ועדת הכלכלה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 138, 2020-12-07 09:00

יעקב מרגי: שלום לכולם, בוקר טוב.

יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה של הכנסת.

יעקב מרגי: 7 בדצמבר 2020, כ"א בכסלו התשפ"א.

יעקב מרגי: הנושא: סגירת סניפי בנקים ופיטורי עובדים, דיון שיזם חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

יעקב מרגי: מספר מילים ואני אתן לך לסקור את הנושא.

יעקב מרגי: אנחנו כולנו ערים ואפילו חווים את השינוי שעובר על הבנקים.

יעקב מרגי: רק לספר לכם חוויה אישית - ב-77', לא לפני הרבה זמן, עבדתי בבנק, בנק לאומי.

אוסאמה סעדי: אז אתה, יש לך ניגוד עניינים.

יעקב מרגי: סניף ראשי באר שבע.

יעקב מרגי: אתם יודעים כמה עובדים היו בסניף הראשי של באר שבע?

יעקב מרגי: מעל 120 עובדים.

פראס בדחי: והיום?

יעקב מרגי: אולי 12 מורשי חתימה.

יעקב מרגי: זו הייתה אימפריה, זה היה מפעל.

יעקב מרגי: אומנם באותה תקופה הייתה חוויה, אבל היום אתה נכנס לבנק, אתה מחפש אם לא סגרו עליך את הדלת כי אתה לא רואה אף אחד.

יעקב מרגי: הקדמה והאמצעים הטכנולוגיים מחייבים, וההתייעלות מחייבת, אבל עדיין עדיין עדיין, תהיה אוכלוסייה - בכלל החברה הישראלית, זה לא מאפיין מגזר כזה או אחר – עדיין יצטרכו את המגע האנושי עם הפקיד, הנגישות לבנק, המרחקים וכל הפיזור.

יעקב מרגי: לכן, אני חושב שמי שאישר את הדיון הזה ומי שביקש את הדיון הזה, עשה טוב.

יעקב מרגי: כדאי לשים את זה על השולחן, לדון ולגעת בזה, לראות אם בכלל זה מתנהל על פי תוכנית מסוימת, אם יש כללים.

יעקב מרגי: אנחנו לא רוצים לומר שהכול קונספירציות, אבל יכול להיות שהיד קלה על ההדק בסגירת סניף במקום כזה, במקום אחר לא, לכן אני חושב שיש מקום לדיון.

יעקב מרגי: נראה לאן נגיע בסוף הדיון הזה, לאיזה מסקנות.

יעקב מרגי: בבקשה, אוסאמה.

אוסאמה סעדי: תודה לך, אדוני היושב-ראש, גם על העזרה שלך בקבלת הדיון והבאתו.

אוסאמה סעדי: באמת, נושא כזה חשוב מאוד לדיון בוועדת הכלכלה אצלך.

אוסאמה סעדי: הזמנתי את חברי ראש מועצת כפר קרע, עורך דין פראס בדחי, שהיישוב שלו, כפר קרע, כנראה הוא הקורבן הבא בדרך בעניין הזה של סו קולד התייעלות, ואז סוגרים, אני מבקש שגם ניתן לו את האפשרות להשמיע את דבריו.

אוסאמה סעדי: אני מדבר על התופעה באופן כללי, אדוני היושב-ראש.

אוסאמה סעדי: כמובן יש תופעה בגלל הקדמה ובגלל הטכנולוגיה, לא צריך כוח אנושי ומסתפקים באמצעים הטכנולוגיים, בשירותי בנקאות מרחוק ובאינטרנט, אבל באמת אנחנו רואים מגמה ברורה, ואני מתריע בדיון הזה שהמגמה הזאת הולכת ותחריף בעתיד ובשנים הקרובות.

אוסאמה סעדי: אם בשנת 2012 היו 1,183 סניפי בנקים בכל המדינה, היום אנחנו מדברים על 1,044, בערך 400 סניפים נסגרו בשנים הללו.

אוסאמה סעדי: אני גם מברך את מרכז המחקר שבאמת הכין לנו דוח חשוב מאוד.

יעקב מרגי: מייד נשמע אותו.

אוסאמה סעדי: דוח באמת מפורט ומנתח את התופעה הזאת.

אוסאמה סעדי: אנחנו מדברים על ירידה של כ-6% בסניפי הבנקים אבל בשני הבנקים הגדולים, שהם חולשים על מרבית הפעילות הבנקאית, הירידה היא ב-20%, ומבחינת הפריסה של הבנקים, ה-1,046 היום: 60% ביישובים יהודיים, 30% ביישובים מעורבים ורק 10% ביישובים ערביים, שזה 106 סניפים, כאשר השיעור הוא 10%, נמוך בהרבה מהשיעור שלנו באוכלוסייה, שזה 20%, חצי, אבל גם אם ניקח מעל 15 שנה, האחוז הוא 14% ואז גם אנחנו מתחת לממוצע.

אוסאמה סעדי: אני רוצה להדגיש גם את העניין של כוח אדם.

אוסאמה סעדי: הרי ברגע שסוגרים סניפים, אומרים: נכון, לא חייבים לפטר את העובדים, לנייד וכו', אבל בפועל יש ירידה של כ-3,000 משרות.

יעקב מרגי: ודאי.

אוסאמה סעדי: היו 31,000 משרות ב-2,015, היום אנחנו מדברים על 27,000 משרות, 10% ירידה במשרות.

אוסאמה סעדי: זה אבטלה, ואנחנו מדברים בכוח מקצועי.

אוסאמה סעדי: מה עושים הבנקים, אדוני היושב-ראש?

אוסאמה סעדי: וטוב שאמרת שיש לך גם עבר בעניין הזה.

אוסאמה סעדי: רוב העובדים החדשים הם על חוזים, הם לא עובדים קבועים, מחדשים להם כל שנה, והראשונים שמשלמים את המחיר ומוציאים אותם, אומרים להם: אתם לא עובדים קבועים, אתם לא צריכים הסתדרות, לא צריכים שום דבר, אף אחד לא מגן עליכם, מזמינים אותם לשימוע ומפטרים אותם.

אוסאמה סעדי: גם בעניין היישובים הערביים, אני חושב שהדוח מגיע למסקנה שצריכה להדליק נורה אדומה גם בבנק ישראל.

יעקב מרגי: תודה.

אוסאמה סעדי: המסקנה, מכלל הנתונים הללו עולה כי השטח, ומספר המשרות הממוצע לסניף ביישובים ערביים, נמוך ביחס לממוצע הארצי.

אוסאמה סעדי: אני אתן לכם דוגמה.

אוסאמה סעדי: אם אנחנו לוקחים, אדוני היושב-ראש, תשע משרות בממוצע לסניף ביישובים ערביים – אדוני היושב-ראש, חברתי אימאן – נמוך ב-50% ביחס לממוצע הארצי.

אוסאמה סעדי: 50%.

אוסאמה סעדי: זאת אומרת, גם כשיש לנו סניף ביישוב הערבי, מספר המשרות הוא גם ככה נמוך.

יעקב מרגי: נא לסכם.

אוסאמה סעדי: מה עושים היום, אדוני היושב-ראש?

אוסאמה סעדי: הרי מי כמוך, ועדת כלכלה, שהבנקאות היא המפתח והיא הזרז לפעילות עסקית, אז מה עושים היום?

אוסאמה סעדי: דיברנו על זה אצלך וגם בוועדת הכלכלה הקודמת בראשות חברנו לשעבר איתן, על הנגב, בכל היישובים – אני לא מדבר על 35 יישובים לא מוכרים, לא מדבר על זה.

אימאן ח'טיב יאסין: רק ברהט יש בנק אחד.

אוסאמה סעדי: אבל אני מדבר על שבעה יישובים מוכרים – חורא, כסייפה, ערערה, לקיה – כל היישובים האלה שיש בהם יותר מ-15,000 תושבים, אין אפילו סניף בנק אחד.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: נשמע את נעם.

אוסאמה סעדי: משפט אחרון.

אוסאמה סעדי: אתה דיברת על התקדמות, טכנולוגיה, אז מה?

אוסאמה סעדי: באיחוד האירופי ובמדינות אירופה אין טכנולוגיה?

אוסאמה סעדי: זה גם מופיע בדוח.

אוסאמה סעדי: לכל 100,000 תושבים - 11 סניפים בישראל; באירופה, כמה? 27.

אוסאמה סעדי: אז גם באירופה נותנים שירותים בנקאיים.

אוסאמה סעדי: נקודה אחרונה.

אוסאמה סעדי: מאז מוזג בנק ערבי-ישראלי, אדוני היושב-ראש, היה בנק שנקרא בנק ערבי-ישראלי, שהוא חברת בת מקבוצת - -

יעקב מרגי: של לאומי.

אוסאמה סעדי: - - בנק לאומי.

אוסאמה סעדי: ב-2016 מיזגו אותו, ותראה איזה ירידה דרסטית בשירותים של בנק לאומי.

אוסאמה סעדי: ומה עושים עכשיו, אדוני, לעסקים?

אוסאמה סעדי: היום, לא רק שעומדים לסגור את סניף בנק לאומי בכפר קרע.

אוסאמה סעדי: אום אל פחם, כפר קרע, באקה אל-גרביה, מעלה עירון, מוסמוס – כל אלה, גם אום אל פחם, 70,000 תושבים, מחלקת עסקים איפה?

אוסאמה סעדי: סוגרים את כל מחלקות העסקים בכל היישובים האלה ומעבירים את זה לבנק לאומי בערערה.

אוסאמה סעדי: זאת אומרת, 250,000 תושבים, 200,000 תושבים ועסקים צריכים ללכת לערערה.

אוסאמה סעדי: ולכן אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, אנחנו צריכים מכאן לבקש מבנק ישראל, המפקח על הבנקים, לא יכול להיות.

אוסאמה סעדי: אני ראיתי את התגובה שלו עם הבקשות.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: נעם בוטוש, בבקשה.

נעם בוטוש: ראשית, אני אגיד תודה באמת לחבר הכנסת סעדי שהציג כבר הרבה מהנתונים העיקריים, אני אחדד כמה נקודות.

נעם בוטוש: קודם כול, כמו שנאמר, בשנים 2010 עד 2019 נסגרו 386 סניפים ואנחנו רואים שעיקר הירידה זה באמת בקבוצות פועלים ולאומי, כ-60% מכלל הסניפים שנסגרו.

נעם בוטוש: לגבי הנושא של מספר סניפים לפי סוג יישוב, אני אגיד שיש פה שני דברים.

נעם בוטוש: יש מגמה כללית של סגירת סניפים בכל הארץ, וראינו שדווקא ביישובים הערביים, כשסיווגנו את הסניפים, הייתה איזושהי עלייה, היה גידול של 8% במספר הסניפים.

נעם בוטוש: זה מצד אחד.

נעם בוטוש: מצד שני, כשבוחנים את הנתונים, את מאפייני הסניפים, רואים שבאמת ביישובים הערביים יש יותר תושבים על כל סניף, כלומר ביחס לאוכלוסייה יש יותר תושבים על כל סניף, יותר תושבים על כל שטח של סניף ועל כל משרה בסניף.

יעקב מרגי: זה בלי שום קשר למגמת הסגירה של הסניפים.

נעם בוטוש: כן.

נעם בוטוש: בסוף זה משתקלל.

יעקב מרגי: עדיין, עם העלייה, אלה נתונים נמוכים לעומת המגזר הכללי.

נעם בוטוש: כן.

נעם בוטוש: גם עם העלייה, עדיין ביחס לממוצע הארצי יש יותר תושבים על כל סניף, על כל משרה.

נעם בוטוש: נציין שגם בחנו את מספר הסניפים שנסגרו לפי מחוזות, אז רואים שעיקר הסגירה הייתה במחוזות תל אביב והמרכז, כ-60% מהסניפים שנסגרו.

נעם בוטוש: אני מאמין שהפיקוח ירחיב על זה, אבל אני אגיד שבאופן כללי, כל הנושא של סגירת סניפים והצמצום, זה מתקשר בכלל לשינוי שעובר על מערכת הבנקאות, כל המעבר לשירותים דיגיטליים שקורה בשנים האחרונות.

נעם בוטוש: יש בזה גם יתרונות, צריך להגיד את זה.

נעם בוטוש: ראינו שהעלות החודשית של ניהול חשבון עו"ש באמת ירדה בכ-40% בעשור האחרון.

