ועדת הכספים, כנסת 23, פרוטוקול מספר 198, 2020-12-07 13:00

משה גפני: דיון מהיר בנושא:

משה גפני: סכנת סגירה ממשית של בתי האבות המתמודדים עם מחסור בתקציב ובכוח אדם, של חברי הכנסת אוסאמה סעדי, מיקי לוי, אתי עטייה ואלכס קושניר.

משה גפני: מיקי לוי, בבקשה.

מיקי לוי: אני מבקש להודות לשאר החברים שלי.

מיקי לוי: בשבוע שעבר עשיתי דיון מהיר בזום עם אחד מבתי האבות.

מיקי לוי: אני רוצה להודות לך, אדוני היושב-ראש, שאפשרת היום את הדיון הכל כך חשוב הזה.

מיקי לוי: הבעיות האלו מחייבות טיפול והתייחסות כי הן קודם כל בעיות תקציביות, חברים, שלא תבינו לא נכון.

מיקי לוי: הצוותים בבתי האבות הגריאטריים ובבתי האבות בכלל נותנים את הנשמה מסביב לשעון.

מיקי לוי: הבעיות הן בעיות כלכלית קשות גם בעקבות משבר הקורונה.

מיקי לוי: בתי האבות מתמודדים עם קשיים משמעותיים.

מיקי לוי: אני מבקש להרחיב את היריעה ולהתייחס למצוקתם הקשה של בתי החולים השיקומיים, הגריאטריים, הפועלים במתכונת ציבורית עצמאית.

מיקי לוי: בגלל שהם במתכונת ציבורית עצמאית, למדינה נוח להגיד: לכו תשברו את הראש.

מיקי לוי: אסור שזה יקרה.

מיקי לוי: חשוב שבמסגרת הדיון הזה תצא קריאה לפתרון אפשרי בהקדם.

מיקי לוי: צריכים להיות כאן גם משרד הרווחה וגם משרד האוצר שיגידו מאיפה אנחנו מקבלים את הכסף על-מנת להבטיח שהם יוכלו לפתוח את שנת 2021 עם תקציב ברור, מוגדר, שיאפשר להמשיך את פעילותם.

מיקי לוי: כרגע לא ברור האם זה יימשך.

מיקי לוי: רבותיי חברי הכנסת, אני אומר לכם, מדובר בהורים של כולנו.

מיקי לוי: אני לא מוכן לקבל שאנחנו לא נאפשר להם קיום בכבוד, מדינת ישראל לא יכולה להרשות את זה לעצמה.

מיקי לוי: כל חברי הכנסת שהם חברתיים והחמלה היא נר לרגלם צריכים לשנס מותנים וליצור קו אחיד כנגד האוצר.

מיקי לוי: אם לא יהיה כסף, הדיבורים יישארו על הנייר, אני אומר לכם את זה חד משמעית.

משה גפני: על כמה כסף מדובר?

משה גפני: הם דיברו איתי גם על העובדים הזרים.

מיקי לוי: בדקתי עם האוצר.

מיקי לוי: נתנו 150 מיליון שקל לכל בתי החולים ולכל בתי האבות.

מיקי לוי: מה הם יעשו עם זה?

מיקי לוי: איזה חיים בכבוד אפשר לתת?

מיקי לוי: איזה טיפולים אפשר לתת?

מיקי לוי: מדובר באנשים שזורקים מבתי האבות כי אין מה לעשות איתם, הם חולים קשים שצריך לטפל בהם טיפול רציני מאוד.

מיקי לוי: אדוני, אם לא יבוא לכאן האוצר, וזאת זעקה שלי מתוך הלב, לא יהיה פתרון.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, תודה רבה לך על קיום הדיון החשוב הזה שיזמתי יחד עם חבריי וחברתי שנמצאים כאן.

אוסאמה סעדי: נכון שהמצב הכלכלי קשה, נכון שאנחנו גם במשבר בריאותי עמוק, אבל ישנם סקטורים ומגזרים שנפגעו קשה מאוד לעומת ענפים אחרים.

אוסאמה סעדי: אם ניקח את ענף התיירות כדוגמה - הוא קרס לחלוטין.

אוסאמה סעדי: עכשיו הוא חוזר לנשום לאט-לאט.

אוסאמה סעדי: כשהיינו בשבת בעראבה ראינו את המסעדנים בוכים ומתחננים.

אוסאמה סעדי: אם מדברים על בתי האבות, יש מאות קשישים שנפטרו בגלל הקורונה שהתפרצה בבתי האבות והמדינה לא נקטה את כל מה שהיה אפשר לעשות על מנת להציל את החיים שלהם.

