חיים משותפים.

יעל נאמן: אי אפשר להתייחס לזה כמו: הכסף כן עבר, הכסף לא עבר.

יעל נאמן: צריך לערוך על זה דיון עמוק, רציני, משמעותי, מה קורה פה, איך גדלים פה אזרחים שלא מקבלים חינוך אזרחי.

יעל נאמן: תודה רבה.

רם שפע: יעל, אני חייב להסכים איתך.

רם שפע: אין שום ספק, נראה לי שכולנו מבינים שהדבר הזה הרבה יותר גדול מן הסוגיה התקציבית הזאת.

רם שפע: לא בכדי הנושא הזה עלה, מתוך הבנה של החשיבות שלו.

רם שפע: כרגע ספציפית אנחנו לא רוצים לפספס את ההזדמנות לנסות לתקצב את מי שכבר כן עושה עבודה טובה ופועל ומשום מה הכסף לא מגיע אליו.

רם שפע: בלי קשר, אני מסכים איתך בהחלט, אנחנו צריכים לקיים דיון הרבה יותר מעמיק באופן כללי על חינוך לדמוקרטיה, וממה משרד החינוך חושש, לדעתי כבר שנים רבות, לא ספציפית עכשיו, מאיך לחנך את ילדי ישראל ומה אפשר ללמד אותם בהקשר של להיות ביקורתי ופעיל.

רם בן ברק: אדוני היושב-ראש, אני לא מצליח להבין את הטענה שלהם על המכרז.

רם בן ברק: אני מבין שיש תקנת תמיכה ספציפית למיזם הזה.

רם בן ברק: הוא גם מיזם משותף.

רם בן ברק: לכן הטענה הזאת מופרכת.

רם בן ברק: אתה יודע בדיוק כמוני, בוועדת הכספים נקבע שמה שהיה ב-2019 יהיה ב-2020.

רם בן ברק: אז איפה הסיפור כאן?

יוסף ג'בארין: היו מכרזים בעבר?

רם שפע: יניב שגיא, אתה רוצה להתייחס?

רם שפע: בבקשה.

יניב שגיא: יש פה שני נושאים.

יניב שגיא: אתחיל מן הנושא של המטה לחינוך אזרחי וחיים משותפים.

יניב שגיא: המטה קיבל בתקופתו של הרב שי פירון תקציב לטובת מיזמים משותפים.

יניב שגיא: אני רוצה להסביר למי שלא יודע מה זה מיזם משותף – על כל שקל שהמשרד משקיע אנחנו מגייסים שקל, כלומר אנחנו מכפילים את התקציב לטובת ילדי ישראל באמצעות המהלכים שלנו.

יניב שגיא: לי זה חדש שאין אפשרות יותר להפעיל בישראל מיזמים משותפים.

יניב שגיא: אני מבקש שהוועדה תתעקש שהכסף יעבור, קודם כול, במשך שנת הלימודים הזאת, זה ברור.

יניב שגיא: אם לא יהיה מיזם משותף לא יהיה כלום.

יניב שגיא: עד שיתקדמו הנהלים והכול אנחנו נפסיד שנה.

יניב שגיא: אז קודם כול שכסף יעבור.

יניב שגיא: שנית, להפעיל את המיזמים המשותפים כפי שהיו ב-2019.

יניב שגיא: ואפשר לעשות, אני בכלל לא נרתע ממכרזים אחרים שיאפשרו צדק ושוויון לכל מי שעוסק בתחום הזה.

יניב שגיא: זה ביחס למטה לחינוך אזרחי וחיים משותפים.

יניב שגיא: אני מבקש שזה יהיה בסיכום.

יניב שגיא: לגבי נושא הפנימיות, יש פה משהו עוד יותר צורם.

יניב שגיא: דיברתי קודם על עיקרון השוויון.

יניב שגיא: אני לא יודע על פי איזה תבחינים מחלקים כספים וקובעים אילו פנימיות בפנים ואילו פנימיות לא בפנים.

יניב שגיא: אני כן יודע שבמדינת ישראל מחלקים כספים על פי עיקרון של שוויון.

יניב שגיא: אני שואל גם את הוועדה, לוועדה יש יועץ משפטי: איפה הקריטריונים שקובעים את התבחינים שעל פיהם גבעת חביבה בחוץ ואמיס בפנים?

יניב שגיא: אני לא משווה עכשיו לכל הפנימיות שלא בפנים.

יניב שגיא: מדינת ישראל החליטה להקים שני בתי ספר פנימייתיים בין-לאומיים.

יניב שגיא: זה פרויקט לאומי, הוא בעל ערך עצום.