נעם בוטוש: יש יותר שירותים דיגיטליים, במיוחד בתקופת משבר הקורונה ראינו את החשיבות של זה.

נעם בוטוש: זה מצד אחד.

נעם בוטוש: עם זאת, וצריך לשמוע מהפיקוח מה הם אומרים, מה המענה שנותנים לחלק מקבוצות האוכלוסייה שהנגישות שלהם לאמצעים הדיגיטליים היא נמוכה יותר, מה עושים עם אזרחים ותיקים, עולים חדשים, תושבי יישובים בפריפריה שאולי פחות מקבלים את המענה.

נעם בוטוש: מצד אחד, ההתייעלות, היא יכולה להיות טובה והיא גם מתגלגלת בסוף ללקוחות.

נעם בוטוש: מצד שני, יש פתרונות שצריך לתת לחלק מהאוכלוסיות.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: עודדה פרץ, בבקשה.

 << אורח >> עודדה פרץ: שלום.

 << אורח >> עודדה פרץ: שמי עודדה פרץ, אני סגנית המפקח על הבנקים, נעים מאוד.

 << אורח >> עודדה פרץ: כמו שנאמר פה על ידי נציג הממ"מ, הנושא של סגירת סניפים הוא נושא שהוא קיים בכל העולם והוא נובע מזה שבעצם הביקוש של לקוחות לשימוש בסניפים הלך ופחת לאור ההתפתחות הטכנולוגית.

 << אורח >> עודדה פרץ: אנשים הרבה יותר משתמשים בדיגיטל, הוקמו כל מיני אפליקציות, אתרים וכל מיני חלופות שהן הרבה יותר נוחות, זמינות, זולות - אנחנו דאגנו לזה שזה גם יהיה הרבה יותר זול - ולרוב האוכלוסייה יותר מתאים להשתמש באמצעים האלה.

 << אורח >> עודדה פרץ: לכן, שיעור ההגעה של לקוחות לסניפים הולך ופוחת.

 << אורח >> עודדה פרץ: אנחנו עוקבים אחרי הנתון הזה ורואים שבעצם יש עלייה מאוד מאוד גדולה בשיעור הפעילות שמשקי בית עושים באמצעים דיגיטליים והיא עלתה מ-55% ב-2017 ל-72%, עלייה מאוד מאוד משמעותית, ובמקביל, יש ירידה בצריכה של שירותי פקיד ולכן אין כבר צורך בסניפים הגדולים והעצומים האלה כמו שאתה תיארת, של 120 פקידים.

 << אורח >> עודדה פרץ: יחד עם זאת, אנחנו דואגים מאוד מאוד לאוכלוסייה שאין לה נגישות לשירותים האלה.

 << אורח >> עודדה פרץ: יש אנשים, חלקם זה קשישים אבל לא רק, גם כל מיני אנשים עם מוגבלויות וכל מיני אנשים שפחות יכולים להשתמש בשירותים האלה, אנחנו דואגים להם כדי שגם הם יוכלו לקבל שירותים בנקאיים ותהיה להם נגישות לכל השירותים ואנחנו עושים את זה בהרבה דרכים.

יעקב מרגי: את יכולה לפרט קצת?

 << אורח >> עודדה פרץ: כן, בוודאי.

 << אורח >> עודדה פרץ: נגיד כמה מילים על הרקע.

 << אורח >> עודדה פרץ: ב-2016 חוקק ביוזמת חבר הכנסת כבל חוק שהוא ייחודי למדינת ישראל, לא קיים בשום מקום בעולם, שלמעשה ניתנה סמכות למפקח על הבנקים לאשר סגירה של כל סניף, ובעצם כל בנק שרוצה לסגור סניף צריך לפנות למפקח על הבנקים, יהוא לא יכול לסגור את הסניף אם הוא לא קיבל אישור, ויש כמה אפשרויות: או שאנחנו מאשרים, או שאנחנו דוחים, או שאנחנו מאשרים עם התניות.

יעקב מרגי: מה אמות המידה לסגירה?

 << אורח >> עודדה פרץ: יש הרבה מאוד קריטריונים שאנחנו בודקים כשאנחנו סוגרים סניף.

 << אורח >> עודדה פרץ: בעקבות חקיקת החוק הזה אנחנו הוצאנו הוראה, שבעצם מורה לתאגידים איזה נתונים הם צריכים למסור לנו כשהם מבקשים לסגור סניף, יש טופס שהם צריכים למלא ואנחנו בודקים הרבה מאוד קריטריונים במסגרת ההחלטה הזאת.

 << אורח >> עודדה פרץ: אני באופן אישי חותמת על ההחלטות האלה, ולא בכדי זה נמצא בטריטוריה שלי, אני מנהלת את אגף בנק לקוח בפיקוח על הבנקים שזה אגף שדואג ללקוחות, ובעצם נתנו את הסמכות הזאת לי כי ידעו שאני אדאג ללקוחות בכל סגירה כזאת והיד שלי תרעד בכל חתימה כזאת.

 << אורח >> עודדה פרץ: הקריטריונים הם רבים מאוד.

 << אורח >> עודדה פרץ: אנחנו בודקים את החלופות.

 << אורח >> עודדה פרץ: קודם כול, לפי ההוראה שלנו, הבנק צריך להראות לנו שהוא מבקש לסגור, שיש חלופות נאותות למתן השירות ללקוחות.

 << אורח >> עודדה פרץ: בהרבה מאוד מהמקרים יש סניף מאוד קרוב.

 << אורח >> עודדה פרץ: המספרים האלה שהוצגו של מספר סניפים שירדו זה לא 400, זה הרבה פחות.

 << אורח >> עודדה פרץ: הייתה תקופה שפתחו הרבה מאוד סניפים וכשהתחלנו בתהליכים האלה של אישור סגירות ראינו סניפים מאוד מאוד קרובים, לפעמים שני סניפים של אותו בנק במרחק של כמה מאות מטרים ואין לזה שום הצדקה.

 << אורח >> עודדה פרץ: זה היה נכון לתקופה אחרת והיום זה כבר לא רלוונטי.

 << אורח >> עודדה פרץ: אז קודם כול, אנחנו בודקים אם יש סניפים אחרים של אותו בנק בסביבה הקרובה, אם יש סניפים של בנקים אחרים באותו יישוב או בסביבה קרובה, מה שיעור השימוש של לקוחות, כמה לקוחות מגיעים לקבל שירותי פקיד באותו סניף, כמה לקוחות הצטרפו לשירותים דיגיטליים וכמה הם בפועל משתמשים בהם.

 << אורח >> עודדה פרץ: אנחנו בודקים מה שיעור הלקוחות מעל גיל 70 בכל סניף ואנחנו מבררים מה המצב הסוציואקונומי של היישוב שבו מתבקשת הסגירה, האם יש בתי אבות למשל בסמוך לסניף שנסגר, האם יש מוסדות אחרים – אם זה למשל במרכז מסחרי, זה שיקול – מה שיעור השימוש במכשירים האוטומטיים.

 << אורח >> עודדה פרץ: הרבה הרבה מאוד שיקולים נכנסים לדבר הזה.

 << אורח >> עודדה פרץ: גם גודל הסניף למשל, אם זה סניף מאוד גדול אנחנו גם ניקח את זה בחשבון.

יעקב מרגי: תפרטי מה אתם עושים כדי להקל במידה וסגרתם סניף.

 << אורח >> עודדה פרץ: במסגרת הסגירה אנחנו יכולים או להחליט לסגור או לדחות את הבקשה או לסגור עם התניות.

 << אורח >> עודדה פרץ: יש כמה סוגים של התניות.

 << אורח >> עודדה פרץ: אחת ההתניות זה להשאיר מכשירים בסביבה של הסניף שנסגר, או מבואה דיגיטלית, והמכשירים האלה הם מכשירים שהם בעצם כבר "תקועים" כי היה שם סניף ולכן המחיר שלהם הוא מחיר מוזל כמו של מכשירים כשיש סניף בסביבה, שזה בסביבות שקל וחצי למשיכת מזומן.

 << אורח >> עודדה פרץ: את רוב הפעולות היום אפשר לעשות בדיגיטל, השארת המכשירים עונה על רוב הצרכים של רוב האנשים, וכשאנחנו חושבים שזה לא מספיק אנחנו נדרוש להשאיר סניף נייד או סניף חלקי שבעצם ימשיך.

 << אורח >> עודדה פרץ: יכול להיות שיש מופע קהל מאוד נמוך בסניף הזה אבל עדיין יש אנשים שצריכים את השירות הפרונטלי ורוצים להגיע לסניף, ולכן לטובת אותם אנשים, כדי שהם יוכלו להמשיך לקבל את השירותים בצורה נאותה, אנחנו דורשים הפעלה של סניפים ניידים או חלקיים שימשיכו להגיע למקום הזה בהתאם לצרכים של הלקוחות ולתת להם את השירותים באופן פרונטלי.

 << אורח >> עודדה פרץ: אם אני מסתכלת על סך הבקשות שהוגשו אלינו, מתוך סך הבקשות, ב-20% מהמקרים או שדחינו את הבקשה או שדרשנו השארה של סניף נייד או חלקי, או את שני הדברים גם יחד.

 << אורח >> עודדה פרץ: מבחינת האוכלוסייה הקשישה אנחנו באמת נותנים להם את תשומת הלב המרבית.

 << אורח >> עודדה פרץ: כמו שאמרנו, אנחנו בודקים מה אחוז הלקוחות מעל גיל 70 באותו סניף ואם האחוז הוא גבוה אנחנו מתחשבים בזה או בדרישת התניות או שאנחנו נסרב לסגירת הסניף, בוחנים סמיכות לבתי אבות, ואם יש בית אבות סמוך אנחנו נדרוש שיגיע סניף נייד לאותו בית אבות.

 << אורח >> עודדה פרץ: אנחנו דורשים להעניק סיוע אנושי לאוכלוסייה הזאת בשימוש בעמדות שירות.

 << אורח >> עודדה פרץ: הבנקים נדרשו להכשיר את העובדים לסייע ללקוחות, לקיים הכשרות ייעודיות לעובדים כדי שהם ידעו איך לסייע ללקוחות ללמוד איך להשתמש במכשירים האלה כי בעצם רוב רובם של הלקוחות האלה יכולים ללמוד להשתמש בדיגיטל, או בדיגיטל באתר או באפליקציה או במכשירים בבנק.

יעקב מרגי: תודה בשלב הזה.

יעקב מרגי: בבקשה, חברת הכנסת אימאן.

אימאן ח'טיב יאסין: בוקר טוב, כבוד היושב-ראש, חברים, חברות נכבדים, כבוד ראש המועצה, ברוך הבא.

אימאן ח'טיב יאסין: אין ספק שאנחנו לאורך תקופה ארוכה חווים מדיניות עיוורת ומתעלמת מהצרכים של החברה הערבית ושל החברה בכלל, של אנשים בתוך החברה.

אימאן ח'טיב יאסין: המפקחת על הבנקים הדגישה את הנושא של הקשישים.

אימאן ח'טיב יאסין: נכון, הקשישים צריכים שירות מיוחד אבל לא רק הם.

יעקב מרגי: לא רק הם.

אימאן ח'טיב יאסין: לא רק הם, וצריך באמת לתת את השירות הנאות לכלל האנשים.

אימאן ח'טיב יאסין: אם אנחנו מסתכלים ברשימה הזאת - ותודה רבה לממ"מ כמובן על המסמך, ידידי אוסאמה על היוזמה - וממה ששמענו קודם, עיקר הבנקים נסגרו בתל אביב או במרכז, אבל עדיין זה לא פותר את הבעיה.

אימאן ח'טיב יאסין: אם אני מסתכלת ברשימה למטה, שלושת הבנקים כמעט ולא קיימים ביישובים הערביים, אם נסתכל על מזרחי טפחות ועל ירושלים ועל איגוד, באיגוד לא היה שינוי אבל בשני הבנקים האחרים - - -

יעקב מרגי: איגוד נבלע, בלע אותו התנין הגדול.

יעקב מרגי: מזרחי טפחות בלע אותו.

אימאן ח'טיב יאסין: אנחנו רואים, במזרחי טפחות ובירושלים יש עלייה, והסניפים האלה כמעט ולא קיימים בתוך היישובים הערביים.