אוסאמה סעדי: כמו שלבתי חולים ציבוריים לא נותנים את כל מה שאפשר, כך גם לבתי אבות.

אוסאמה סעדי: אנחנו יודעים שיש שם עכשיו את כל הדרישות שצריך - מיגון יתר, עובדים בהסעות.

אוסאמה סעדי: קראתי את הדף ששלחו לנו בתי האבות, כל מילה שלהם בסלע, לא צריך אפילו להוסיף.

אוסאמה סעדי: ואני אומר, ריבונו של עולם, לא מספיק שמתחילת המשבר איבדנו רבים וטובים בבתי אבות האלה, איפה עכשיו המדינה ומשרד האוצר, איזו תכנית הם עושים על מנת לסייע לבתי האבות האלה לצאת מהמשבר שמשליך על אופן הטיפול ואיכות הטיפול?

חוה אתי עטייה: תודה, אדוני היושב-ראש, על קיום הדיון החשוב.

חוה אתי עטייה: אני וחבריי, כמו שנאמר כאן, הגשנו דיון מהיר בנושא של סכנת סגירה של בתי האבות בשל הגירעון התקציבי והמחסור במטפלים סיעודיים במוסדות סיעודיים.

חוה אתי עטייה: אני רוצה לציין שוועדת כספים לא הייתה התחנה הראשונה שלי, לפני כן פעלתי בכל הכלים הפרלמנטריים שעומדים לרשותי.

חוה אתי עטייה: כשהגשתי הצעה לסדר במליאה, סגן השר נהרי אמר: "נכון, יש כוונה בחודש יולי להביא 2,500 עובדים זרים".

חוה אתי עטייה: עד היום הנושא תקוע בין האוצר למשרד הפנים.

משה גפני: הבעיה שלהם זה שבאופן עקרוני מאשרים 2,500 עובדים שרוצים לגבות עליהם היטל.

חוה אתי עטייה: בשבוע שעבר קיבלנו החלטה בוועדת הפנים להאריך את שהייתם של עובדי סיעוד זרים שרישיונם פג.

חוה אתי עטייה: כשפניתי בשאילתה למשרד האוצר, רק ב-1 בנובמבר קיבלתי מענה חלקי.

חוה אתי עטייה: ב-28 ביוני הגשתי בקשה לדיון מהיר בעקבות פנייתו של ארגון א.ב.א.

חוה אתי עטייה: אני מקווה שכאן נקבל את ההחלטות הדרושות כדי למנוע את קריסתם של בתי האבות ושמירה על האיתנות הפיננסית שלהם.

חוה אתי עטייה: כמו שאמר חברי, מדובר בהורים שלנו, דור המייסדים, מדובר בקשישים סיעודיים קשים, בקשישים מונשמים.

חוה אתי עטייה: יש שלושה צעדים שצריך לנקוט כדי להציל את בתי האבות.

חוה אתי עטייה: אחד, עד שהמדינה תפתור את מצוקת העובדים במוסדות, יש להוביל מדיניות של אי אכיפה על עובדים ללא רישיון.

חוה אתי עטייה: אנחנו לא צריכים להכביד בהיטל של 20% בגין העסקת עובדים אי חוקיים.

חוה אתי עטייה: דבר שני, ביטול או הקפאה של היטל ההעסקה לענף הסיעוד המוסדי.

חוה אתי עטייה: כמו שקיבלת החלטה ב-3 בנובמבר בוועדת הכספים להקפיא את ההיטל בענף החקלאות, כך צריך לעשות בענף הסיעוד.

חוה אתי עטייה: יש מחסור של 8,000 עובדים.

חוה אתי עטייה: אני חושבת שמשרד הבריאות צריך לערוך בדיקה מקיפה בדיור המוגן ובבתי האבות בנוגע לתקציב הנדרש לטובת מיגון אופטימאלי מול נגיף הקורונה, כולל תוספת בכוח אדם והקצאת תקציב ייעודי עבור הוצאות המוסדות להתמודדות עם נגיף הקורונה.

חוה אתי עטייה: יש לבחון מחדש את החסמים הבירוקרטיים על מנת שהתקציב יגיע למוסדות.

חוה אתי עטייה: תת התקציב לא רק מסכן את בריאות הדיירים, הוא גם עלול להוביל לקריסת הענף.

אלכס קושניר: 8,000 עובדים חסרים בענף, והחלטת הממשלה מאשרת רק 2,500.

אלכס קושניר: בוועדה לפניות הציבור אמרו שזה לא 2,500, שזה 2,000.

אלכס קושניר: במקום לעודד את האנשים לבוא, המדינה מטילה היטל על בתי האבות שהם פשוט לא יודעים לעמוד בו.