יניב שגיא: כפי שאמרתי קודם, אמיס עושים עבודה נפלאה.

יניב שגיא: אני לא רוצה ששקל אחד ירד ממה שהם עושים.

יניב שגיא: כל מה שאני מבקש, שאותו דבר ילך לבית הספר בגבעת חביבה.

יניב שגיא: שני בתי ספר פנימייתיים בין-לאומיים.

יניב שגיא: זה לא סיפור גדול.

יניב שגיא: תחליטו להכניס את המשאב הכספי הנוסף ותחילו עיקרון של שוויון, זה המינימום בשני הנושאים שאנחנו העלינו.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: יש פה כמה אנשים שרוצים לדבר.

רם שפע: אנחנו עוד נחזור לכסף כמובן.

רם שפע: מיטל ברון מן המכון הישראלי לדמוקרטיה, בבקשה.

מיטל ברון: צוהריים טובים לכולם.

מיטל ברון: קודם כול, יש כאן שלושה פערים שהם במהות והם משפיעים מאוד על התקציב.

מיטל ברון: הדבר הראשון הוא שקובעי ההחלטות שעוסקים בתחומים האלה לא בהכרח עוברים הכשרה בכל הקשור לחיים משותפים, הם לא תמיד בקיאים בשפה, הם לא בקיאים בשדה, ולפעמים גם אין להם כשירות רב-תרבותית.

מיטל ברון: מכאן חוסר ההבנה, אין להם הבנה עמוקה של החשיבות גם בתקצוב השוויוני של התוכניות האלה.

מיטל ברון: הדבר השני הוא שכל נושא החיים המשותפים, ברוב הפעמים אי אפשר לנתק אותו, להתייחס אליו בנפרד מחינוך אזרחי וחינוך לדמוקרטיה.

מיטל ברון: הוא צריך להיות חלק ממכלול אחד.

מיטל ברון: כשמתייחסים אליו במנותק זה מייצר אי הפנמה, זה נשאר בגדר תוכנית מזדמנת או אקראית שלא בהכרח מייצרת השפעה והיא גם משפיעה על גובה התקציב.

מיטל ברון: הדבר השלישי הוא שכמו הרבה מאוד דברים בתחום הזה, כל נושא החינוך לחיים משותפים מפוזר על פני הרבה אגפים כשהמשרד בעצם מפוצל.

מיטל ברון: זה מדגיש עוד יותר את הפערים שיש בתחום.

מיטל ברון: זה מתקיים לא כתוכנית אסטרטגית, זה משפיע על התקציב, החלטות מתקבלות באופן לא אסטרטגי ולא ארוך טווח.

מיטל ברון: זה מאוד משפיע גם מבחינת המהות של התוכנית והחשיבות שמייחסים לתוכנית הזו וגם מבחינת התקצוב של התוכנית הזו, שצריך להיות באופן שוויוני.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: התייחסות נכונה וחשובה.

רם שפע: אביטל תבור, חברת מועצה ויושבת-ראש ועדת החינוך בבנימינה וגבעת עדה – לא נמצאת איתנו בזום.

רם שפע: עו"ד אורי נרוב, יועץ משפטי של המרכז לפלורליזם יהודי, שלום לך.

אורי נרוב: שלום לכולם.

אורי נרוב: אני מבקש להתחבר לדברים גם של יעל נאמן וגם של מיטל ברון ושל עוד דוברים שהיו לפניי, לעמוד על כך שעצם העובדה שמפסיקים תמיכה בתוכניות ובמוסדות שכל המטרה שלהם היא קידום לחיים משותפים, זה הכול דוגמה להתנהלות מחדלית כוללת של משרד החינוך בכל הנוגע להטמעה של נושא חינוך לחיים משותפים ומניעת גזענות במערכת החינוך.

אורי נרוב: אנחנו יודעים שיש למערכת החינוך פוטנציאל עצום, תפקיד מאוד מאוד חשוב בעיצוב פני החברה, ולכן כל נושא קידום החיים המשותפים הוא ראשון במעלה מבחינת החשיבות שלו.

אורי נרוב: אנחנו רואים שמשרד החינוך במהלך השנים הכיר בחשיבות הזו והוא הקים את המטה לחינוך אזרחי ולחיים משותפים, שכפי שראינו מתוקצב בחסר.

אורי נרוב: ראינו את דוח מבקר המדינה ממרץ–אוגוסט 2015 שבדק את הפעילות של משרד החינוך לקידום נושא חיים משותפים, ואת המסקנות המזוויעות שלו ביחס להתנהלות המחדלית שמאפיינת את הפעולות של משרד החינוך.