אימאן ח'טיב יאסין: צריך לקחת בחשבון, כן דיגיטציה וכן דיגיטלי, צריך לקחת שני דברים.

אימאן ח'טיב יאסין: א', בהרבה מקומות בישראל, חלק נכבד, לפחות ב-20% מהיישובים, ואם נדבר על פריפריה חברתית גיאוגרפית בטוחה שייכנסו גם יישובים יהודיים במקום הזה, אין להם בכלל תשתית דיגיטלית כדי לעשות את הפעולה הזאת, כשאנחנו יוצאים מנקודת הנחה שכן הם יכולים ויודעים לעשות זאת.

אימאן ח'טיב יאסין: אז מה הטעם?

אימאן ח'טיב יאסין: כאילו אנחנו רוצים להראות, למי?

אימאן ח'טיב יאסין: לעצמנו, כאילו אנחנו חברה מפותחת שיש לנו את כל האפשרויות בעולם ויכולים להתנהל.

אימאן ח'טיב יאסין: הלוואי שנגיע ליום הזה וכל אדם יוכל מהמקום שלו לנצל את הזמן שלו באיכות הכי טובה והכי יעילה ולא יצטרך לצאת ולבזבז נסיעה לבנק וגם לחכות בתוך הבנק עד שיקבל את השירות.

אימאן ח'טיב יאסין: בתקופת הקורונה – ואני מקווה שלא נחזור למראות הקשים שהיו לנו בגל הראשון – היינו עדים למצבים מאוד מאוד קשים של אנשים ונשים, ואנשים בעלי צרכים מיוחדים, שישבו שעות על גבי שעות בשמש.

אימאן ח'טיב יאסין: מקווה שלא יצטרכו לשבת בחורף מתחת לגשם כדי לקבל את השירות, במעט השירות שנמצא וקיים.

אימאן ח'טיב יאסין: ולכן, הנושא הזה אומר דרשני, ויש זכות בסיסית.

אימאן ח'טיב יאסין: לא מתקבל על הדעת, יישוב – כמה אלפים יש ביישוב?

פראס בדחי: 20,000.

אימאן ח'טיב יאסין: 20,000 תושבים בכפר קרע, שלא יהיה להם סניף בנק.

אימאן ח'טיב יאסין: איפה זה יכול להיות, באמת.

יעקב מרגי: תודה.

אימאן ח'טיב יאסין: והמפקחת יושבת ואומרת, אנחנו בודקים מקום שיש זקנים, שיש בית אבות.

אימאן ח'טיב יאסין: כל הכבוד לזקנים ולבית אבות, ומגיע להם, נכון, אבל גם 20,000 תושבים, מגיע להם שירות.

אימאן ח'טיב יאסין: די עם המדיניות המעוותת העיוורת, עיוורת – זהו, אין מילה אחרת.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חייבים לומר ולציין, אומנם אין מגמה של סגירה בחברה הערבית אבל יש מחסור.

אימאן ח'טיב יאסין: מחסור אדיר.

יעקב מרגי: הפריסה, הבנקים לא פותחים סניפים.

הילה שי וזאן: יש מגמת סגירה כללית.

יעקב מרגי: בחברה הערבית לא סוגרים יחסית, אבל חסר בלי שום קשר בגלל הפריסה.

הילה שי וזאן: אז על אחת כמה וכמה.

אימאן ח'טיב יאסין: אתה רוצה לפתח כלכלית, כבודו, אתה צריך לתת גם תשתית שירותית שתאפשר את הפיתוח הזה.

אימאן ח'טיב יאסין: לא יכול להיות.

יעקב מרגי: איגוד הבנקים, טיבי רבינוביץ'.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

טיבי רבינוביץ': קודם כול, באיגוד הבנקים חברים כמעט כל הבנקים, ויש בנקים שנותנים שירותים יותר דיגיטליים ויש בנקים במגמה של פתיחת סניפים, כך שהלקוח בסופו של דבר מקבל - - -

הילה שי וזאן: איזה בנק יש במגמת פתיחת סניפים?

הילה שי וזאן: אחד.

טיבי רבינוביץ': למשל, בנק מזרחי טפחות מצהיר שהמדיניות שלו היא פתיחת סניפים.

הילה שי וזאן: לא מצהיר.

הילה שי וזאן: פותח בפועל.

יעקב מרגי: כן, כן.

יעקב מרגי: יש טבלה, תסתכלי.

הילה שי וזאן: אין פה.

אימאן ח'טיב יאסין: אבל איפה?

אימאן ח'טיב יאסין: אני רוצה לשאול איפה הם פותחים.

הילה שי וזאן: איפה יש גדילה?

יעקב מרגי: יש.

יעקב מרגי: מזרחי טפחות ובנק ירושלים במגמת גדילה.

טיבי רבינוביץ': לצערי, אני לא ראיתי את המסמך של הממ"מ אבל אני אומר לך שאם תרצי אני יכול להביא לך בהמשך.

יעקב מרגי: יש פה מסמך של הממ"מ, מפורט.

טיבי רבינוביץ': בסופו של דבר, יש בפני הציבור מגוון רב של אפשרויות.

טיבי רבינוביץ': אני רוצה לדבר על מה הציבור רוצה, כי אתם יושבים פה ובעיקרון מייצגים את הציבור, אבל בואו נדבר קצת על עובדות.

טיבי רבינוביץ': קודם כול, מופע הקהל בסניפים ירד.

טיבי רבינוביץ': אין מה לעשות, בסופו של דבר הציבור מגיע פחות לסניפים.

טיבי רבינוביץ': זה דבר אחד.

יעקב מרגי: צריך לומר את האמת.

יעקב מרגי: אני משכיר דירה.

יעקב מרגי: אמרתי לשוכר: אם אתה לא עובר מבנק הדואר לבנק אחר, כי אין סליקה באפליקציה לצ'קים של בנק הדואר, אני מפסיק את החוזה.

יעקב מרגי: לא בא לי כל חודש, לא רוצה לשלם גם את העמלות של ההפקדה מראש.

טיבי רבינוביץ': תפקיד בסלולר.

יעקב מרגי: בבנק הדואר אי אפשר להפקיד.

יעקב מרגי: הוא עבר בנק בגלל זה.

יעקב מרגי: הנוחות, אין ספק, הייתי מבקר פעם בשבוע בבנק, היום אני לא רואה את הבנק, אני לא יודע מי הפקידים בבנק.

אימאן ח'טיב יאסין: אבל לא כולם כמונו, כבודו.

טיבי רבינוביץ': קודם כול, את צודקת.

אימאן ח'טיב יאסין: הרבה לא כמונו.

יעקב מרגי: ודאי, אני לא אומר.

יעקב מרגי: אני מנסה להסביר למה הנוכחות של האזרחים בבנקים ירדה, למי שיכול.

יעקב מרגי: למי שלא, ודאי שלא.

טיבי רבינוביץ': קודם כול, אתה צודק.

טיבי רבינוביץ': אז אמרתי, מופע הקהל ירד, עלייה משמעותית בשימוש בבנקאות מרחוק.

טיבי רבינוביץ': ב-2019, 67% מהפעולות לא נעשו בסניף, בעוד שב-2016 היו 45%, כלומר יש עלייה דרמטית.

טיבי רבינוביץ': הציבור לומד להשתמש בבנקאות מרחוק.

טיבי רבינוביץ': השירותים שניתנים על ידי הבנקים היום הרבה יותר משוכללים.

יעקב מרגי: אני מקווה שהם מוגנים יותר מאשר שירביט.

טיבי רבינוביץ': הנה אתה רואה, אנחנו בדיוק עושים קמפיין עכשיו כדי לעודד את מודעות הציבור לנושא הזה, להיזהר.

יעקב מרגי: לשנות סיסמאות ולא לשים תאריכי לידה של הילדים.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

טיבי רבינוביץ': השירותים הם הרבה יותר משוכללים.

טיבי רבינוביץ': ניתנות לציבור הרבה מאוד אפשרויות להתנהל מול הבנק מרחוק.

טיבי רבינוביץ': המכשירים האוטומטיים, מספרם היום גדל – גם המכשירים הבנקאיים וגם המכשירים הלא בנקאיים, והפעילות שניתן לעשות באמצעות המכשירים היא הרבה יותר גדולה.

טיבי רבינוביץ': עכשיו בואו נדבר על מה המדינה רוצה, מה המדינה רוצה ומה המדיניות שלה לגבי פתיחת הסניפים.

טיבי רבינוביץ': בואו נדבר על ארנונה כי אני חושב שכותרת הדיון של היום הייתה צריכה להיות הארנונה בסניפי הבנקים.

יעקב מרגי: אני מוכן לעשות את זה יחד עם העמלות בסניפי הבנקים.

טיבי רבינוביץ': אין שום בעיה.

יעקב מרגי: א', צריך תואר שני בכלכלה להבין למה אתם מחייבים ולמה זה לא שורה אחת ולא 18,000 פטנטים.

טיבי רבינוביץ': אפשר להשוות.

יעקב מרגי: זה כמו החיובים של הוט, אף פעם אתה לא יודע מה הולך להיות מחויב בחודש הבא.

טיבי רבינוביץ': אין בעיה, אפשר לעשות על זה גם דיון אבל בואו נדבר על הארנונה בסניפים.

טיבי רבינוביץ': עלות מטר סניף היא 1,440 שקלים למטר.

טיבי רבינוביץ': אתם יודעים כמה משלם סניף של מקדונלדס?

יעקב מרגי: טיבי, במקום לתת לנו הרצאה על מקדונלדס - - -

אוסאמה סעדי: בגלל זה אתם סוגרים סניפים?

הילה שי וזאן: באמת, בתקופה כזו.

אוסאמה סעדי: בגלל ארנונה אתם סוגרים סניפים?

אוסאמה סעדי: מה הרווח של הבנקים?

קריאות: - - -

יעקב מרגי: הילה.

הילה שי וזאן: לא, לא, אי אפשר.

יעקב מרגי: את רוצה להפריע לי?

הילה שי וזאן: בתקופה כזו, עם רווחים שאתם מציגים, אתה באמת מדבר איתנו על ארנונה?

אוסאמה סעדי: כמה מיליארדים אתם מרוויחים?

אוסאמה סעדי: זאת בושה וחרפה שמדברים על ארנונה.

הילה שי וזאן: עם רווחים שאתם מציגים אתה באמת מדבר איתנו על ארנונה?

הילה שי וזאן: לא, באמת אני שואלת.

אוסאמה סעדי: בגלל זה אתה סוגר סניפים?

יעקב מרגי: תקשיב, במקום לתת לנו הרצאה על ארנונה, יכולת להצדיק את זה בצורה כזו.

יעקב מרגי: אתם מבקשים מאיתנו להוזיל עמלות.

יעקב מרגי: יש עלויות.

הילה שי וזאן: איזה תעוזה.

יעקב מרגי: טיבי, אל תעלה על מוקשים שלא צריך.

הילה שי וזאן: אתה באמת מדבר איתנו?

הילה שי וזאן: אנשים אין להם מה לאכול.

הילה שי וזאן: אתם מציגים רווחיות באופן גורף - -

אימאן ח'טיב יאסין: כל השנים.

פראס בדחי: מיליונים.

אוסאמה סעדי: מיליארדים.

אוסאמה סעדי: מה זה מיליונים.

אימאן ח'טיב יאסין: מיליארדים.

אימאן ח'טיב יאסין: לא מיליונים.

הילה שי וזאן: - - כמעט בכל מחזור, ואתה מדבר איתנו על ארנונה לבנקים?

הילה שי וזאן: באמת.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: נא לאפשר לו לסיים.

יעקב מרגי: בבקשה.

הילה שי וזאן: איזה ניתוק.

טיבי רבינוביץ': עלות הארנונה בבנקים היא בערך פי 10 כמעט מכל עסק אחר.

הילה שי וזאן: חבל לא 20.

טיבי רבינוביץ': דבר נוסף, כל החוקים שמועברים בכנסת, שמטרתם להגדיל את התחרות במערכת הבנקאית, בסופו של דבר לא קוראים לעסקים האחרים לפתוח סניפים.

טיבי רבינוביץ': בסופו של דבר, המטרה של החוקים שאתם מעבירים היא להגביר את התחרות במערכת הבנקאית, בעיקר באמצעים דיגיטליים – מעבר בין בנקים - - -

יעקב מרגי: תודה, טיבי.

