הוועדה המיוחדת למיגור הפשיעה בחברה הערבית, כנסת 23, פרוטוקול מספר 23, 2020-11-17 13:45

מנסור עבאס: צהריים טובים לכולם.

מנסור עבאס: אני מתכבד לפתוח את הישיבה המיוחדת הזאת בוועדה המיוחדת למיגור הפשיעה והאלימות כחלק מהפעילות הענפה היום לציון יום הנגב שיזם חברי חבר הכנסת סעיד אלחרומי, שהוא גם בן הנגב וגם מוביל את כל הנושאים השונים שנוגעים לחיי האזרחים בנגב, במיוחד אזרחי המדינה הערביים.

מנסור עבאס: הנושא של הוועדה היום הוא נושא מאוד מיוחד, חשוב, והוא הנושא של יישוב סכסוכים באמצעות המשפט הבדואי בין השריעה למסורת.

מנסור עבאס: אם מתייחסים לתפקיד המשטרה כתפקיד מכריע וחשוב בנושא של יישוב סכסוכים או טיפול בסכסוכים, הנושא של יישוב סכסוכים שהוא אלמנט חברתי ופעילות חברתית הוא הגורם המרכזי שמנסה לטפל בסכסוכים ולהביא לפתרונות של הסכסוכים בחברה הערבית.

מנסור עבאס: אני רוצה להגיד כמה מילים בשפה הערבית ואז אני אעביר את זכות הדיבור לחברי חבר הכנסת סעיד אלחרומי.

מנסור עבאס: (אומר דברים בשפה הערבית להלן התרגום החופשי) בשם האל הרחמן הרחום.

מנסור עבאס: אנחנו נמצאים כרגע בישיבה המיוחדת של הוועדה הפרלמנטרית למלחמה באלימות ובפשיעה.

מנסור עבאס: אנו מייחדים ישיבה זו לנושא חשוב מאוד, והוא נושא פתרון הסכסוכים בחברה הערבית בהתאם למסורת הערבית הבדואית ולכללים והדינים השרעים (הלכתיים) אשר מייחדים את החברה הערבית שלנו.

מנסור עבאס: נושא זה הינו נושא חשוב מאוד, אבל הוא גם מהווה חלק מכמה וכמה נושאים אשר העסיקו את ועדות הכנסת היום בהקשר לנושא של הנגב.

מנסור עבאס: בהזדמנות זו אני מודה לאחי סעיד, ומעריך מאוד את התפקיד החשוב והמסור במהלך השנים האחרונות במעקב אחרי הסוגיות המעניינות את בני עמינו בנגב, הן בשלב שקדם לחברותו בכנסת, אז הנהיג אחי סעיד אלחרומי את המאבק העממי דרך ועדת ההיגוי ודרך התפקיד הקודם שלו כראש המועצה המקומית של שגב שלום, וכן דרך תפקידו כאחד ממנהיגי התנועה האסלאמית במישור הארצי וכן במישור המקומי בנגב.

מנסור עבאס: תפקיד זה הינו תפקיד חשוב שאנו מאוד מעריכים.

מנסור עבאס: כרגע, לאחר שהתווספו לו האחריות שלו כחבר כנסת, הוא מוביל את הצוות בתוך הרשימה המשותפת שמטפל בענייני הנגב, והוא מהווה כתובת של הכנסת וכתובת של הממשלה בכל הקשור לענייני אחינו בנגב, דרך מאמצים גדולים אותם הוא משקיע.

מנסור עבאס: והיום, ״יום הנגב״ הוא ללא כל ספק מיזם חשוב מאוד היות שכל ועדות הכנסת עסקו היום בסוגיות של אחינו בנגב, וזה אחד הימים שחזרו ונשנו משנה לשנה, ואנו זוכרים, בנוסף לאחי סעיד, את אחינו ח״כ טלאב אבו עראר, שכשהיה חבר בכנסת הוא היה מטפל בהיבט הזה, ואתה כיום עושה את זאת.

מנסור עבאס: אני מודה לך ומעריך את התפקיד הזה, וכלל החברה הערבית שלנו מעריכה את התפקיד הזה אותו אתה ממלא בהקשר הזה.

מנסור עבאס: ברצוני להעביר אליך את זכות הדיבור בכדי שתפתח את הישיבה הזו, ולעדכן אותנו היכן אנחנו עומדים בעניינן הזה.

מנסור עבאס: בבקשה, חבר הכנסת סעיד אלחרומי.