אורי נרוב: אני רוצה להדגיש בהקשר הזה שאחת מנקודות הביקורת המאוד מאוד מהותיות שהדוח נגע בהן היא על הוולונטריות של כל התוכניות האלה לחינוך לחיים משותפים.

אורי נרוב: אלה דברים וולונטריים, הם לא בגדר חובה.

אורי נרוב: לא משנה שההמלצות של הדוח זכו באופן כללי להתעלמות גורפת מצד משרד החינוך, שאני חושש שנמשכת עד עצם היום הזה.

אורי נרוב: ראינו אחר כך ביולי 2016 את דוח פלמור, שגם בו מתוך 53 המלצות שנכללו בו, שבע המלצות נגעו למשרד החינוך ולנושא של חינוך לחיים משותפים, ואנחנו רואים שרוב ההמלצות, חמש מתוך שבע ההמלצות האלה לא יושמו עד עצם היום הזה.

אורי נרוב: שוב, מדובר על דוח מ-2016.

אורי נרוב: אפשר לראות את זה בדוח הסיכום של היחידה למאבק בגזענות, סיכום פעילות לשנת 2019.

אורי נרוב: כלומר אנחנו רואים שיש מסקנות מאוד מאוד קונקרטיות שלא מיושמות.

אורי נרוב: אני באמת קורא מכאן לוועדת החינוך לקחת את הבמה שיש לה ולתת את הדעת, מעבר לנושא הספציפי והחשוב מאוד שנדון כאן היום, לדרוש תשובות, להגיד: אנחנו רוצים תשובות איך משרד החינוך מתנהל, איך מיישמים את כל הדוחות הרלוונטיים.

אורי נרוב: יש לנו את הדוח של ועדת סלומון-עיסאווי מ-2009, את דוח מבקר המדינה, את דוח פלמור.

אורי נרוב: איפה אתם בנושא הכל כך חשוב הזה ומה אתם עושים כדי לקדם את זה?

אורי נרוב: לצערי הוא פשוט נמצא מאחור.

אורי נרוב: תודה רבה.

רם שפע: תודה רבה לך.

רם שפע: אני רוצה לחזור לדניאלה פרידמן.

רם שפע: חבר הכנסת גולן מבקש להוסיף משהו, בבקשה.

יאיר גולן: אני פשוט לא חיברתי את זה עד עכשיו אבל ממש לפני ארבעה חודשים ביקרתי גם במוסדות מרכז שכטר בירושלים, לא רחוק מן הכנסת.

יאיר גולן: הפלא ופלא, גם שם מלמדים תגבור לימודי יהדות אבל בגישה ליברלית.

יאיר גולן: הם סיפרו לי שהתוכניות שלהם לא מתוקצבות ואילו תוכניות שבאות מבית המדרש של הימין הקיצוני כן מתוקצבות.

יאיר גולן: אני חוזר ואומר, זה נושא מערכתי.

יאיר גולן: אנחנו למעשה מחבלים בכל צורת חינוך שיש בה גישה ליברלית, הומנית, מתקדמת, מודרנית, שעוסקת בעתיד ולא תקועה באיזה עבר נכשל.

יאיר גולן: אני כמובן לא אומר כלום, אני גאה במורשתי וגאה בעברי, אבל זה לא העניין.

יאיר גולן: אנחנו צריכים להכין את ילדי ישראל לעתיד.

יאיר גולן: אולי את זה אנחנו צריכים ליזום כאן בוועדה – נדרש דיון מקיף יותר על כלל החינוך לערכים שאנחנו מדברים עליהם, שאני מניח, להבנתך וגם להבנתי ולהבנת שאר חברי הכנסת כאן, שהוא העתיד של מדינת ישראל.

יאיר גולן: הרי אם מה שאנחנו נפיץ לילדינו הוא רק חינוך להסתגרות, שנאה, ערכים שמרניים וכן הלאה, מה יבנה את עתידה של ישראל?

יאיר גולן: איזה עתיד צפוי בסוג כזה של חינוך?

יאיר גולן: כאן התכנסנו בגלל גבעת חביבה, וחיוני לפתור את זה לאלתר, אבל יש פה בפירוש נושא הרבה יותר רחב שדורש טיפול.

יוסף ג'בארין: לכן כבר הצעתי ליושב-ראש הוועדה שאולי כבר עכשיו נתכנן דיון על חינוך לחיים משותפים וחינוך אזרחי.

יוסף ג'בארין: זה אחת מהמלצות הוועדה, שנקבע תאריך לדיון.