יעקב מרגי: תעצור פה.

טיבי רבינוביץ': - - -

יעקב מרגי: לא, לא.

יעקב מרגי: אני אתן לך בהמשך.

הילה שי וזאן: הוא עוזר לך.

יעקב מרגי: אני נותן לך עצה.

יעקב מרגי: אני רואה שאתה במסלול התנגשות.

יעקב מרגי: תעצור.

יעקב מרגי: בגלל זה אתם מתחננים כל פעם לדחות מתווה כזה של התחרות.

יעקב מרגי: אתה מדבר איתי על ארנונה, אתה מדבר איתי על עלויות.

יעקב מרגי: בוא אני אגיד לך איפה לחסוך.

יעקב מרגי: תאמין לי, רק מהסניף שלי אני יכול להגיד לך כמה הייתי חוסך, שטחי ארנונה.

יעקב מרגי: אנחנו בלשכות של הכנסת לא יושבים בלשכות כאלה.

טיבי רבינוביץ': אבל פי 10 זה הגיוני?

יעקב מרגי: אתם במרווח של מטרז' פי 10 על כל פקיד.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: תלכו למקומות היקרים ותשחקו אותה, בסוף אנחנו משלמים את המחירים.

יעקב מרגי: אל תיכנס לזה.

יעקב מרגי: יכולת לסכם את כל קו ההסברה שלך, אתם מבקשים מאיתנו מצד אחד להתייעל, להוזיל עמלות – זה נדרש.

יעקב מרגי: אתה יודע מה?

יעקב מרגי: יש גם שכל.

יעקב מרגי: ברגע שחלק מהשירותים הם דיגיטליים, מתבקש.

יעקב מרגי: למה אתה הולך למחוזות שלא צריך לדבר עליהם בכלל?

יעקב מרגי: אם אתה רוצה שאני אתן לך – אתה יודע מה, בהתנדבות – בשקל לשנה התייעלות שתיתן לך את אותה תוצאה בלי מה שאתם מדברים, אני יכול לעשות לך את זה גם איך שאתם מתנהלים, אז עם כל הכבוד.

יעקב מרגי: כשזה מדובר בלקוח, ההתייעלות על חשבון הלקוח; כשזה מדובר על חשבון העובדים, ההתייעלות על חשבון העובדים.

יעקב מרגי: כשזה מדובר על הבנקים ועל הצמרת של הבנקים, שם אין התייעלות, אז אל תלך לשם, ביקשתי ממך.

יעקב מרגי: אתה מתעקש, לכן תעצור.

יעקב מרגי: בסבב השני.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: עורך דין פראס בדחי.

פראס בדחי: תודה רבה.

פראס בדחי: אדוני היושב-ראש, תודה לך על ההזמנה, תודה לחברי אוסאמה סעדי על היוזמה הברוכה ליזום את הדיון הזה בעניין סגירת הבנקים.

פראס בדחי: היישוב כפר קרע, שמונה 20,000 תושבים, הוא אחד הנפגעים מהמדיניות האכזרית הזאת של הבנקים.

יעקב מרגי: היה שם סניף ונסגר?

פראס בדחי: כן.

פראס בדחי: היה שם סניף של בנק, קודם כול בנק ערבי שהתמזג עם לאומי ועכשיו לאומי נסגר.

פראס בדחי: זה מדיניות שאין בה חמלה, זה מדיניות שיש בה התאכזרות לאדם.

פראס בדחי: בסופו של דבר, הבנקים, אדוני היושב-ראש, צריכים לתת שירות.

יעקב מרגי: רגע, אני אעזור לך, אני רוצה לנווט אותך.

פראס בדחי: אני בא להשמיע את קול זעקתנו על המדיניות.

יעקב מרגי: ידידי, אני אתן לך.

יעקב מרגי: הרי בסוף בסוף אתה תרצה שאנחנו פה נכתוב מסקנות ונפקח עליהן.

יעקב מרגי: נכון?

פראס בדחי: וגם אני אציע משהו.

יעקב מרגי: ולא נכלה את הזמן בנאומים ארוכים, אז רק שאלה כדי שגם הציבור, גם הפרוטוקול - - -

פראס בדחי: תן לי להגיד כמה מילים, אחרי זה אני אענה על כל השאלות.

יעקב מרגי: אני רוצה שאתה תאמר בתוך הדברים שלך.

יעקב מרגי: הפרוטוקול לא יכול לשאול, אני שואל במקומו.

יעקב מרגי: מה המרחק הכי קרוב מהנקודה המרכזית של כפר קרע או מהקצה שלה לסניף בנק הכי קרוב שיש לך באזור?

פראס בדחי: אדוני, סניף בנק לאומי נמצא במרכז היישוב, הוא נגיש לכל היישוב.

יעקב מרגי: אם היום סוגרים אותו, לאן זה הולך?

פראס בדחי: לערערה.

פראס בדחי: זה יישוב אחר בכלל.

יעקב מרגי: כמה המרחק?

אוסאמה סעדי: עם הפקקים, שעה.

אימאן ח'טיב יאסין: מספיק הפקק בכניסה.

פראס בדחי: המרחק הוא שישה קילומטר, אבל זה לא האישו.

פראס בדחי: אני אסביר ואתה תבין עד כמה המצוקה היא קשה, עד כמה ההחלטה הזאת, היא מתאכזרת לתושבים ולא מסתכלת על התושב.

פראס בדחי: בסופו של דבר, יש אדם מאחורי ההחלטה הזאת והם לא מסתכלים על האדם, הם מסתכלים איך להשיא את הרווחים, הם מסתכלים איך להרוויח יותר במקום איך לשרת את התושבים.

פראס בדחי: הנה, שמעת איזה ניתוק מהמציאות, מהאנשים בשטח, כמה כואב להם על הארנונה.

פראס בדחי: זה מה שמטריד את הבנקים?

פראס בדחי: הארנונה, אדוני היושב-ראש?

פראס בדחי: לא מטריד אותם רמת השירות, איכות השירות.

פראס בדחי: גם בעידן של הטכנולוגיה, גם בעידן תחת הכותרת של התייעלות – ומדברים איתנו על התייעלות – למי הם רוצים להתייעל?

פראס בדחי: כדי לתת שירותים יותר טובים?

פראס בדחי: הם מתייעלים כדי להרוויח יותר, לא כדי לשרת את האזרחים.

פראס בדחי: עכשיו שמעתי בצער רב את סגנית המפקח על הבנקים.

פראס בדחי: מילה אחת, עיניה לא נשואות לאנשים בעלי המוגבלויות, לזקנים, לדלי אמצעים, לאנשים שעדיין לא משתמשים בטכנולוגיה – מה עושים איתם, איך ייסעו מיישוב ליישוב כדי לקבל שירותי בנקים?

יעקב מרגי: למרות שאתה מתעקש, אני אפריע לך.

אימאן ח'טיב יאסין: שאין להם רכב.

יעקב מרגי: אני אתן לך להמשיך.

יעקב מרגי: היא ציינה דברים שהם עושים כשהם סוגרים את הבנק, מהם התנאים שהם מבקשים, בואו תבינו.

יעקב מרגי: אישור בתנאי שיופעל סניף נייד או חלקי במקום – 2.7% מכלל הסגירות.

יעקב מרגי: אישור בתנאי שיישאר מכשיר אוטומטי - -

אוסאמה סעדי: משאירים מכשיר, אז מה.

יעקב מרגי: - - ויופעל או סניף נייד או חלקי במקום – 10% מכלל הסגירות.

יעקב מרגי: זה לא מספיק, גברתי, עודדה.

יעקב מרגי: זה לא מספיק.

פראס בדחי: אני מזמין את אדוני היושב-ראש לסייר ביישובים הערביים ולראות עד כמה בנק חיוני לתושבים, להתנהלות העסקית של היישוב.

פראס בדחי: הוא לא רק בהיבט של הארנונה - שזה פוגע גם ברשויות ובתשלומים ובחיי המסחר היומיומיים - יישוב שיש בו חיי מסחר ערים צריך בנק, נקודה.

פראס בדחי: יישוב שיש בו 20,000 תושבים, שצריכים לקבל שירותים, צריך בנק.

פראס בדחי: המדיניות הזאת, במיוחד עכשיו – אני, כמשמיע את קולם ואת צעקתם של תושבי כפר קרע כאן בפני הוועדה הנכבדה, אומר שסגירת בנק לאומי בכפר קרע היא החלטה שאין בה חמלה, היא החלטה שמתאכזרת לקהל.

יעקב מרגי: עורך דין פראס, משפט אחרון, ואני אגיד לך מה אתה הולך להציע.

יעקב מרגי: בסדר?

פראס בדחי: תגיד לי.

יעקב מרגי: אנחנו בסיכום נבקש כדוגמה מסגנית המפקח על הבנקים דוח מפורט, נתונים, כולל נתונים עסקיים, נתונים של פעילות הבנק בכפר קרע, ומה הוביל, מה היו הסיבות לסגירתו.

יעקב מרגי: תודה.

פראס בדחי: ואני רוצה להוסיף עוד שני משפטים, אדוני, רק לתשומת ליבו.

פראס בדחי: קודם כול, תסתכל איך הנהלה שיושבת במגדלים בתל אביב, מקבלת החלטה בלי לקיים שיח עם ראש רשות, עם ראשי רשויות.

פראס בדחי: איפה נשמע דבר כזה?

פראס בדחי: המחשבה שעומדת מאחורי ההחלטה היא רק עסקית, איך להשיא רווחים ולא להתחשב בתושבים.

יעקב מרגי: תודה.

פראס בדחי: הערה אחרונה.

פראס בדחי: אדוני, אם סוגרים סניפים או מצמצמים סניפים אז לא יהיה קהל.

פראס בדחי: מה זה הדמגוגיה הזאת שמגיע פחות קהל?

פראס בדחי: אם אתה מצמצם יותר שירותים, לא יגיע קהל.

יעקב מרגי: לא רק בגלל זה.

פראס בדחי: סוגר בנק, לא יגיע קהל.

יעקב מרגי: תודה.

פראס בדחי: מה קורה עם האדם המפוטר?

פראס בדחי: מי מסתכל עליו?

פראס בדחי: מה זה התייעלות ששולחים אנשים הביתה בלי פרנסה בעידן של קורונה, אדוני?

פראס בדחי: מי יסתכל עליהם?

פראס בדחי: מי חשב עליהם בכלל?

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: תגיד לי, עורך דין, בבית המשפט אומר לך השופט תודה, הוא נוזף בך.

פראס בדחי: הופעתי שם הרבה, אדוני.

יעקב מרגי: פעם שנייה, שלישית, מספיק.

יעקב מרגי: הילה, בבקשה.

הילה שי וזאן: בוקר טוב.

הילה שי וזאן: תודה, היושב-ראש.

הילה שי וזאן: קודם כול, אין בדוח הזה סגירת סניפים ב-2020, דבר שמאוד נוח כי בשנה האחרונה הייתה סגירה מסיבית.

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: הדוח הזה הוא של הממ"מ, זה לא של בנק ישראל.

הילה שי וזאן: אני רק מסבה את תשומת ליבם של חבריי והנוכחים.

יעקב מרגי: הוא זועק גם ככה.

הילה שי וזאן: הוא זועק גם ככה, ובנוסף לזה בשנה האחרונה בגלל הקורונה ובגלל סיבות נוספות והמגמה הכללית שכן הולכת לכיוון סגירה, כאמור, אז חבל שאין לנו את הנתונים.

הילה שי וזאן: אני חושבת שחשוב שגם בוועדה הזו אנחנו נסתכל עליהם.

הילה שי וזאן: כאשר תאגיד בנקאי מגיש בקשה למפקח על הבנקים לסגור סניף, יש שלוש אופציות.

הילה שי וזאן: יש לסגור את הסניף ללא התניות, יש לסגור ולשים סניף נייד, ויש להחליף אותו בכספומט.

הילה שי וזאן: לפי מה שאני מבינה, כאשר הפיקוח על הבנקים בודק את הבקשה, הוא מסתכל על זה על פי תאגיד ולא על פי השכונה, כמו שאמרה פה חברתי, ואני אשמח לדעת כאשר המפקח על הבנקים מחליט לאשר את הסגירה, האם הוא בודק מה קורה באותו יישוב או האם הוא אומר: בנק, למשל הפועלים לצורך הדוגמה, לא סגר כל כך הרבה סניפים, אני אאפשר לו, זאת אומרת האם נעשית בדיקה של האזור עצמו.