אלכס קושניר: למה הם לא יודעים לעמוד בו?

אלכס קושניר: כי אין להם הכנסות מאיזה שהוא מקום אחר.

אלכס קושניר: ההכנסות היחידות שיש להם זה ההכנסות שנכנסות מהמדינה פר עובד.

אלכס קושניר: לא ברור מאיפה המדינה מצפה שיהיה להם לשלם את ההיטל.

אלכס קושניר: המדינה קונסת את בתי האבות על כך שהם מנסים איכשהו לשרוד ולוקחים לעבודה את העובדים הזרים.

אלכס קושניר: המדינה החליטה שהיא "משפה" את בתי האבות בגין משבר הקורונה.

אלכס קושניר: המדינה מתעלמת מהעובדה שבתי האבות צריכים לשאת בהוצאות נוספות כדי להגן על בריאות הציבור ממגפת הקורונה.

אלכס קושניר: אני לא מבין למה המדינה מתעלמת.

אלכס קושניר: החליטו לתת שיפוי על הוצאות לכוח אדם, אבל אז החליטו שהשיפוי הזה יגיע אך ורק לבתי אבות שהמשמרות שם הן 12 שעות.

אלכס קושניר: למה?

אלכס קושניר: כשעושים את החשבון מבינים שזו אותה כמות של שעות, גם אם מדובר במשמרות של 8/16 .

אלכס קושניר: אני חושב שא', צריך לטפל בנושא של ביטול היטלים וביטול קנסות לגבי העובדים הזרים, וב', צריך לתת להם שיפוי על מיטות שלא מתוקצבות, לאפשר להם גמישות בכוח אדם, ולשפות אותם על הוצאות בכוח אדם והוצאות נוספות.

משה גפני: יולי גת, יושבת-ראש ארגון בתי אבות, בבקשה.

יולי גת: אני חייבת להודות שאני נרגשת לראות שיש הסכמה מקיר לקיר בקרב החברים, בקרב חברי הכנסת.

יולי גת: הרי בסופו של דבר אנחנו עוסקים בהורים של כולנו בתקופת החיים האחרונה שלהם.

יולי גת: הכוונה של כולנו היא לתת להם איכות חיים במקסימום האפשרות שלנו.

יולי גת: הבעיה הכלכלית של המוסדות היא משהו שקיים הרבה מאוד זמן בעקבות המכרז הסיעודי שאינו משפה על כל העלויות שיש למוסדות והתקינה הנדרשת.

יולי גת: המחסור מחריף בשעה שאנחנו מתמודדים כמעט שנה עם נגיף הקורונה.

יולי גת: המחסור של 8,000 עובדים הוא קריטי, מישהו צריך למלא את השורות.

יולי גת: מי שממלא את השורות הם עובדים בלתי חוקיים שנמצאים בארץ, ושעות נוספות של כל העובדים האחרים.

יולי גת: העלויות שמתנקזות רק מתוקף הדברים האלה על העובדים הזרים הבלתי חוקיים הן 20% היטל.

משה גפני: מי החליט על 20% היטל?

משה גפני: מי אמר את זה?

משה גפני: מאיפה זה יצא?

יולי גת: ההיטל שאנחנו משלמים היום על העובדים הזרים בארץ הוא 20%.

משה גפני: הייתה החלטה שמביאים עוד 2,500 עובדים.

יולי גת: אנחנו מבקשים שעל ה-2,500 עובדים חוקיים שיביאו לא יוטלו חסמים כלכליים כלשהם שימנעו מאיתנו את האפשרות להעסיק אותם.

ינון אזולאי: יש כבר החלטה על 2,500 האלה?

משה גפני: מי אמר שעל אותם 2,500 עובדים יחול ההיטל?

ינון אזולאי: לא משנה כמה אתה מביא, ה-20% יחול.

אלכס קושניר: אין להם מקור תקציבי, אין להם מאיפה לשלם את זה.

יולי גת: אמת.

יולי גת: אנחנו מדברים על עובדים שנמצאים בארץ שלא כדין.

משה גפני: היות ויש קשיים כלכליים קשים בעקבות הקורונה בבתי האבות, את מבקשת שלא יוטל היטל על העובדים הזרים שצריך להביא.

יולי גת: נכון.

יולי גת: יש פה גם אגרות וגם היטלים.

יולי גת: המל"ל הוציא מסמך מאוד מקיף לפני חמישה ימים על ההחרפה בעקבות הקורונה.

יולי גת: הנושא הזה של לא להטיל היטלים ואגרות הוא קריטי מבחינת הקיום שלנו.

יולי גת: 2,500 עובדים זה מעט ביחס לחוסר האמיתי.