סעיד אלחרומי: (אומר דברים בשפה הערבית להלן התרגום החופשי) אני מודה לך, אחי, חברי, ויקירי יו״ר הישיבה, ד״ר מנסור עבאס, הישיבה של הוועדה מלחמה באלימות ובפשיעה בחברה הערבית, אשר כולם שמים לב שהסוגיות אשר נידונות בוועדה הזו, אשר נחשבה בתחילת הדרך לוועדת משנה שלא תזכה לחשיבות רבה, אנו חושב שהצלחת למקם אותה במרכז העניינים בצורה חזקה מאוד, והיום היא דנה בסוגיות חשובות ביותר באשר לחברה הערבית שלנו.

סעיד אלחרומי: אדוני היושב ראש, אני מודה לך מאוד על קיום הישיבה, ישיבה מאוד חשובה בנושא מאוד חשוב ואני תיכף אפרט.

סעיד אלחרומי: אני גם מודה לאנשים שנמצאים איתנו בזום, לכל מי שטרח ונרשם לדיון החשוב הזה.

סעיד אלחרומי: אנחנו היום משעות הבוקר בדיונים מרתוניים במספר רב של ועדות בסוגיות הקשורות בחברה הערבית בנגב, החברה הבדואית, התחלנו בשעת הבוקר המוקדמת עם הוועדה לזכויות הילד והריסות הבתים וההשפעה שלהם על ילדי הנגב, עברנו לוועדת החוקה בנושא מעצרים וחקירות, והתקדמנו לחינוך, לרווחה, ולעוד ועוד ועדות.

סעיד אלחרומי: אדוני היושב ראש, הסוגיה שנמצאת על השולחן היא יישוב סכסוכים לפי המשפט הבדואי בין המסורת לשריעה כי ידוע המבנה ההיררכי של החברה הבדואית, הוא מבנה שבטי בעיקר וחמולתי, לכן הסוגיות של סכסוכים בין המשפחות ובין השבטים נפתרות בדרך של המשפט הבדואי.

סעיד אלחרומי: כאן מי שמוביל את הפתרונות האלה הם שייח'ים והם אנשים שעוסקים במלאכה הזאת עשרות בשנים וזה מנותק וללא שום קשר עם ההליך האזרחי ועם המשפט האזרחי, גם אם מתקיים הליך כזה במשפט האזרחי.

סעיד אלחרומי: לא פעם, אדוני היושב ראש, חבריי שנמצאים איתנו בזום, הייתה התנגשות, מצד אחד יש הליך אזרחי שמתקיים בבתי משפט אזרחיים, בית משפט שלום, מחוזי וכו', לבין הליך של משפט בדואי שמתקיים במקביל.

סעיד אלחרומי: יש עוד סוגיה, ואני שמח שנמצא איתנו ד"ר סאמי אבו פריח, הוא מומחה במשפט הבדואי וגם בשריעה, וכבוד הקאדי איאד זחאלקה, ההליך של מיזוג בין המשפט הבדואי לבין השריעה, בין המסורת לבין השריעה, כי חלק גדול מהסכסוכים, הפתרון שלהם מהווה בעצם מטרייה להסכמים ארוכי טווח בין המשפחות ובין השבטים ולכן חשוב לנו מאוד שהערכים של הסובלנות, הערכים של ההקשבה, והערכים האיסלמיים במשפט השרעי יוטמעו בתוך הפתרונות של הסכסוכים השבטיים, אדוני היושב ראש.

סעיד אלחרומי: אני אתן דוגמה.

סעיד אלחרומי: רק לפני אולי כחודש הוזמנתי לפתרון סכסוך בין שתי משפחות בלוד והיה רצח שם והרצח היה בטעות עם מאמץ של שייח'ים, גם של המסורת וגם שרעיים, והם התניעו את הפתרון השרעי של תשלום אדייה ופתרו את הסכסוך.

סעיד אלחרומי: במקומות אחרים, אדוני היושב ראש, זה נגמר בשרשרת רציחות ומי כמוך יודע שהסכסוכים האלה לפעמים הובילו בכפרים הערביים ליותר מנרצח אחד והכול בגלל שלא היה המיזוג הזה, הגישור הזה, בין השריעה למסורת ועם קשר להליך האזרחי.

סעיד אלחרומי: אז כאן אני שם את הנושא על השולחן.