יעקב מרגי: אמות המידה.

הילה שי וזאן: דבר שני, השימוש בתנאי שהבנק יפעיל סניפים ניידים כמעט לא מתבצע בפועל.

הילה שי וזאן: בפועל, רוב הסניפים שנסגרים, נסגרים ובמקומם יש במקרה הטוב – מה זה טוב?

הילה שי וזאן: המפקח על הבנקים טוען שזה בכל מקום, אני כרגע אקבל את זה – ישנם כספומטים.

יעקב מרגי: יש בפיצוציות כספומטים, לא במקום הבנקים.

תמר זנדברג: כן.

תמר זנדברג: ב-6 שקל עמלה.

יעקב מרגי: בשישה שקלים עמלה.

הילה שי וזאן: זה משהו אחר, תכף אני אומר על זה מילה כי עשינו על זה דיון בוועדת הצרכנות בראשותי ודיברנו הרבה על העמלות של הכספומטים, אבל אני אשמח לשמוע את עודדה או מי שנמצא פה מהפיקוח על הבנקים גם לגבי זה.

הילה שי וזאן: האם בפועל אתם כן עושים צעדים מול הבנקים כדי שהם יחליפו את זה וייקחו את האופציה של סניף נייד ולא ישר האופציה של הכספומט?

הילה שי וזאן: אני אומר באופן כללי.

יעקב מרגי: סיכום.

הילה שי וזאן: נאמר פה ודאי על הנכים והנגישות, שסוגרים סניף ושמים כספומט, הוא לא נגיש לנכים הרבה פעמים.

הילה שי וזאן: נעשה פה עוול מאוד מאוד גדול.

טיבי רבינוביץ': הכספומטים נגישים.

הילה שי וזאן: חשוב לומר גם, מספיק עם הראייה הצרה של פריפריה-מרכז.

הילה שי וזאן: היום כבר בכל עיר – גם בתל אביב, גם בערים חזקות – יש עדיין אזורים יותר חלשים.

הילה שי וזאן: צריך להסתכל על האוכלוסייה, על השטח ולא להסתכל על שם העיר.

הילה שי וזאן: גם בדיון שאנחנו ערכנו על העמלות באמת דיברנו על העניין הזה שבסופו של דבר כשסניף נסגר ועומד רק כספומט, ברגע שהוא מנותק מבנק, ובן אדם בא ומושך ממנו, יש לו גם במקרה כפל עמלות – במקרה והוא רחוק יותר מ-500 מטרים מהסניף – וגם הכספומט עצמו לא מספק את כל השירותים שניתנו קודם.

הילה שי וזאן: עם כל הכבוד, ציינת קודם, מספק שירותים רבים.

הילה שי וזאן: כשבן אדם רוצה להחתים על הוראת קבע – אני מדברת על האוכלוסיות היותר מבוגרות – כשהוא רוצה לעשות דברים אחרים, הוא לא יכול לעשות.

הילה שי וזאן: הוא יכול להפקיד ולמשוך ובערך בזה מסתכמים השירותים של הכספומטים.

הילה שי וזאן: גם הבנקים אחת ולתמיד צריכים לגלות אחריות.

הילה שי וזאן: אנחנו דיברנו על זה, גם הבעלים של הכספומטים הפרטיים בסופו של דבר אמרו, בהרבה מקומות אנחנו מפסידים, אבל עדיין אנחנו רואים שיש מקומות שאנחנו מרוויחים.

הילה שי וזאן: לא יכול להיות שהשיקול היחיד שיעמוד מול הבנקים זה שיקול רווח, והגיע הזמן שגם הבנקים ייכנסו מתחת לאלונקה ויגלו אחריות, אחריות חברתית באופן כללי, בוודאי בשעה הקשה הזו.

הילה שי וזאן: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אחמד טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: אני אהיה קצר.

אחמד טיבי: א', אני רוצה להודות לחברי אוסאמה על היוזמה לקיים את הדיון הזה כי אנחנו מקבלים המון פניות ותלונות של תושבים ביישובים שלנו על סגירת סניפי בנקים.

אחמד טיבי: לא בכדי נמצא כאן ראש יישוב, עורך דין פראס בדחי, שזועק את זעקת התושבים.

אחמד טיבי: ההסבר ששמעתי ממר רבינוביץ' ממש לא משכנע, כאנדרסטייטמנט.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, אני רואה את פילוח סניפי הבנקים שנסגרו בין 2010 ל-2019: בדרום – 6.5%, בצפון – 4.4%, בירושלים – 13.5%, בחיפה – 15%, תל אביב – 32%, במרכז – 25%, בהתנחלויות – 1.8%.

אחמד טיבי: רק 1.8% נסגרו.

אחמד טיבי: הבנקים, דווקא בתקופת הקורונה ולמרות הטענות שזה קורונה, מרחק וכדומה, ושירותים דיגיטליים ואונליין - -

יעקב מרגי: המרחב הפתוח לא מדבק.

אחמד טיבי: - - יש יישובים שנשארו ללא סניף בנק, ויש יישובים שמלכתחילה אין בהם סניפי בנק, למשל באזור הדרום יש רק ברהט.

אימאן ח'טיב יאסין: ברהט.

יעקב מרגי: כי כל הבנקאים משם.

אימאן ח'טיב יאסין: גם מנהל הבנק לא משם.

הילה שי וזאן: כי זה לא משתלם להם.

הילה שי וזאן: הראייה היא רק כדאיות כלכלית.

אחמד טיבי: אפרופו, מה שאומרת הילה, בנקים שהם מעצמה כלכלית עושים דברים בהפסד באזור מסוים בפריפריה - - -

אוסאמה סעדי: לא מפסידים.

אוסאמה סעדי: הם לא מרוויחים הרבה, אבל לא מפסידים.

אחמד טיבי: הם לא מרוויחים כמו תל אביב.

אחמד טיבי: ולכן, זה המקום שבו הוועדה תקבל החלטה ותמליץ .

יעקב מרגי: תודה.

הילה שי וזאן: וזה המקום של המפקח על הבנקים לעשות את זה.

יעקב מרגי: דורית פרי, אזרחית שפנתה, שגם נפגעה מהסגירה.

יעקב מרגי: דורית, לא כמו חברי הכנסת, בקצרה.

יעקב מרגי: בבקשה, גברתי.

דורית פרי: שלום לחברי הוועדה.

דורית פרי: יושב לצידי אבי, בן 90, אשר אוחיון שהיה מנכ"ל משרד העבודה והרווחה והביטוח הלאומי.

יעקב מרגי: עד 120, כעשרים.

דורית פרי: תודה.

דורית פרי: גם חבר הנהלת הסוכנות, מנהל מחלקה.

דורית פרי: אני אומרת זאת כדי להגיד שהאנשים האלה, בוני המדינה, נותרים היום – לא רוצה להגיד לצידו חסרי אונים – אבל חברים, גם אנחנו בדרך לשם.

דורית פרי: אני לא אחזור על הדברים של חברי הכנסת וחברת הכנסת הילה, שדיברה לפניי, אני רק אגיד.

דורית פרי: תראו, סניף בנק הפועלים באזור טוב מאוד בירושלים נסגר ממש השבוע.

דורית פרי: המשמעות היא שאבא צריך לקחת שני אוטובוסים כדי להזמין פנקס שיקים.

דורית פרי: הוא צריך לנסוע בשני אוטובוסים כדי להעביר מחשבון לחשבון, הוא צריך לנסוע או ללכת רגלית 1.3 קילומטר כדי למשוך כסף ללא עמלה מסוימת.

דורית פרי: כלומר, חייו הפכו להיות הרבה הרבה יותר מסובכים, ולא נעים להגיד אבל גם מסובכים למשפחה.

דורית פרי: אנחנו עושים את זה בכבוד רב ובשמחה רבה.

דורית פרי: אני רוצה להגיד, לא סביר – לא סביר – לבעלי צרכים מיוחדים, לאנשים מבוגרים, להפוך את החיים, פשוט זאת הפקרה של אוכלוסייה מבוגרת ומתפקדת לחלוטין.

יעקב מרגי: דורית, תודה.

דורית פרי: אני מבקשת להפנות פנייה למפקח על הבנקים, אני מבקשת לחשוב יצירתית.

דורית פרי: כפי שאמר היושב-ראש, אין צורך בבנקים רחבי ידיים.

דורית פרי: תשאירו בבקשה יותר אשנבים שייתנו מענה שלוש פעמים בשבוע, אפשר לחבור גם עם בנק הדואר, אפשר לחבור גם עם אשנבים נוספים כדי להוזיל את הארנונה, אבל אל תשאירו ואל תפקירו את אוכלוסיית הזקנים, בעלי הצרכים המיוחדים.

דורית פרי: אנחנו בעוד עשר שנים באותו מצב, גם לנו יהיה קשה הניווט הקולי והניתוב הקולי, גם לנו יהיה קשה להשתמש בטכנולוגיה.

יעקב מרגי: אני כבר היום כששומע ניתוב קולי, מנתק את השיחה, מוותר על השירות.

יעקב מרגי: תודה, דורית, והרבה בריאות לאבא.

יעקב מרגי: חברת הכנסת תמר זנדברג.

תמר זנדברג: תודה, אדוני.

תמר זנדברג: אני רוצה להזכיר שנאמר כאן כבר מה שנקרא הסבסוד הצולב כשמדובר בסוג של – לא מונופול אבל בוא נגיד קרטל כמו הבנקים – זה רק מצופה שבאמת יאזנו בין הדברים השונים.

יעקב מרגי: אם את רוצה לדייק את ההגדרה – דואופול, בינתיים.

תמר זנדברג: דואופול.

יעקב מרגי: בינתיים.

תמר זנדברג: מאה אחוז.

תמר זנדברג: סליחה.

תמר זנדברג: אני חושבת שבנקים זה באמת סקטור שבוא נגיד, ההיסטוריה – בטח הישראלית, וגם העולמית – מראה שהם לא נופלים, כלומר המדינה עומדת מאחוריהם כי הכסף של הציבור נמצא שם ולכן האחריות הציבורית ולכן גם הלגיטימציה – גם שלנו ככנסת, גם של בנק ישראל – באמת לפקח ולדאוג לדברים.

תמר זנדברג: בהמשך למה שאתם אומרים על הארנונה, אני הייתי רוצה לראות אם יש לכם - - -

יעקב מרגי: אמרתי לך, טיבי, אתה עולה על מוקשים.

תמר זנדברג: אני באמת רוצה לשאול האם יש נתונים.

תמר זנדברג: הרי שמענו כאן, איפה סוגרים?

תמר זנדברג: לא יודעת כמה עולה מטר ארנונה בערערה או בכפר קרע או במקום כזה, אני יודעת כמה עולה בתל אביב וברמת גן ובגבעתיים, איפה שנסגרו סניפים, אבל מאוד בקטנה.

תמר זנדברג: אני הייתי בסניף בנק בגבעתיים במקום מסוים, העבירו אותי לגבעתיים במקום אחר.

תמר זנדברג: לא סגרו בגבעתיים, וגבעתיים זה עיר קטנה, ברוך השם, ויש לה גם ערים סמוכות.

תמר זנדברג: אבל יישוב כמו שאתה מתאר, גם הכניסה והיציאה בין יישוב ליישוב, בין גבעתיים לרמת גן לתל אביב עוברים חופשי, לא יוצאים מהיישוב, נכנסים ליישוב, עומדים בפקקים וכל הדברים האלה.

תמר זנדברג: אם יש לנו פריסה, אם יש לאיגוד הבנקים – בכלל הבנקים, לא בנק כזה או אחר – פריסה של הסגירות שהיו במקומות שהארנונה גבוהה לעומת במקומות שהארנונה נמוכה, בואו נראה.

טיבי רבינוביץ': ומה הארצי?

יעקב מרגי: טיבי, תודה.

יעקב מרגי: אתה לא מפריע לי.

יעקב מרגי: הכתובת זה לא הוא.

יעקב מרגי: הכתובת זה המפקח על הבנקים.

תמר זנדברג: אני מסכימה.

יעקב מרגי: איגוד הבנקים גם לא מכיל את כולם.

הילה שי וזאן: לא, יש להם גם אינטרס אחד ברור.

יעקב מרגי: אבל את צודקת.