ינון אזולאי: בשגרה חסרים לכם 6,000, נכון?

יולי גת: כן, אבל - -

אירית לקסר: אי אפשר להגיד שבמוסדות הסיעודיים יש 8,000 עובדים זרים כרגע.

אירית לקסר: המספר הוא סביב ה-5,000,6,000.

אירית לקסר: צריך להבין שיש אגרות, פיקדון והיטל.

אירית לקסר: נעשתה עבודה של כל המשרדים, כולל המשפטים והאוצר, בנושא של הפיקדון והאגרות, להוריד את זה למינימום האפשרי.

אירית לקסר: הנושא של ההיטל, שאני כרופאה קטונתי להבין את טיבו, נמצא על שולחנו של שר האוצר.

משה גפני: מה עמדתכם לגבי ההיטל על עובדים זרים בענף הסיעוד?

אירית לקסר: אני חושבת שלא צריך להטיל את ההיטל בענף הסיעוד.

משה גפני: אמרתם את זה למשרד האוצר?

אירית לקסר: אמרנו את זה בכל מסגרת ומסגרת.

אירית לקסר: כמו שעל העובדים הזרים בקהילה אין היטל, גם פה לא צריך להטיל את ההיטל.

משה גפני: למה יש שוני?

אירית לקסר: צריך לשאול את אנשי האוצר.

משה גפני: אתם המשרד הייעודי.

אירית לקסר: אנחנו חושבים שיש פה טעות, שאולי זה בא מתוך כך ששמו היטל על הלא חוקיים, אבל זה לא בשדה של משרד הבריאות.

משה גפני: זה כן משרד הבריאות.

משה גפני: משרד הבריאות צריך להיות יותר חזק במאבק מול משרד האוצר, הוא הגוף המקצועי.

יולי גת: בנוסף לכל הבעיות הכלכליות שמדברים עליהן, הרבה מאוד הוצאות נוצרו בזמן הקורונה.

יולי גת: גם הייתה ירידה חדה מאוד בטיסות, גם היו שעות נוספות שנכפו עלינו יותר מהרגיל, גם הנושא של הוצאות על הסעות כי לא הייתה תחבורה ציבורית, גם הנושא של תוספת משרות שהיינו צריכים בשביל שמירה.

יולי גת: היו לנו הרבה מאוד הוצאות שקיבלנו שיפוי, אבל השיפוי הוא בערך חצי ממה שנדרש לכל מחלקה.

יולי גת: כמו שציינו כאן, השיפוי היה רק על מיטות של משרד הבריאות.

יולי גת: אנחנו חושבים שהשיפוי צריך להיות על כלל המיטות.

משה גפני: עידו שריר, מנכ"ל ארגון "רעות".

עידו שריר: תודה לכבוד היושב-ראש.

עידו שריר: אני רוצה למקד בהמשך לדבריו של חבר הכנסת מיקי לוי את נושא בתי החולים השיקומיים העצמאיים.

עידו שריר: אנחנו מתכנסים כאן בצל הקורונה, אבל הפער וההפליה מול בתי החולים הממשלתיים וקופות החולים הם פערים מובנים שלדעתנו חייבים לתת להם פתרון באופן קבוע בתקציבים.

עידו שריר: בתי החולים השיקומיים העצמאיים הם חלק מרצף הטיפול.

עידו שריר: הסביבה הכלכלית בין משרד האוצר למשרד הבריאות וקופות החולים אינה מאפשרת לנו להתקיים כלכלית.

עידו שריר: אנחנו פועלים כמו מוסד ללא כוונת רווח, אבל לצערנו מאלצים אותנו להתנהל למטרות הפסד, ואין לנו את היכולת ואת האחריות הציבורית לעשות כן.

עידו שריר: אנחנו נותנים שירות למאות מאושפזים מידי יום - חלקם כרוניים, מרביתם מונשמים, משתקמים, משתקמי קורונה.

עידו שריר: אנחנו מעסיקים למעלה מ-1,000 עובדים.

עידו שריר: כל התמריצים המוצעים בחודשים האחרונים לא מאפשרים לנו לתכנן את השנה התקציבית שנפתחת בפנינו באופן מאוזן.

עידו שריר: אנחנו נמצאים בנקודת זמן כזאת שהוועד המנהל מאלץ אותנו לבחון איזה שירותים אנחנו יכולים להמשיך לתת, איזה לא, הכל תחת מתן שירות ציבורי בסיסי כחלק ממערכת הבריאות.

עידו שריר: אם לא יינתן פתרון בהובלת משרד הבריאות ובשיח פתוח וארוך טווח שייצר לנו ודאות, ייתכן וחלקנו נאלץ לבחון את המשך הפעילות.