סעיד אלחרומי: אני מניח, אדוני היושב ראש, שנצטרך עוד דיון המשך ואני כאן זורק את הכדור במגרש שלך, אדוני היושב ראש, אם נצטרך לעשות דיון בנגב ולקיים את הדיון הזה בנוכחותם של שייח'ים של המשפט המסורתי, ואני חושב שאם נקיים את זה ברהט או בשגב שלום או במקום אחר ונזמין את כולם, שנדבר בפרטי פירוט בנושאים האלה עם אנשי השריעה שנמצאים איתנו, אנחנו כן נקדם את הנושא הזה.

סעיד אלחרומי: אני חייב להזכיר כאן את נציג המשטרה, יועץ מפקד המחוז, יניב שלמה, שגם כן מעורב בפתרון המון סכסוכים כאלה ואני חושב שהמעורבות שלהם בדחיפה לפתרונות, אבל גם יש עליהם משימה שהפתרון שנמצא מחוץ לבית המשפט האזרחי לא יהיה מנותק לחלוטין מההליך האזרחי, כי כמה פעמים הסוגיה חזרה על עצמה, הסכסוך נפתח מחדש בגלל החלטה של בית המשפט האזרחי.

סעיד אלחרומי: אני אסתפק בדברים האלה ותוך כדי אני אעיר גם כמה הערות.

סעיד אלחרומי: תודה, אדוני היושב ראש.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת סעיד אלחרומי.

מנסור עבאס: שוב, אני מברך אותך על היוזמה הזאת וכמובן שגם הישיבה הזאת היא ביוזמתך.

מנסור עבאס: אתה חשבת לנכון לבחור את הנושא הזה וכמובן שהצגת אותו בצורה מושלמת.

מנסור עבאס: אנחנו נתמקד בשני דברים ביום שלנו.

מנסור עבאס: הדבר הראשון והעיקרי, איך אנחנו יכולים למנף את הכלי הזה של יישוב סכסוכים ברמה קהילתית באמצעות המשפט הערבי הבדואי בתיאום עם השריעה האסלמית ולהגיע להסכמה בנושא הזה או מתווה שיכול לקרב בין שני המסלולים האלה.

מנסור עבאס: אבל מצד שני אני חושב שגם אנחנו צריכים להדגיש את היחס, שאי אפשר להתעלם ממנו, בין המסלול הזה, החברתי, קהילתי, דתי, מסורתי, לבין המסלול האזרחי.

מנסור עבאס: אני חושב שאנחנו נגיע לתוצאות יותר טובות בהשכנת שלום ובפתרון סכסוכים כאשר אנחנו משלבים ידיים ביחד ברמת החברה עצמה והאנשים שמנהלים את הסכסוכים ברמת הקהילה והחברה, וכמובן ברמת גורמי אכיפת החוק, מתחילים עם המשטרה ועם הפרקליטות, ובסופו של דבר בתי המשפט.

מנסור עבאס: סכסוכים אצלנו בחברה הערבית לא נגמרים בבתי המשפט ולכן יש אלמנט אחר שצריך לקיים במקביל, לא במקום.

מנסור עבאס: יש אנשים שטועים וחושבים שאנחנו לא מקבלים את מרות החוק האזרחי ורוצים להתכחש לו.

מנסור עבאס: לא, יש מסלול אזרחי, החוק, שלטון החוק, זה צד אחד, במקביל ומשלים לו מסלול קהילתי חברתי שיביא להשכנת שלום ברמת משפחות ושבטים.

מנסור עבאס: אבל אני רוצה שוב להדגיש, זה לא נושא מיוחד רק לאזור הנגב, את זה אנחנו נמצא גם באזור הצפון, בגליל ובמרכז, ולכן אני מקבל את ההצעה שלך, חברי חבר הכנסת סעיד אלחרומי, אנחנו כן נקיים דיון בנגב, ניפגש עם האנשים וננסה, ביחד עם השלטון המקומי והשלטון המרכזי, במיוחד בטחון פנים ומשרד המשפטים, לפתח מודל שכל אחד ייקח את החלק שלו.

מנסור עבאס: אנחנו נפתח את הדיון ישירות עם ד"ר סאמי אבו פריח, שכבר הציג אותו חברי חבר הכנסת סעיד אלחרומי, שהוא מומחה לנושא של משפט בדואי וכמובן משפט שרעי, הוא איש דת מצד אחד וחוקר מצד שני ומכיר את הנושא הזה.