רם שפע: אני מסכים, בהחלט.

רם שפע: אתה צודק, חבר הכנסת ג'בארין.

רם שפע: שלום דניאלה, האם יש לך עדכון בשבילנו?

 << אורח >> דניאלה פרידמן: אני רוצה להתייחס לדברים שנאמרו כי זה חשוב מאוד.

 << אורח >> דניאלה פרידמן: קודם כול יש תקציב.

 << אורח >> דניאלה פרידמן: הוא יגיע בפנייה הקרובה.

 << אורח >> דניאלה פרידמן: לגבי המכרז, אני חוזרת ואומרת, יש גישה של החשכ"ל לקיים את התוכנית כמכרז ולא כמיזם משותף אבל אנחנו בוחנים אפשרות, למרות הנחיות החשכ"ל, לשנה הזאת, בשל המצב הייחודי, לאפשר את המיזם המשותף.

 << אורח >> דניאלה פרידמן: אבל אני רוצה להתייחס לדברים שנאמרו כאן.

רם שפע: בסדר גמור, אתן לך להתייחס, בשמחה.

רם שפע: בואו נתייחס לכסף ואחר כך למהות.

רם שפע: את אומרת, אם אני מבין אותך נכון – אגב, זו עמדה שלישית שהמשרד הציג בשעה האחרונה ואני מניח שזה רק בגלל שבינתיים נערכו קצת בדיקות, וגם אנחנו מאחורי הקלעים דיברנו עם משרד האוצר וביקשנו שידברו אתכם.

רם שפע: אני אומר את זה בצער.

 << אורח >> דניאלה פרידמן: אמרתי את אותם דברים קודם.

 << אורח >> דניאלה פרידמן: אולי לא הייתי מספיק בהירה.

רם שפע: לא נכון.

 << אורח >> דניאלה פרידמן: אמרתי שהתקציב צריך להגיע.

 << אורח >> דניאלה פרידמן: נמסר לי כרגע שהוא יגיע בפנייה הקרובה, אבל רלוונטי שהוא אמור להגיע במהלך החודש הקרוב.

רם שפע: לא אעמיד אותך על כל מילה ומילה, אם כי אני זוכר דברים טיפה אחרים, אבל זה בסדר.

רם שפע: חשוב שהכסף יגיע, בתקווה.

רם שפע: הדבר השני, מה הכוונה שאתם בוחנים?

רם שפע: קודם אמרתם שזו עמדת החשכ"ל.

רם שפע: עכשיו אני מבין שאתם בוחנים את האפשרות לא להקשיב לעמדת החשכ"ל ולהמשיך לתקצב את מה שכבר קיים.

רם שפע: הרי הכסף כבר אמור להיות שם בתוך התקנה, בלי שום קשר לכך שאולי ירצו לשנות את הנתיב התקציבי ממיזם למכרז.

 << אורח >> דניאלה פרידמן: הסיפור של מכרז הוא דרישה שנצטרך לעמוד בה, אבל בשל האילוצים כרגע לא נכתב מכרז.

 << אורח >> דניאלה פרידמן: כמו יניב שגיא וכל העמותות שאני עובדת איתן בשיתופי פעולה טובים, אנחנו בסך הכול לא רוצים לאבד את השנה הזאת, וכולנו רואים חשיבות עצומה לקיום מפגשים בין בתי ספר.

 << אורח >> דניאלה פרידמן: צודקת מיטל ברון שאמרה שזה לא יכול לעמוד בנפרד.

 << אורח >> דניאלה פרידמן: המטה עושה הרבה עשייה שהיא לא מופרדת.

 << אורח >> דניאלה פרידמן: בעצם יהיה מכרז אבל אנחנו מנסים לבקש אישור חריג לשנה הזו, לאפשר לנו לפעול עדיין במתכונת של מיזם משותף, לנצל את התקציבים שיגיעו ולעשות עבודה בתחום שעבורנו, כמו לגופים השותפים שלנו, היא מאוד מאוד חשובה.

 << אורח >> דניאלה פרידמן: זו המסגרת.

רם שפע: אני רוצה לחשוב שאולי אנחנו יוצאים מפה עם איזה עדכון משמעותי, יניב, ספציפית בהקשר הזה.

רם שפע: אבל אני מסכים מאוד עם כל שאר הדברים שנאמרו פה – הנושא הרבה יותר רחב.

רם שפע: חבר הכנסת יאיר גולן אמנם בחלק מן הדברים שלו התייחס לזה בציניות, אבל אני אומר ברצינות רבה: יש תחושה ששום דבר לא מקרי באירוע הזה.