יעקב מרגי: נביא את זה בסיכום.

תמר זנדברג: נכון, אבל אני אומרת, הרציונל של הארנונה עובד הפוך.

תמר זנדברג: זה לא הגיוני.

הילה שי וזאן: אם אפשר לשאול, שיענו לנו על השאלה כמה סניפים ניידים מופעלים כיום.

תמר זנדברג: נכון.

תמר זנדברג: שאלה מצוינת.

יעקב מרגי: 2.7 מתוך כל הסגירות, תביני, כמעט לא נספר.

הילה שי וזאן: אנחנו לא סופרים כספומטים.

הילה שי וזאן: סופרים ניידים.

יעקב מרגי: ענת סרגוסטי.

יעקב מרגי: בבקשה, גברתי.

ענת סרגוסטי: תודה רבה לאדוני היושב-ראש, תודה רבה על הדיון החשוב הזה.

ענת סרגוסטי: אני יושבת-ראש בהתנדבות של ארגון שנקרא "כן לזקן" שעוסק בזכויות של זקנים, אני עוסקת בנושא הזה של סגירת סניפי בנקים כבר הרבה זמן ואני הייתי בישיבות האלה בוועדת הכלכלה בראשותו של איתן כבל ב-2016 כשכל הנושא הזה נדון.

ענת סרגוסטי: יש פה דברים שלא מדברים עליהם.

ענת סרגוסטי: אחד, שהבנקים זה החברות המרוויחות במשק שנים.

ענת סרגוסטי: אז אין פה עניין של כסף או לא כסף, זה עניין של סדרי עדיפויות.

ענת סרגוסטי: דבר שני, כשמגיעים לסגירת הסניף זה סוף התהליך.

ענת סרגוסטי: התהליך הוא קודם כול סוגרים שירותי קופה, אחר כך סוגרים שירותים אחרים, ואז הקהל פחות מגיע לסניף ואז אומרים: אוקיי, אין ביקוש, אז בואו נסגור את הסניף, ואז כשזה מגיע לפיקוח על הבנקים, הפיקוח על הבנקים אומר: ברור, אין ביקוש מצד הקהל, אז בואו נסגור את הסניף הזה.

ענת סרגוסטי: צריך לתפוס את התהליך הזה בתחילת הדרך.

ענת סרגוסטי: אני מצטרפת למה שאמרה גברת פרי, והיא צודקת.

ענת סרגוסטי: הקושי של הזקנים לתפעל את הדיגיטל הוא כמעט בלתי אפשרי.

ענת סרגוסטי: תחשבו על המוטוריקה העדינה שנפגעת, לכן קשה ללחוץ על כל המקשים האלה.

ענת סרגוסטי: תחשבו על כל השכבות של אימות הזיהוי שהבנקים מבקשים.

ענת סרגוסטי: בן אדם מצלצל לסניף, צריך לשנות את הסיסמה או לא יודעת מה, ואז אומרים: אנחנו נשלח לך קוד לטלפון, הוא לא יכול באותו זמן גם לתפעל את הטלפון וגם לבדוק את הקוד ששלח לו הבנק באופן אוטומטי.

ענת סרגוסטי: הזקנים מפוחדים להשתמש בכספומטים כי הם איטיים מאוד והם פוחדים שישדדו אותם, ומקרים כאלה כבר קרו, זה לא סתם.

ענת סרגוסטי: הם פוחדים שיגנבו להם את מספרי הזהות, הם פוחדים שיגנבו להם את הקוד של הכספומט, אלה לא דברים מופרכים, אי אפשר סתם להרגיל בן אדם לעבור לאיזה מערכת דיגיטל בלי שהוא עבר את כל השלבים בדרך.

ענת סרגוסטי: בנוסף, הזקנים האלה – כמו שאמרה גברת פרי נכון – מנהלים חשבונות כבר שנים, משלמים עמלות שנים.

ענת סרגוסטי: אני יודעת על ההורים שלי, הם משלמים עמלות, אני לא רוצה בכלל להתחיל לדמיין כמה עמלות הם שילמו, ועכשיו סגרו להם את הסניף של בנק לאומי במושבה הגרמנית בירושלים, לא השאירו אף סניף פתוח שם.

יעקב מרגי: ענת, תודה.

יעקב מרגי: את יודעת שהקימו בממשלת ישראל משרד מיוחד לשוויון חברתי.

יעקב מרגי: הם לא נמצאים בדיון.

ענת סרגוסטי: אנחנו בקשר עם המשרד לשוויון חברתי.

ענת סרגוסטי: המשרד לשוויון חברתי בימים אלה מנהל בדיוק את הדיון הזה.

יעקב מרגי: ענת, הם הוזמנו לדיון, הם לא נמצאים בדיון.

יעקב מרגי: אני בסיכום אקרא להם להכין לי נייר עמדה בנושא הזה ומה הם מתכוננים לעשות על מנת לתת מענה לאוכלוסייה.

ענת סרגוסטי: יש לי הצעה לפתרון חלקי, אם אדוני מוכן לתת לי עוד חצי דקה להשמיע אותו.

יעקב מרגי: בבקשה.

ענת סרגוסטי: כשאנחנו מתקשים לקבל שירות מהסניף, מבקשים מאיתנו להקיש את תעודת הזהות, ויודעים מי אנחנו, מבינים את הפרופיל שלנו.

ענת סרגוסטי: אני הייתי שמחה אילו ברגע שהייתי מקישה את תעודת הזהות, היו מפנים אותי מייד לפקיד אנושי ולא הייתי צריכה לעבור את כל המערכת הזאת לניתוב שיחות, שהיא כמעט בלתי אפשרית.

יעקב מרגי: ענת, אני יעקב מרגי, עדיין לא הגעתי למעמד אזרח ותיק, אני מקווה להגיע בבריאות ובאריכות ימים.

ענת סרגוסטי: בעזרת השם.

יעקב מרגי: אל תדאגי, זה לא רחוק.

יעקב מרגי: ואני אומר לך שאני מנסה – מנסה, אולי, בנאיביות שלי – לחייג לסניף הבנק שלי, והם מכירים אותי ואני יכול ויש לי יכולות דיגיטליות, זו משימה בלתי אפשרית, זו הנחיה, הנחיה מובנית לא לתת שירות טלפוני.

פראס בדחי: נכון.

הילה שי וזאן: כבוד היושב-ראש, אנחנו הגשנו הצעת חוק על זה, אני רק מזכירה.

יעקב מרגי: ודאי.

יעקב מרגי: לכן, אני עדיין דבק בכך, אני חושב שהמשרד לשוויון חברתי חייב להיכנס לעובי הקורה ולהביא מענה בסוגיה הזו, לפחות לאוכלוסיות המבוגרים, לאנשים עם מוגבלויות.

ענת סרגוסטי: אני יודעת שהם מקיימים דיונים על זה.

יבגני סובה: מה קרה שהם לא באו?

יבגני סובה: העברת חוק אל תתקשר אליי, הם כבר לא באו?

יעקב מרגי: קיבלו את החוק, הפסיקו לבוא.

יבגני סובה: קיבלו את החוק ולא באים.

יעקב מרגי: אנטאנס שחאדה, בבקשה.

אנטאנס שחאדה: בוקר טוב, אדוני היושב-ראש, תודה אוסאמה על הצעת הדיון.

אנטאנס שחאדה: זה לא פעם ראשונה שדנים בנושא חשוב זה.

אנטאנס שחאדה: דיברנו על החשיבות של הבנקים לפיתוח כלכלי, כמה לצערנו, חוסר או היעדר סניפי בנקים עוזר לשוק האפור ולכל עולם המצוקה הכלכלית וההשלכות והנגזרות שלה בחברה הערבית.

אנטאנס שחאדה: אני לא רוצה להאריך אבל אתן דוגמה ביישוב כפר קרע.

אנטאנס שחאדה: אתם יודעים שיש לכפר הזה רק כניסה אחת?

אנטאנס שחאדה: כביש ראשי אחד - -

אימאן ח'טיב יאסין: יש פקק של 2 קילומטר.

אנטאנס שחאדה: - - של כניסה ליישוב ויציאה מהיישוב, ואם אין סניף בנק חייבים לנסוע ליישובים קרובים.

אנטאנס שחאדה: במקום חמש דקות זה אורך חצי שעה ולפעמים בשעות העומס שעה.

אנטאנס שחאדה: תחשבו על כל בעלי העסקים שאין להם את השירות, או אנשים שצריכים שירות ואין תחבורה ציבורית בין היישובים הערביים בוואדי ערה, גם זה מוסיף למצוקה.

אנטאנס שחאדה: תחשבו על האוכלוסייה הזקנה שנעזרת רק בסניף בנק הדואר, וגם יש מחסור בסניפי דואר ובנקי דואר ביישובים הערביים.

יעקב מרגי: תודה.

אנטאנס שחאדה: זאת אומרת, אין להתייחס ליישובים הערביים בנתונים או במערך השיקולים הרגיל לסגירת בנקים.

יעקב מרגי: זה יופיע בסיכום.

אנטאנס שחאדה: לכן, אנחנו צריכים תשובות מהבנקים.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: יובל וגנר, יושב-ראש עמותת נגישות ישראל.

יעקב מרגי: בבקשה, יובל.

יובל וגנר: שלום רב, דיון חשוב ביותר.

יובל וגנר: חשוב לי להגיד שני דברים.

יובל וגנר: אחד, תפסיקו להפריד בין הצרכים של אזרחים ותיקים לאנשים עם מוגבלות.

יובל וגנר: בהקשר הזה זה אותו דבר, זה בסוף קושי לקבל שירותים חיוניים ביותר מהבנקים.

יובל וגנר: אי אפשר להימנע מהתהליך הזה של דיגיטציה והתקדמות, וכנראה גם סגירת סניפים, אבל כאשר זה קורה אנחנו צריכים להתנות את השירותים בשיפור מעבר למה שהיום נדרש בתקנות נגישות השירות, שאמורות לייצר נגישות גם במצבים כאלה.

יובל וגנר: שמחתי לשמוע שיש סניפים ניידים אבל לא שמעתי שהם בהכרח חייבים להיות נגישים.

יובל וגנר: אני שמח לשמוע שלפעמים משאירים מבואות, אבל זה לא מספיק טוב.

יובל וגנר: אנחנו צריכים לייצר איזשהו שולחן עגול עם ארגוני אנשים עם מוגבלות, אזרחים ותיקים, הבנקים, לראות איך מפשטים את השירותים העתידיים בצורה כזאת שהם טריוויאליים, כל אמצעי הזיהוי צריכים להיות - כמו שנאמר על ידי ענת - פשוטים, קלילים, כדי שבאמת אנשים יוכלו להישאר בבית, לצרוך מרחוק, לקבל שירותים בנקאיים בצורה פשוטה.

יובל וגנר: אין שום סיבה לצאת מהבית.

יובל וגנר: מצידי, אם אני צריך לקבל ספר שיקים, שישלחו לי הביתה, זה הרבה יותר נוח לי מלנסוע בשני אוטובוסים.

יובל וגנר: אבל משהו פה צריך לקרות, וההצעה לסדר היא פשוט שיהיה שולחן עגול, שנתחיל לחשוב ולפתח את פתרונות העתיד, שבעידן הטכנולוגי נקבל שירות נגיש ופשוט לכולם.

יובל וגנר: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: ואם הבנקים, יש להם בעיה, שילמדו מקופות החולים.

יעקב מרגי: עם כל הקשיים שלהם, אם אתה רוצה להזמין תרופות עד הבית עם משלוח, אתה מקבל אותן, לא צריך ללכת לקופת החולים.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: הקורונה עשתה הרבה דברים טובים, חוץ מהנזקים הגדולים שהיא עשתה.

יעקב מרגי: בבקשה.

הילה שי וזאן: זה על מה שנאמר קודם לגבי המענה האנושי.

הילה שי וזאן: ציינה פה – שכחתי את שמה – דיברה על מספר תעודת זהות שצריך להקיש.

הילה שי וזאן: לרוב, אצל אזרחים ותיקים, גם להקיש תעודת זהות ולהקיש כוכבית או סולמית זה בעיה.

הילה שי וזאן: בסופו של דבר, אני – כשאני לא באמת צריכה את זה – כשאני מתקשרת לבנק שלי כי זה בנקאות ישירה, מייד עונים לי שלום, הילה, זאת אומרת יש אפשרות טכנולוגית לבנק לזהות אותי באופן ישיר.