מיקי לוי: כמה עצמאיים יש?

אירית לקסר: יש 14 מר"גים בארץ: ארבעה ממשלתיים, שניים של הכללית, והשאר ציבוריים או פרטיים.

מיקי לוי: אמרתי להם לזרוק את המפתחות לפתחה של המדינה בדיוק כמו בתי החולים הציבוריים הלא ממשלתיים, נראה את המדינה מתמודדת.

מיקי לוי: מה התשובה הייתה?

מיקי לוי: אין לנו נשמה לעשות את זה.

משה גפני: אני מכיר את זה, זה מנוצל על ידי משרד האוצר.

משה גפני: יש הצעת חוק שהנחתי ממזמן על העסקת עובד זר בתחום הסיעוד המוסדי.

משה גפני: יכול להיות שאני אביא את זה ואז נדבר על ההיטל.

ינון אזולאי: אני רוצה לחזק אתכם, את כל בתי החולים השיקומיים.

ינון אזולאי: במקרה יצא לי לבקר ב"רעות".

ינון אזולאי: יש לכם שם טיפול מסור, אתם עושים את הכל למען החולים.

ינון אזולאי: ראיתי את הלב שנותנים שם.

ינון אזולאי: כשאתה מספר את הסיפור שלך, של בתי החולים, זה מחזיר אותנו לדיון שהיה פה לפני שבועיים-שלושה כשדנו כאן על בתי חולים הציבוריים והממשלתיים - שהממשלתיים מרוויחים, ואין לנו בעיה שהם ירוויחו, ושבתי החולים השיקומיים הפרטיים לא מצליחים לקבל כלום.

ינון אזולאי: יום אחד אנשים שם עלולים למות בגלל זה.

ינון אזולאי: צריך לעזור להם, להקים אותם מהמקום שבו הם נמצאים.

ינון אזולאי: אנחנו יודעים שבבתי האבות יכולים להיות ההורים של כולנו.

ינון אזולאי: אולי גם אנחנו נצטרך להגיע לשם ביום מן הימים.

ינון אזולאי: אם לא נדאג להם, אנחנו לא יודעים מה הנכדים שלנו יגידו על זה.

ינון אזולאי: אנחנו צריכים לדאוג להם, כי הם עושים עבודת קודש.

ינון אזולאי: למה השיפוי ניתן רק על המיטות של משרד הבריאות?

ינון אזולאי: למיטות שהן לא של משרד הבריאות לא מגיע?

ינון אזולאי: מה, הם לא חולים?

אירית לקסר: מתוך העובדים הזרים, 2,000 הם למוסדות הסיעודיים.

אירית לקסר: רק 500, אחרי הגעת ה-2,000, יהיו לבתי האבות של הרווחה.

משה גפני: משרד הרווחה, אני רוצה לדעת לגבי ההיטל על העובדים הזרים בתחום בתי האבות, אני רוצה לדעת מי אחראי על התקצוב הזה.

מאיה מילר: יש מספר היבטים שצריכים להתבצע בשביל שהעובדים יוכלו להגיע בפועל.

מאיה מילר: דובר בהחלטת הממשלה על 2,500 עובדים, לא על 2,000 עובדים.

מאיה מילר: 2,000 עובדים אמורים להגיע למוסדות בפיקוח משרד הבריאות, 500 נוספים אמורים להגיע למוסדות בפיקוח משרד העבודה והרווחה.

מאיה מילר: מעבר לכך, צריכים להתרחש מספר היבטים נוספים.

מאיה מילר: קודם כל, התקנת תקנות הפיקדון בסמכות שר העבודה והרווחה.

מאיה מילר: שר העבודה והרווחה שלח מכתבים בנושא לשרי הפנים והאוצר.

מאיה מילר: כרגע אנחנו זקוקים להסכמתם ולהעברת אישור היוועצות בשביל להמשיך ולקדם את התקנות.

מאיה מילר: יש את סוגיית האגרות, שזה בקידום משרד הפנים ששלח מכתבים בנושא לשר העבודה והרווחה ושר האוצר.

מאיה מילר: כמו שציינת, יש את סוגיית ההיטל, שלמיטב ידיעתי, ואני אשמח אם יתקנו אותי, זה נושא שחונה כרגע במשרד האוצר.

מאיה מילר: לנו כמשרד אין התנגדות שלא יהיה היטל על המוסדות.

משה גפני: איפה אמרתם את מה שאת אומרת עכשיו?

מאיה מילר: הסוגיה לא הייתה לפתחנו עד כה, היא הייתה לפתחו של משרד האוצר ולפתחו של משרד המשפטים.

משה גפני: מה זה "לפתחו של משרד האוצר"?