רם שפע: אם אתה רוצה שאסביר לך אחרי כן לעומק מהמחקרים שעשיתי בנושא התקציב על האגפים במשרד החינוך, מי מקבל את הכסף ואיך, בין אגף מורשת לאגף תרבות יהודית, אז בשמחה רבה.

רם שפע: יש שם הרבה דברים מעניינים.

יאיר גולן: יותר מאשר אשמח.

רם שפע: חבר הכנסת ג'בארין, אתה רוצה להתייחס לסיום בכמה מילים?

רם שפע: אנחנו מסכמים את הדיון.

רם שפע: בעוד שבע דקות אני צריך להיות במקום אחר.

יוסף ג'בארין: אני מברך על כך שהתקציב, לפי מה שהוצהר, קיים וצריך להקצות אותו.

יוסף ג'בארין: אני חושב שאין מקום כרגע להתחיל בפעילות של מכרז כאשר לפי מה שהיה בעבר זה היה מיזם משותף כל הזמן.

יוסף ג'בארין: כרגע כבר מאוחר לנסות לעשות שינויים.

יוסף ג'בארין: לגבי איך ישפיע המכרז להבא – את זה נצטרך לראות כמובן עם גבעת חביבה ועם הגורמים האחרים.

יוסף ג'בארין: אבל בטוח שהשנה אסור שיהיה עוד עיכוב וצריך לדאוג שהתקציב יועבר באופן מיידי.

רם שפע: אני מסכים עם כל מילה.

רם שפע: חבר הכנסת גולן, אתה רוצה להתייחס?

רם שפע: בסדר, התייחסת.

רם שפע: יניב שגיא, יש לך משהו להגיד לסיום?

רם שפע: אתה פה ואני נותן לך את האפשרות.

יניב שגיא: קודם כול, אני מצטרף להצעה שעלתה פה.

יניב שגיא: בדברי הפתיחה אמרתי בקצרה מאוד שמדובר בתחום שדורש דיון הרבה יותר רחב.

יניב שגיא: זה לא שאלה של 2 מיליון שקל.

יניב שגיא: משרד החינוך צריך להקציב 12 מיליון שקל.

רם שפע: אין ספק.

יניב שגיא: המטה שדנה פרידמן מובילה צריך להיות מטה ענק במשרד החינוך, כי זה העתיד שלנו.

יניב שגיא: הנשיא שלנו קרא לזה בנאום "ארבעת השבטים" שלו: "נועדנו לחיות ביחד, לא נגזר עלינו".

יניב שגיא: צריך לתרגם את זה למעשה חינוכי.

יניב שגיא: באשר למיזמים המשותפים, דנה, אני מקווה באמת שיהיה ברור שמה שניתן להציל בשנת הלימודים הקיימת זה רק להמשיך את המיזם ועל בסיסו לכתוב עכשיו את המכרז.

יניב שגיא: אני מקווה שזה חלק מן הסיכום.

יניב שגיא: חבר הכנסת רם שפע, אני מבקש גם איזשהו סיכום ביחס לפנימייה.

יוסף ג'בארין: אנחנו קוראים למשרד החינוך כמובן להכליל את הפנימייה במסגרת התקציב שקיים.

רם שפע: ואם לא אז להוכיח לנו – כי כרגע לא הצלחתי להשתכנע – איך יכול להיות שהם לא מקבלים את התקציב.

רם שפע: כרגע לכאורה נראה שזה לא עומד בתבחינים, ככל שאנחנו מבינים אותם.

רם שפע: אני מתחייב, גם בפני יניב שגיא וגם בפני מי שהנושא חשוב לו, לא אעזוב את זה כי נראה לי שיש פה משהו שחייבים לבדוק אותו לעומק.

רם שפע: את הדיון הזה אנחנו מסיימים כעת אבל, ראשית, אנחנו יוצאים מפה עם עדכון – אני לא רוצה להגיד בשורה כי הכסף עוד לא הגיע – ואנחנו נוודא את זה, ושנית, לגבי הפנימייה, אנחנו רוצים להבין את התבחינים ומדוע יש מי שמקבלים ומי שלא מקבלים.

יוסף ג'בארין: ושיעדכנו אותנו בכתב.

רם שפע: אנחנו נפנה גם בכתב כי זאת הדרך.

רם שפע: לא תמיד אנחנו נענים אבל אנחנו נמשיך בשלנו ובעקשנותנו.

רם שפע: תודה רבה, ותודה רבה לכל מי שהיו בזום.

רם שפע: הישיבה נעולה.