מנסור עבאס: אני חושב, ד"ר סאמי, שעבודת הדוקטורט שלך הייתה על הנושא הזה וכמובן יש לך ניסיון מעשי בתחום הזה.

מנסור עבאס: אז אנחנו מבקשים קודם כל שתציג את עצמך ותציג את הנושא.

סאמי אבו פריח: טוב, שלום לכולם.

סאמי אבו פריח: אני מאוד מברך על ההחלטה, על הדיון ומקווה שמהדיון הזה יוצאו תוצאות, כי בדרך כלל דיונים, אם אין להם מטרה, אז פשוט מאוד מתדיינים בנושא, מעלים את הנושאים החשובים ובסוף המטרה העיקרית מהדיון היא יישוב הסכסוכים, היא מיגור תופעת האלימות, במגזר בכלל, במגזר הבדואי ובמגזר הערבי, ולזה אנחנו חותרים.

סאמי אבו פריח: אני סאמי אבו פריח, מורה בבית ספר, הייתי בעבר מנהל, גם מדריך של המורשת הבדואית בדת האיסלם במשך שנים רבות במשרד החינוך.

סאמי אבו פריח: לימודיי האקדמיים היו בשפה הערבית, לימודי הדת האיסלמית וגם חקרתי את העניין של המשפט הבדואי מול המשפט השרעי, במיוחד הייתה התזה שלי לתואר שני, וגם בתואר שלישי, שדיברה על נקודות המחלוקת וגם נקודות המפגש בין המסורת הבדואית בבאר שבע, בין המשפט הבדואי, לבין המשפט השרעי.

סאמי אבו פריח: אם אנחנו רוצים לדבר על השורשים של המשפט הבדואי, הוא משפט מאוד ישן, מיושנתו של המדבר.

סאמי אבו פריח: החברה המדברית מחפשת לעצמה בדרך כלל חוקי הישרדות עם העולם, חוקי הישרדות גם עם עצמה וגם עם החברה.

סאמי אבו פריח: לפני האיסלם היו גם חוקים שהם שייכים גם למשפט הבדואי, כשהגיע האיסלם לחצי האי ערב והנביא מוחמד, אז התחילו עניינים להשתכלל ולשדרג את המשפט הבדואי.

סאמי אבו פריח: אם אנחנו נדבר על המשפט הבדואי היום באזור הדרום, בחברה הבדואית, צריך לדבר על שנת 1919 עד 1922, אז המנדט הבריטי הכיר במשפט הבדואי והכיר בהקמת בתי משפט שנתמכים על המסורת הבדואית וגם על יישוב הסכסוכים בדרך של השייח'ים שמסתמכים בדרך כלל על חוקי המשפט הבדואי והוקם אז בית משפט שקראו מדליס אל דמום בערבית, שהוא בית משפט לענייני דמים, כל מה שקשור ברציחות, בגאולות דם, בסכסוך דמים, ובתוך שלוש שנים נפתרו 100 סוגיות שכולן היו במקור בעניינים של רצח וגאולות דם בין השבטים במגזר הבדואי.

סאמי אבו פריח: אחרי כמה שנים המנדט הבריטי סגר את בית המשפט אחרי סיום כל סוגיות הדמים שהיו במגזר הבדואי.

סאמי אבו פריח: אם אנחנו נדבר על המגזר הבדואי, הוא חי בתוך שלושה מעגלים, המעגל האזרחי, שהוא מעגל החוק הישראלי, מעגל בתי המשפט הישראליים, המעגל השני הוא מעגל הדת האיסלמי, אנחנו חברה בדואית מוסלמית, המעגל השלישי הוא מעגל החוק השבטי.

סאמי אבו פריח: אם אנחנו ניקח את המסורת והדת במגזר הבדואי המסורת היא באה בסולם הכוח כנקודה הראשונה, הדת האיסלמית באה כנקודה שנייה והחוק הישראלי בא אחרי שתי הנקודות האלה.

סאמי אבו פריח: אין אנחנו יכולים בתוך החברה הבדואית לא להיכנס למשפט הבדואי או לא להישפט בתוך מעגלי המשפט הבדואי.

סאמי אבו פריח: כל ויכוח קטן וכל סכסוך קטן בתוך החברה הבדואית מיד פונים לאנשי המקצוע, אנשי הסולחות, השייח'ים, אנשים שמפרידים בין השבטים ולזה יש כוח רב.