הילה שי וזאן: ולכן, אני מזכירה ליושב-ראש, אנחנו הגשנו הצעת חוק – גם אתה חתום עליה – שבעצם קובעת באופן ישיר - - -

יעקב מרגי: את יודעת למה אני לא מתרגש?

יעקב מרגי: אין חקיקה.

יעקב מרגי: לצערנו.

הילה שי וזאן: נכון.

הילה שי וזאן: לצערי, לצערי גם החוק הזה שבוי אצל דודי אמסלם, אבל אנחנו לא נוותר.

הילה שי וזאן: ואני מזכירה שהצעת החוק הזאת בעצם קובעת שהבנקים - לא רק הבנקים - הבנקים, קופות החולים, משרדי ממשלה, יזהו באופן מיידי - הטכנולוגיה היא מאוד פשוטה - את האזרח הוותיק ויענו לו מייד כי כמו שנאמר פה, אתמול הייתי אצל אימא שלי, היא צריכה הוראת קבע לבנק, היא לוקחת מונית וצריכה לנסוע לסניף של הבנק בשביל לעשות את זה, בשביל לדבר איתם בכלל.

הילה שי וזאן: זה דבר שהוא לא הגיוני וצריך לשים לו סוף.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

יבגני סובה: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, קודם כול אני שמח על הדיון הזה, אני שמח על הדברים שנשמעו ונאמרו כאן.

יבגני סובה: אני חושב שאנחנו לא פעם ראשונה דנים בסוגיה הזאת.

יבגני סובה: המטרה, היא צריכה להיות חד-משמעית, למתן את סגירת הסניפים.

יבגני סובה: אני אומר את זה ככה בפשטות משום שיש אנשים שגם בעידן הדיגיטלי, גם בעידן הטכנולוגי, עדיין רוצים את הבנקאי, רוצים להגיע לסניף.

יבגני סובה: מה שאני מציע, אדוני, אם אין חקיקה אז בוא נסגור את הכנסת, בוא נסגור את ועדת הכלכלה, אבל מה שאני מציע, שוועדת הכלכלה אכן תיקח את היוזמה הזאת.

יבגני סובה: אם אנחנו נקים ועדה – אם זה ועדה בין-משרדית, אם זה ועדה בפיקוח הדוק של ועדת הכלכלה – אם המפקח על הבנקים לא מצליח, מה שנקרא לפקח במאה אחוז על התהליך הזה של סגירת הסניפים, ושוב, אני מאוד מכבד את הבנקים, אני חושב שהם עושים עבודה טובה, אני לא מתכוון לתקוף אותם והכל בסדר, אבל עדיין בנושא הזה, בנקים לא רואים את כל התמונה.

יבגני סובה: ח"כים, אנחנו מייצגים את הציבור, אנחנו כן רואים את כל התמונה מבחינת אנשים שהם מבוגרים, מבחינת אנשים שאין להם יכולת, והרבה פעמים, תתפלאו, הרבה אנשים פונים אלינו יותר מאשר הם פונים לבנקים, לקופות החולים, וכו'.

יבגני סובה: מה שאני מציע לך, שבאמת תקרא להקמת ועדה בין-משרדית בפיקוח הדוק של ועדת הכלכלה בנושא סגירת הבנקים, ומבחינתי אפשר לבוא כל שבוע, להקדיש חצי שעה, שעה, לנושא הזה, ולפקח.

יבגני סובה: מה שאמור לעשות המפקח על הבנקים, אנחנו נעשה בוועדת הכלכלה.

יבגני סובה: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: נתי ביאליסטוק.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

נתי ביאליסטוק-כהן: שומעים אותי?

נתי ביאליסטוק-כהן: זה דוגמה לקושי של אנשים עם מוגבלות להתמודד עם טכנולוגיה.

יעקב מרגי: מנכ"ל המרכז לעיוור, מי שלא מכיר.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

נתי ביאליסטוק-כהן: אני רוצה להעיר מספר הערות.

יעקב מרגי: לא שומעים אותך טוב, נתי.

נתי ביאליסטוק-כהן: ראשית, הבנקים לא בודקים תחילה ועושים אחר כך, והדוגמאות לכך הן רבות.

נתי ביאליסטוק-כהן: אתה סוגר שירותים מסוימים בסניף מסוים, הפכת את הסניף פתאום ללא רלוונטי עבור אדם עם מוגבלות, הוא צריך לחפש לעצמו סניף אחר.

נתי ביאליסטוק-כהן: אתה סוגר מחלקות ומעביר אנשים, עוד לפני שסגרת את הסניף, לסניף אחר, לא בדקת אם הסניף מתאים לו – לא בהיבט היקף השירותים שהוא נותן ולא בדקת אם הסניף נגיש עבורו – כמובן, כל הדברים האלה מתגלים בדיעבד.

נתי ביאליסטוק-כהן: ואם סגרת סניף והעברת באופן גורף את כל לקוחותיו לסניף אחר, שוב, בלי לבדוק האם הסניף מתאים לצרכים של אנשים, ואנחנו מגלים פתאום שסניפים לא נגישים - לא תחבורתית, לא פיזית, לא מבחינת מגוון השירותים שהם נותנים – הדברים האלה מאוד מאוד מקשים על החיים.

נתי ביאליסטוק-כהן: הפתרון הדיגיטלי או הפתרון של חוות השירותים שהם מעמידים, לא תמיד אף הוא מתאים לאנשים עם מוגבלות.

יעקב מרגי: משפט סיכום.

נתי ביאליסטוק-כהן: הקושי בתפקוד במערכות הדיגיטליות לאנשים עם מוגבלות - - -

יעקב מרגי: תודה, נתי.

יעקב מרגי: רן מלמד.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

רן מלמד: שלום, בוקר טוב, אדוני, ותודה לך ולחברי הוועדה.

רן מלמד: אני חושב שהדיון הזה הוא חשוב ביותר, הוא לא צריך להיות הדיון הראשון ובטח לא האחרון.

רן מלמד: רוב הדברים נאמרו, אבל אני חושב שמה שלא נאמר עוסק בעיקר בשקיפות ובדרך קבלת ההחלטות של הפיקוח על הבנקים, שקיפות ברמה של באמת מה קורה עם הטפסים שהבנקים ממלאים כדי לבקש בקשה לסגירת סניפים, מדוע הטפסים האלה לא מופיעים באתר בנק ישראל בצורה כזאת שהציבור יוכל לעבור עליהם ולהעיר את הערותיו לפני שהפיקוח על הבנקים מקבל את ההחלטות שלו.

רן מלמד: הדבר הראשון.

רן מלמד: הדבר השני נוגע לנושא הסניפים הניידים, שלטעמי הוא בהחלט יכול להיות פתרון ראוי.

רן מלמד: רק לסבר את האוזן – בנק הפועלים פרסם ב-22 באפריל השנה, באמצע משבר הקורונה, באתר האינטרנט שלו שהוא מגדיל בצורה משמעותית ביותר את מספר הסניפים הניידים שלו.

רן מלמד: הוא הגדיל אותם מאחד לשלושה.

רן מלמד: האם זה המספר המספיק כדי לקיים שירותים נאותים לאוכלוסייה שצריכה לקבל?

רן מלמד: ובנק הפועלים עוד אומר שהוא הבנק שיש לו הכי הרבה סניפי בנק ניידים במערכת.

רן מלמד: מדוע המפקחת על הבנקים או סגנית המפקח על הבנקים לא מציינת באמת כמה סניפים ניידים יש, איפה הם פועלים?

רן מלמד: למה ברשימת הסניפים הבנקאיים לא מופיעים הסניפים הניידים, לוח הזמנים שלהם, באיזה יישובים הם מופיעים?

רן מלמד: ואדוני, אני לא מדבר רק על אוכלוסייה של אזרחים ותיקים ואנשים עם מוגבלויות.

רן מלמד: אנחנו מדברים על אנשים שגרים בפריפריה, ביישובים מרוחקים, אנשים שקשה להם להתנייע ולהגיע מבחינה תחבורתית למקומות שבהם יכולים לקבל שירותי בנק.

רן מלמד: אני חושב שיש לא מעט דברים שניתן לעשות וצריך לעשות.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אתה תשמע בסיכום.

יעקב מרגי: יש לנו סיכום ארוך מדי.

רן מלמד: אני יודע, אני מסיים.

רן מלמד: א', הייתי מבקש להכניס לסיכום את הנושא של השקיפות ואת חובת - - -

יעקב מרגי: הוכנס.

יעקב מרגי: תוך כדי שדיברת, הוכנס.

רן מלמד: הדבר השני והאחרון שאני מבקש זה לעשות תיקון לחוק סגירת סניפי בנקים או כמו שקראו לו בהתחלה, חוק אימא של כחלון כי ממנו הוא יצא ויצא לי הכבוד לעזור לחבר הכנסת לשעבר איתן כבל לכתוב אותו, להוסיף לו סייגים שמדברים על שיתוף ציבור ועל שקיפות, רק בצורה כזאת ניתן יהיה לחזור לאוכלוסייה שכרגע בחוץ.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: ברי רוזנברג, מנהל הרגולציה של בנק לאומי.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

ברי רוזנברג: בוקר טוב.

ברי רוזנברג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

ברי רוזנברג: ראשית, בנק לאומי, יש לו הכי הרבה סניפים במגזר הערבי, כך זה היה בכל השנים האחרונות.

ברי רוזנברג: צריך אבל להבין דבר אחד.

ברי רוזנברג: כשמסתכלים על סניפי החברה הערבית, רואים בצורה מובהקת ירידה במופע של אנשים בסניפים ועלייה בדיגיטל.

יעקב מרגי: ברי, תתייחס לטענה שאתם קודם כול סוגרים את המחלקות העסקיות, סוגרים שירותים כאלה ואחרים, ואחר כך אומרים יש ירידה בביקוש.

ברי רוזנברג: זה לא נכון, ואני אסביר, אדוני היושב-ראש.

יעקב מרגי: אז אנחנו נבקש את הנתונים מהמפקח על הבנקים.

ברי רוזנברג: אין בעיה.

ברי רוזנברג: אני רוצה להגיד על סניף כפר קרע, אם תיתן לי שתי מילים, וזו דוגמה מצוינת למה שעכשיו שאלת אותי.

ברי רוזנברג: סניף כפר קרע לדוגמה הוא סניף ש-75% מהלקוחות שלו מעדיפים לעבוד בדיגיטל.

ברי רוזנברג: המופע בסניף, אנשים בממוצע בסניף הזה באים פחות מפעם בשנה לסניף.

ברי רוזנברג: זה סניף שכמעט ולא מגיע אליו קהל.

פראס בדחי: לא נכון.

יעקב מרגי: הרי ידעתי שאתה - - -

פראס בדחי: זה הטעיה.

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: אני לא אתן לך.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

ברי רוזנברג: אדוני, אני רוצה גם להגיד לך מה הפתרונות שאנחנו מציעים.

ברי רוזנברג: למרות כל מה שאמרתי, למרות שאנשים כמעט לא מגיעים לסניף הזה - דרך אגב, אתם יודעים מה אחוז האוכלוסייה המבוגרת שהוא דיבר עליה, מעל גיל 70?

ברי רוזנברג: פחות מ-2% - למרות כל מה שאמרתי, לא נעלם מעינינו, גם אם זה מעט מאוד אנשים מבוגרים.

ברי רוזנברג: דרך אגב, הזכירו את הנכים.

ברי רוזנברג: נכים בסניף הזה שמקבלים קצבת נכות, שאפשר לזהות אותם, 12 איש.

ברי רוזנברג: למרות המספרים הקטנים האלה, לא נעלמה עינינו גם מאותם אנשים.

ברי רוזנברג: ואני בהחלט חושב ומסכים – וזה לא קשור בכלל לארנונה, ואני מסתייג מהאמירות האלה – זה רק עניין של המופע בסניף ומי מגיע לסניף ומי מעדיף לחלוטין את השירות הדיגיטלי.

ברי רוזנברג: ואני מציע לא לזלזל במגזר הערבי, שהוא מאוד מאוד דיגיטלי, ואנחנו רואים עלייה מאוד משמעותית בדיגיטל שם.

ברי רוזנברג: אבל אני חוזר ואני אומר.