משה גפני: אתם אחראים על הזקנים.

משה גפני: איפה שאלתם את השאלה הזאת?

מאיה מילר: אנחנו לא שאלנו אותה.

מאיה מילר: מי שמוביל את המהלך שאל את משרד המשפטים.

משה גפני: מי שאל?

מאיה מילר: משרד הבריאות.

אירית לקסר: העלינו את הנושא הזה מהרגע הראשון שדנו.

אירית לקסר: אנחנו דוחפים את הבאת העובדים הזרים קרוב ל-15 שנים.

אירית לקסר: הנושא הזה עולה כל הזמן.

משה גפני: ומה עם השיפוי?

אירית לקסר: אתה מדבר על השיפוי למוסדות?

אירית לקסר: זה לא אליה בכלל, זה לאוצר.

מאיה מילר: אנחנו חושבים שלא צריך להיות היטל על המוסדות הסיעודיים.

משה גפני: משרד העבודה והרווחה נמצא בתוך המערכת הזאת, הוא לא יכול להגיד שהוא לא שאל.

משה גפני: המשרד הוא משרד קריטי בעניין של העובדים הזרים, בעניין השיפוי.

משה גפני: אני מבין שאתם קצת חוששים ממשרד האוצר, אבל אתם לא יכולים להיות כאלה פחדנים, אתם צריכים להילחם בשביל בתי האבות.

אירית לקסר: ברור לנו שמכרז הקודים שקיים היום לא נותן את התקציב המספק, ולכן יש תהליך של הגדרה של מכרז חדש שאמור לתת שיפוי גבוה יותר.

אירית לקסר: אנחנו מדברים פה על היקף תקציבי שניתן מידי שנה של קרוב לשני מיליארד שקל.

אירית לקסר: אם יהיה צורך להגדיל את כמות המיטות הסיעודיות שנמצאת בארץ, צריך יהיה לדאוג לכך.

אירית לקסר: מכיוון שרצינו במשרד הבריאות לדאוג לנושא של האיתנות הכלכלית גם במוסדות שלא הייתה בהם התפרצות של הקורונה, בנינו מודל שיש בו כמה רמות.

אירית לקסר: יש את הרמה של השיפוי בגין ההוצאות של הקורונה, שהן הוצאות של הסעות עובדים, ארגון מחדש, ויש את הרמה של השיפוי למסגרות שכן הצליחו לעשות ארגון שדורש יותר כוח אדם, משמרות וקפסולות של 12/12.

משה גפני: יש לך איזו בשורה בשבילנו?

אירית לקסר: עד היום ניתן בשיפוי הזה למוסדות 150 מיליון שקל.

אירית לקסר: זה לא מעט.

ינון אזולאי: השאלה לכמה זה מתחלק.

אירית לקסר: הדיווח של המוסדות על הצרכים שלהם ניתן בתצהירים, והם מקבלים את הכסף די במיידית.

אירית לקסר: אני חושבת שזה יוצא דופן במערך הממשלתי.

יולי גת: השיפוי שניתן הוא מזערי למי שלא עבר ל-12/12.

אירית לקסר: הוא לא מזערי.

משה גפני: מה הצרכים שלכם?

יולי גת: השיפוי הוא חצי ממה שבפועל אנחנו מוציאים.

משה גפני: צריך עוד 150 מיליון?

יולי גת: בהחלט.

אירית לקסר: אנחנו בוחנים את הפניות של כל מוסד.

אירית לקסר: אם מישהו התארגן בצורה מסודרת ואמר שהוא הולך על 14/10 או על 16/8 עם נימוקים לוועדת תעריפים, הוא יקבל את הדברים האלה.

אירית לקסר: יש שיח יום יומי.

אירית לקסר: כל המערכת נמצאת בקושי.

אירית לקסר: צריך להבין שיש נדבכים נוספים של שיפוי שאנחנו נותנים.

אירית לקסר: המיגון שניתן, ניתן בהיקפים של 70 מיליון שקל לכל המסגרות.

אירית לקסר: כל המסגרות של מגן אבות, המוסדות הסיעודיים ובתי החולים הגריאטריים מקבלים את זה.

אירית לקסר: אם יש התפרצות של מחלת הקורונה באחת המסגרות, אנחנו נותנים שני שיפויים נוספים.

אירית לקסר: אם בן אדם חלה בקורונה וצריך לעבור למסגרת אחרת, המוסד ממשיך לקבל במשך חודש חצי מערך התעריף של יום אשפוז.

ינון אזולאי: ואם עבר יותר מחודש?

אירית לקסר: הם לא צריכים לשמור להם את המיטה, הם יכולים לקבל מטופל אחר.