סאמי אבו פריח: יש את כוח הערבות, יש את כוח השבטיות, שהוא המפריד העיקרי והמונע העיקרי בין השבטים בסכסוכים כאלה.

סאמי אבו פריח: אם ניקח את החוק הדתי, אני רוצה לציין לחברי הוועדה שיש הרבה דברים שחלק מהאקדמיה הישראלית וחלק מאנשי המשטרה חושבים שהם דברים דתיים.

סאמי אבו פריח: אם ניקח למשל גאולת דם, היא איננה דתית והיא אסורה, היא אסורה לפי חוקי האיסלם ולפי חוקי השריעה.

מנסור עבאס: נקמת דם.

סאמי אבו פריח: נקמת דם.

סאמי אבו פריח: כל מה שקשור לנקמת דם איננו דתי, הוא פשוט מאוד שבטי.

סאמי אבו פריח: השבט מהלל את נקמת הדם, אבל הדת סולדת ומונעת וממש יש לזה חוקים מאוד קשים על הרוצח.

סאמי אבו פריח: הרצח בחברה הבדואית מבחינה שבטית לוקח אחריות קולקטיבית, אבל בחוקי השריעה הוא פשוט מאוד אחריות פרטנית, פרסונלית, לאדם העושה את העוול עצמו.

סאמי אבו פריח: חוק שרוב אנשי המשטרה חושבים, ואני הייתי בהרצאות בחלק גדול מתחנות המשטרה, להסביר מה ההבדל בין המסורת הבדואית לבין חוקי השריעה, זה רצח על כבוד המשפחה, הוא איננו דתי והוא מנוגד לכל חוקי הדת, למרות שהחוק השבטי עוצם עין, או מהלל או מחבק.

מנסור עבאס: ד"ר סאמי, את הנקודה הזו אנחנו קלטנו, אתה בעצם מציע להפריד בין שני דברים, נפריד בין חוקי המסורת הבדואית, שחלקה תואם את חוקי השריעה האיסלמיים, אבל חלקה אינו תואם.

מנסור עבאס: אתה מציע שנבדיל בין זה לזה כדי שנוכל לטפל בתופעות שהן פסולות מבחינתנו, למשל נקמת דם, בשני אמצעים, גם בחוק האזרחי, אבל גם בחוק השרעי ולהגיד שגם מבחינת השריעה זה אסור.

מנסור עבאס: אני מציע כדלקמן, אתה תישאר איתנו בדיון, אנחנו נחזור אליך, חשוב לנו לקבל עוד תובנות והמלצות איך אפשר לקדם את הנושא הזה ואיך אפשר להגיע למתווה שיכול באמת לשלב את שלושת הנדבכים כדי שבסופו של דבר נוכל להתמודד עם האתגר שאנחנו עומדים בפניו והוא מיגור הפשיעה והאלימות בחברה הערבית.

מנסור עבאס: אנחנו נחזור אליך, ד"ר סאמי.

מנסור עבאס: אני, ברשותכם, רוצה לצרף לדיון את שייח' אבראהים אלעמור, חשוב לי לשמוע גם ממנו כמה תובנות בנושא הזה והוא גם מעורב בפיוס וגישור מסורתי, ואז אנחנו רוצים להסתכל על הנושא הזה מנקודת מבט שרעית, דתית, ונשלים את התמונה בנקודת מבט של שלטון החוק, נקודת מבט אזרחים.

מנסור עבאס: שייח' אבראהים אלעמור, סלאם עליכום.

אבראהים אלעמור: עליכם השלום.

מנסור עבאס: תפדאל שייח אבראהים, תדבר בערבית או בעברית?

אבראהים אלעמור: בערבית.

מנסור עבאס: יש לך את הזכות, דבר בערבית.

אבראהים אלעמור: (אומר דברים בשפה הערבית להלן התרגום החופשי) בהתאם למורשת ולמסורות הבדואיות, ולא רק הבדואיות, אלא יותר הערביות.

אבראהים אלעמור: זה נמצא במגזר הערבי בכלל, ובחברה הבדווית בפרט.

אבראהים אלעמור: פתרון הסכסוכים בהתאם ל״חק״ ולמורשת ומסורת קיים הרבה זמן, מלפני דת האסלאם, כי לא היה סדר, נסמכים על המשפט השבטי בכדי לפתור את הבעיות שקורות בין השבטים ובין המשפחות, ואז באה דת האסלאם אשר אומרת כי המורשת והמסורת חייבים להתקיים ע״פ החוק.