ברי רוזנברג: לא נעלם מעינינו מה שאנחנו מכנים "דור המדבר", אותם אנשים שאין להם את האוריינות הדיגיטלית הזאת, ולכן הפתרונות שאנחנו נתנו ספציפית, וזה כדוגמה, לסניף כפר קרע – אם זה השירותים שאנחנו נותנים בסניף ערערה, שזה עשר דקות נסיעה, אבל גם החלטנו שבסניף הזה אנחנו נשאיר פעם בשבוע, שזה בהחלט סביר ומאזן את העניין הזה לעומת כמו שאמרתי מופע מאוד מאוד נמוך, נשאיר פעם בשבוע שם סניף, פקידים - - -

יעקב מרגי: זה לא סגירה הרמטית.

יעקב מרגי: תודה, ברי.

יעקב מרגי: סיגל אשר, ממש בקצרה, צריך לסיים, ואחר כך תגובה לסגנית המפקח.

יעקב מרגי: בבקשה.

סיגל אשר: שלום לכם.

סיגל אשר: אני מבקשת להתייחס כאן לאוכלוסייה נוספת שפחות עלתה, וזאת אוכלוסייה של אנשים שחיים בעוני, שסגירת הסניפים פוגעת מאוד מאוד קשה ביכולת שלהם למצות את הזכויות שלהם.

סיגל אשר: אנשים כאלה נמצאים לא רק בפריפריה ולא רק בחברה הערבית, גם אנשים דוברי עברית, גם דוברי רוסית, גם דוברי אמהרית, אנשים שקשה להם מאוד למצות את הזכויות שלהם, אין להם נגישות דיגיטלית ולפעמים אין אוריינות דיגיטלית, ואני חושבת שגם את האוכלוסיות האלה צריך לקחת בחשבון.

סיגל אשר: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: נאמר.

יעקב מרגי: עודדה, רצית להגיב.

 << אורח >> עודדה פרץ: תודה.

 << אורח >> עודדה פרץ: אני אתחיל קודם כול אולי בתגובה לחבר הכנסת יבגני סובה בעניין של המטרה למתן את סגירת הסניפים.

 << אורח >> עודדה פרץ: אני רוצה לומר שסגירת הסניפים בישראל היא בשיעורים הרבה הרבה הרבה יותר נמוכים מאשר בעולם.

 << אורח >> עודדה פרץ: בעולם, בהשוואה בין-לאומית שעשינו, מדובר על עשרות אחוזים, ובארץ בשנים האחרונות אחרי שהחוק נחקק, יש ירידה של 2% כל שנה, ובשנה האחרונה 0.8%.

 << אורח >> עודדה פרץ: זאת אומרת, הירידה בסניפים היא בקצב מאוד מאוד מאוד מתון.

אוסאמה סעדי: אבל יש לנו את הנתונים של מרכז המחקר, שמדברים על 30%.

אוסאמה סעדי: על מה את מדברת.

אוסאמה סעדי: 30% בנק לאומי, 30% בנק הפועלים.

אוסאמה סעדי: איזה 2%?

יעקב מרגי: לא, לא.

יעקב מרגי: 30% ממה?

יעקב מרגי: מכלל הסגירות.

יעקב מרגי: היא מדברת מכלל הסניפים.

 << אורח >> עודדה פרץ: אלה הנתונים, אני יכולה להעביר לכם שוב.

יעקב מרגי: אנחנו נבקש בסיכום את הנתונים.

יעקב מרגי: תודה.

 << אורח >> עודדה פרץ: נטו, יש גם פתיחה של סניפים, ואנחנו לא מדברים על בנק ספציפי.

 << אורח >> עודדה פרץ: בסך הכול, ב-2020 נסגרו ארבעה סניפים במדינת ישראל, שזה מאוד מאוד מאוד מעט.

יעקב מרגי: תודה, עודדה.

יעקב מרגי: תודה רבה לך.

אוסאמה סעדי: הערה אחת לפני הסיכום שלך.

 << אורח >> עודדה פרץ: אני יכולה לומר עוד מספר דברים?

יעקב מרגי: אנחנו חייבים לסיים את הדיון.

יעקב מרגי: יש לי בסיכום מטלות ושיעורי בית לכמה גורמים, אז מסתמא אנחנו נבקש שם את הדברים, בצורה כתובה.

יעקב מרגי: בבקשה.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, באמת אני מודה לך על הדיון החשוב הזה.

אוסאמה סעדי: אמרת משפט אחד שהוא באמת שם את כל העניין הזה בפרופורציה הנכונה.

אוסאמה סעדי: מה ההבדל בין קופות חולים לבין בנקים?

אוסאמה סעדי: הרי קופות חולים הן לא רווחיות כמו הבנקים, והרווחים שלהן, אנחנו יודעים שאלמלא התמיכה של המדינה, אבל בוא תראה איזה תחרות בין קופות החולים ביישובים בכלל, וביישובים ערביים בפרט.

אוסאמה סעדי: אתה בא לעראבה או לכפר קרע, אתה רואה את ארבע הקופות מתחרות ומשפרות את השירות.

יעקב מרגי: פה אין תחרות.

אוסאמה סעדי: מה זה אין תחרות, פה אין תחרות בכלל, ולכן אנחנו רואים את הסגירות.

אוסאמה סעדי: תוך כדי כך עכשיו אומרים לי שגם בשכונות - - -

יעקב מרגי: בפתיחה דיברת 12 דקות.

אוסאמה סעדי: בשכונות בירושלים סגרו סניף בארמון הנציב, ואז כל השכונות – ארמון הנציב, ג'בל מוכאבר, צור באהר, אום טובא – כולם עכשיו צריכים לעבור לסניף אחד בדרך חברון.

יעקב מרגי: תודה.

אוסאמה סעדי: בעניין כפר קרע, אדוני, אני מבקש גם את הנתונים.

יעקב מרגי: אם אני לא נותן לך בסיכום, תבקש, תוסיף מה שאתה רוצה.

יעקב מרגי: משפט.

פראס בדחי: משפט, שלוש נקודות.

פראס בדחי: אדוני, אני מבקש לגבי כפר קרע שוועדת הכלכלה תבקש מהמפקח על הבנקים לשקול - - -

הילה שי וזאן: הוא כבר אמר שהוא יעשה.

אוסאמה סעדי: זה הסיכום שלו, פראס.

יעקב מרגי: איבדת את זה עכשיו.

פראס בדחי: במקום שנסגרו סניפים יש להודיע על שירותים מונגשים בתוך מוסדות ציבור.

יעקב מרגי: תודה.

פראס בדחי: והצעה שלישית, אדוני, כל בנק שנסגר ביישוב, צריך להגיש דוח לראש הרשות כדי שיבחן מאיזה נימוקים ותהיה לו יכולת לתקוף את ההחלטה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חסרות לך צרות?

הילה שי וזאן: ראש הרשות לא רלוונטי.

יעקב מרגי: תגיד לי, אתה רוצה שכל התושבים יפנו אליך, יאשימו אותך?

פראס בדחי: אנחנו צריכים לדעת את הנימוקים.

הילה שי וזאן: אתה רוצה להחליט?

יעקב מרגי: הילה, את מפריעה לי.

יעקב מרגי: תודה.

פראס בדחי: צריך לבחון אם ההחלטה סבירה או לא.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אז הנה יש כלים אחרים, בוא תקשיב.

הילה שי וזאן: יש הפרדת רשויות במדינה.

יעקב מרגי: הוועדה מודה לחבר הכנסת אוסאמה סעדי על היוזמה לקיים את הדיון.

יעקב מרגי: הוועדה מודה לכל מי שהשתתף בדיון, בלי יוצא מן הכלל, ועל תרומתו לדיון.

יעקב מרגי: הוועדה מבקשת מהמפקח על הבנקים בבנק ישראל להעביר אליה את הוראת המפקח על הבנקים המפרטת את אמות המידה לסגירת סניף.

יעקב מרגי: במילים פשוטות, אני מבקש לקבל את אמות המידה לסגירת סניפים, לאישור בקשה לסגירת סניף.

יעקב מרגי: הוועדה מבקשת מהמפקח על הבנקים בבנק ישראל להעביר אליה דיווח מפורט של מספר הבקשות שהוגשו לסגירת סניפים, ושאושרו, ובאילו תנאים.

יעקב מרגי: על הנתונים לכלול התייחסות גם לשנת 2020.

הילה שי וזאן: ואיזה סניפים ניידים קמו?

יעקב מרגי: בסוף אני אוסיף, אם לא כללתי.

יעקב מרגי: הוועדה רואה בחומרה כי ביישוב שמספר התושבים בו עולה על 20,000 או מגיע ל-20,000, אין סניף בנק.

יעקב מרגי: הוועדה מבקשת מהמפקח על הבנקים בבנק ישראל להעביר אליה דיווח מפורט ביחס לבקשה של בנק לאומי לסגור את סניף הבנק בכפר קרע, הנימוקים של הבנק והשיקולים של בנק ישראל לאישור בקשה זו.

יעקב מרגי: ומבנק לאומי אנחנו מבקשים לקבל מסמך שמפרט אילו שירותים יישארו ובאיזו תדירות בכפר קרע, אלא אם כן יוחלט אחרת, להשאיר את הסניף.

יעקב מרגי: הוועדה לא רואה בעין יפה שבדיון כל כך חשוב, המשרד לשוויון חברתי, למרות שהוזמן לא הגיע לדיון.

יעקב מרגי: אני חושב שאם הם היו משתתפים בדיון זה היה תורם לדיון.

יעקב מרגי: אני קורא למשרד לשוויון חברתי להידבר עם המפקח על הבנקים, להגיע לאיזה מסמך או אמנה או תוכנית עבודה, איפה ובאילו תנאים, כדי לצמצם את הפגיעה בכלל האוכלוסייה עם הצרכים המיוחדים והמבוגרים, בכלל הבקשה הזו.

יעקב מרגי: חבר הכנסת לשעבר אילן גילאון היה אומר שכל אדם הוא אזרח עם מוגבלות, וכל אדם הוא אזרח עם מוגבלות קשה בפוטנציה.

יעקב מרגי: לכן, אם לא היום – מחר.

יעקב מרגי: גם בבריאות איתנה, אדם מבוגר, אוטומטית מתקשה, אמרה זאת גברת פרי בצורה הכי ברורה, והיא צודקת.

יעקב מרגי: הוועדה מבקשת לקבל מהמפקח תוכנית עבודה ומדיניות פריסה של סניפים בחברה הערבית, לפי אמות מידה שמאפיינות את החברה הערבית.

יעקב מרגי: הוועדה דורשת שהמפקח על הבנקים יחייב בנק שמבקש לסגור סניף, לשלוח הודעה לכל הלקוחות בסניף שהוגשה בקשה לסגירת הסניף, ולפרסם באתר – גם של הבנק, גם של המפקח – את הבקשות לסגירת סניפים.

יעקב מרגי: כל הבקשות שביקשתי, אני מבקש אותן תוך 30 יום מהיום.

יעקב מרגי: הוועדה תקיים דיון מעקב - אני לא רוצה לנקוב בתאריכים בגלל כל האי ודאות פה בתפקוד של הכנסת - לעקוב אחר ההתפתחויות ואחר שינויים חיוביים שאנחנו דורשים אותם.

יעקב מרגי: רצית להוסיף משהו?

הילה שי וזאן: הוועדה מבקשת לקבל את מספר הסניפים הניידים שהוקמו בעקבות סגירת סניפים קבועים.

יעקב מרגי: אכן כן.

יעקב מרגי: זה נוסף לסיכום.

יעקב מרגי: זה יתווסף.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, בנוסף למספר הבקשות שאושרו, מספר הבקשות שסורבו, אם יש בקשות שהמפקח סירב להן.

הילה שי וזאן: זה חשוב.

יעקב מרגי: אם הגישו 30, ואושרו 20, עשרה לא אישרו.

אוסאמה סעדי: לא, אז שיגידו לנו.

אוסאמה סעדי: אתה ביקשת את מספר הבקשות שאושרו.

הילה שי וזאן: כבוד היושב-ראש, זה חשוב.

יעקב מרגי: שהוגשו ושאושרו.

הילה שי וזאן: ושסורבו.

יעקב מרגי: אוקיי.

יעקב מרגי: תודה רבה.

אוסאמה סעדי: תודה, אדוני.

יעקב מרגי: הישיבה נעולה.