אירית לקסר: התעריף למטופלים מבודדים עולה ב-50%.

משה גפני: את מתארת מצב פחות או יותר נורמאלי ובסדר.

משה גפני: אני מעריך את העבודה שלכם, את מה שאתם עושים, אבל תדעי לך שהזעקה מהשטח היא נוראה.

משה גפני: זה פשוט בלתי אפשרי שאנחנו כמדינה נאורה נעמוד מול בתי האבות כשהשיפוי הוא לא מספיק.

משה גפני: אם ההיטל על העובדים הזרים ייגבה מבתי האבות, זה יהיה דבר נורא.

משה גפני: אני צריך את המלחמה שלכם בעניין הזה.

אירית לקסר: המלחמה שלנו נעשית יום יום.

משה גפני: אני מכבד את מה שאתם עושים, אבל זה לא מספיק.

משה גפני: אומר משרד הבריאות שהמצב הוא פחות או יותר נורמאלי.

יולי גת: המצב הוא קטסטרופאלי.

אלון קלמן: המרכז שאני מנהל נמצא בתוך בית חולים תל השומר.

אלון קלמן: אנחנו עמותה שעובדת כבר 34 שנים.

אלון קלמן: יש לי 220 דיירים בשש מחלקות שונות.

אלון קלמן: מדובר במוסד בפיקוח משרד הבריאות ומשרד הרווחה.

אלון קלמן: עד 2019 התפוסה שלנו עמדה על 95%, 97%, לפעמים גם יותר.

אלון קלמן: בשנה רגילה אנחנו יכולים להרוויח בין חצי אחוז לשני אחוז.

אלון קלמן: ב-2020 התפוסה שלנו ירדה ל-90%, שזה הפסד של מיליון 800 שאני לא יודע להתגבר עליו.

אלון קלמן: רק על הדוח של 10 החודשים האחרונים אנחנו בהפסד של מיליון שקל, וזה כולל את הפיצוי שקיבלנו מהמדינה בגין קורונה.

אלון קלמן: אם לא היה לי את הפיצוי היינו בהפסד של מיליון 400.

אלון קלמן: 70% מהדיירים אצלי משולמים על ידי המדינה, ו-30% הם פרטיים.

אלון קלמן: גם עבור ה-30% אני זקוק לשיפוי, הם אזרחי מדינת ישראל, הם לא בחרו מרצונם החופשי להיות במחלקה סיעודית.

אלון קלמן: אנחנו לא מוסד עם כוונת רווח, אנחנו עמותה שפועלת למעלה משלושה עשורים.

אלון קלמן: אנחנו מוסד איכותי, מקצועי, מוערך על ידי קולגות.

אלון קלמן: ההתפרצות של הקורונה הייתה אצלי במהלך חודש אוגוסט כשהיו אצלי במחלקה של הרווחה רק חמישה דיירים.

אלון קלמן: זו טראומה נוראית לעובדים, לדיירים.

אלון קלמן: אנחנו עד היום מנסים להתאושש.

אלון קלמן: שלושה דיירים הלכו לעולמם.

אלון קלמן: הדיירים האחרים שהיו במחלקת קורונה עברו למחלקות במצבים קשים יותר, הם לא הצליחו לחזור למחלקה.

אלון קלמן: המוסדות הסיעודיים בישראל הם חלק מהתחום של הרפואה, אי אפשר להתעלם מזה.

אלון קלמן: מוסד סיעודי הוא צורך.

אלון קלמן: עבור עשרות אלפי אנשים הוא בית - ואין לו תחליף.

אלון קלמן: מי שנמצא במוסד סיעודי חייב להיות במוסד סיעודי, אין לו ברירה אחרת.

אלון קלמן: בלי פיצוי קורונה ראוי ומתאים אנחנו לא יכולים לשרוד ושוקלים לסגור חלק מהמחלקות שלנו.

אלון קלמן: לא נוכל להמשיך במצב כזה.

אלון קלמן: אנחנו מוסד מרכזי, אנחנו לא משהו ערטילאי.

אלון קלמן: ד"ר לקסר מכירה אותנו, גורמי המקצוע מכירים אותנו.

אלון קלמן: אנחנו חייבים את העזרה שלכם.

אלון קלמן: אני לא עשיתי 12/12, אבל כמות השעות הנוספות שהיו בתקופת הקורונה נעה בין 15% ל-25% יותר מכמות השעות הנוספות הרגילות שלפני הקורונה.

אלון קלמן: אני מקווה שיתייחסו לזה.

אלון קלמן: אנחנו חייבים את העזרה שלכם, אנחנו לא יכולים לשרוד יותר.

משה גפני: נציג האוצר, בבקשה.

דניאל פדון: אני אתחיל מלסקור את הסיוע שנתנו עד כה בתחום הגריאטריה במסגרת מאמצי התמיכה להתמודדות עם הקורונה.

ינון אזולאי: תתחיל עם הדעה שלכם על ההיטל של ה-20%.

ינון אזולאי: מה שנתתם, נתתם, כל הכבוד על ההתנדבות למען הקשישים, אבל בוא תגיד לנו לגבי ההיטל של ה-20%.

דניאל פדון: האגרה וההיטל נחתמו על ידי שר האוצר בשבוע שעבר.

דניאל פדון: האגרה, להבנתי, נמצאת במשרד הפנים, והפטור מהיטל נמצא בבחינה של משרד המשפטים.

ינון אזולאי: מה זה "נמצא בבחינה"?

ינון אזולאי: כשאתם אומרים שזה נמצא בבחינה, זה אומר שכנראה יהיה היטל.

דניאל פדון: ההיטל מחויב מכוח חוק.

ינון אזולאי: האם אתם בעד הפטור?

יולי גת: ההיטל הזה לא מחויב מכוח החוק.

יולי גת: בחוק ההבראה כתוב שעובד זר המועסק כדין במתן טיפול סיעודי, מעסיקו פטור מתשלום היטל.

דניאל פדון: אני לא מתעסק בנושא ההיטל.

אלכס קושניר: מי במשרד האוצר אחראי על הדבר הזה?

משה גפני: תגיד לגבי השיפוי.

דניאל פדון: עד עכשיו ניתנו תקציבים בסך של למעלה מ-700 מיליון שקלים למערכת הגריאטריה בחלק של משרד הבריאות, וניתנו תקציבים נוספים עבור החלק שנצא בפיקוח משרד הרווחה.

משה גפני: כמה?

דניאל פדון: מתוך הכספים האלה, כ-166 מיליון שקל נועדו לבינוי, כלומר בנייה של מחלקות קורונה בבתי החולים הגריאטריים, שיפוץ שנועד להתאמות שנדרשו בגלל הקורונה וכן הלאה.

דניאל פדון: עוד 25 מיליון שקל נועדו לכוח אדם, לתגבורים של כוח אדם.

דניאל פדון: כ-455 מיליון שקלים נועדו למתן שיפויים.

דניאל פדון: הסכום הזה לא כולל את הסכומים שניתנו במסגרת מוסדות שבתמיכת משרד הרווחה.

דניאל פדון: מעבר לזה ניתנו למעלה מ-60 מיליון שקלים בשווי של ציוד מגן שחולק למוסדות.

משה גפני: אתם יודעים שזה לא מספיק?

משה גפני: קיבלתם פניות?

דניאל פדון: הדבר היחיד שעוד לא חולק ואמור לצאת לשטח בימים הקרובים זה מבחן התמיכה במר"גים שאמור לתת שיפוי נוסף למוסדות שפועלים מכוח התוספת השנייה לחוק ביטוח בריאות ממלכתי.

דניאל פדון: אנחנו מקווים שממש בימים הקרובים הוא יצא לשטח וייתן מענה נוסף.

משה גפני: אני מבקש לקבל החלטה.

משה גפני: שמענו את המצוקה של בתי האבות ואת ההחלטה שהתקבלה שצריך דווקא בתקופת הקורונה להביא עובדים זרים כי עובדים ישראלים לא מבצעים את העבודה הזאת, בעיקר בבתי האבות הסיעודיים.

משה גפני: אנחנו דורשים ממשרד האוצר לא לגבות היטל על העובדים הזרים.

משה גפני: כמו שלא גובים היטל על העובדים הזרים בקהילה, כך גם לא לגבות מבתי האבות, מכיוון שבבתי האבות נמצאים במצוקה כלכלית קשה.

משה גפני: אנחנו מבקשים לבחון מחדש את השיפוי שניתן לבתי האבות.

משה גפני: השיפוי איננו מספיק בכדי לעמוד בתנאים הקשים שהיום בתי האבות נמצאים בהם.

משה גפני: אנחנו דורשים לשפר את השיפוי הזה, הוא איננו מספיק, ולהגביר את הסיוע שניתן כדי שהמטופלים על ידי בתי האבות יקבלו את המגיע להם, יקבלו את זה בכבוד, יקבלו את זה כפי שצריך להיות.

משה גפני: בתוך שבועיים אנחנו מבקשים תשובה גם לגבי ההיטל וגם לגבי הגדלת השיפוי של העובדים הזרים.

משה גפני: אני מודה לכולם.

משה גפני: אנחנו נניח את הסיכום על שולחן הכנסת.

משה גפני: תודה רבה, הישיבה נעולה.