אבראהים אלעמור: אם יש מורשת ומסורת המנוגדים לאסלאם ולחוק, הרי שזה לא מורשת ולא מסורת, אלא ג׳אהליה (פגניות).

אבראהים אלעמור: המורשת והמסורת נמצאים בחברה הערבית בכלל, וכן בחברה הבדואית, וכפי שכבר אמרתי, אבל יש הבדל בין ״חק״ ערבי שהינו צודק ועומד לצד המקופחים כנגד המקפחים לבין המצב ההפוך של היום, לצערי, כיום המקפח והמקופח נמצאים באותה עמדה.

אבראהים אלעמור: אבל יש אנשים מכובדים המאמינים באל, אשר מבדילים בין הצדק לאי צדק.

אבראהים אלעמור: צדק זה צדק, ואי צדק זה אי צדק.

אבראהים אלעמור: יש אנשים שנסמכים על כוחם כדי להפוך את האי צדק לצדק, ולהיפך.

אבראהים אלעמור: זה לצערי דבר שקיים, לא אצל כולם, אבל כן קיים, ומה שקורה היום, לא היה קורה לפני 20 – 30 שנה.

אבראהים אלעמור: לא היינו שומעים על האלימות שמתרחשת כיום במגזר הערבי, ולצערי מה שקורה במגזר הערבי בכלליות, ובמיוחד ערביי ישראל, בפנים.

אבראהים אלעמור: זהו דבר שלא היה מתרחש בכלל, הייתי שומע, אחת ל - 20 שנה שמישהו נרצח, היום, בכל שעה נרצח מישהו, בכל שעה נרצחת אישה, עקרת בית מכובדת, ע״י מישהו מהמשפחה או מישהו מבחוץ, לצערי.

אבראהים אלעמור: זהו פשע בפני עצמו, זה דבר שלא מקובל ע״פ האסלאם ולא ע״פ האנושות.

סעיד אלחרומי: שייח' אבראהים, אני רוצה לתרגם את מה שאמרת לפרוטוקול.

סעיד אלחרומי: אני חושב שאתה בעצם אומר שהמסורת הבדואית והפתרון של הסכסוכים לפי המסורת הבדואית, האמיתית, היא דבר מאוד חיובי ולאו דווקא ללכת לכיוון של כמה אנשים שאינם מכירים את המסורת הבדואית.

סעיד אלחרומי: המסורת הבדואית האמיתית היא דבר חיובי שקורה ואנשים פותרים סכסוכים בין המשפחות והחמולות.

סעיד אלחרומי: ודבר אחר שציינת זה נושא שבעבר לא היה הרצח בכמויות האלה, בעבר היה, בזמנים ככה מרוחקים, התופעות שקורות בימים האלה, שכל שני וחמישי יש רצח, לצערנו הרב.

סעיד אלחרומי: אני חושב שזה הכיוון שדיברת.

מנסור עבאס: זה נכון, חבר הכנסת סעיד אלחרומי.

מנסור עבאס: אני חושב ששייח' אבראהים העלה נקודה יותר חשובה כאשר הוא אמר שהשיפוט השבטי חייב להיות מושתת על עיקרון צדק ואמת אחרת אנחנו נכנסים למעגל של עוול ועושק לאנשים.

מנסור עבאס: זה מאוד חשוב כאשר הוא מגביל את הנושא של המשפט הערבי הבדואי המסורתי לערכים הומניים, אבל ערכים דתיים, צדק ואמת ולא עושק.

מנסור עבאס: שיח׳ אבראהים, אתה מעוניין להמשיך?

מנסור עבאס: בבקשה.

אבראהים אלעמור: (אומר דברים בשפה הערבית להלן התרגום החופשי) כן, אני קורא לכל המנהיגות הערבית ברמה הפוליטית וברמה השבטית להתאחד ולהקים ועדות מיוחדות בכדי שלמור על המסורת והמורשת, ושאלה יהיו צודקים הנשענים על דת האסלאם וכן על החוק כמובן.

אבראהים אלעמור: אני יודע שבירדן, המורשת והמסורת מקבלים תמיכה מהמדינה.

אבראהים אלעמור: השלטון בירדן תומך בעניין של מורשת ומסורת, אצלנו כאן, לפעמים ממנים ערבים ונפגשים אצל ״קאדי״ פעמיים או שלוש, ומי שאיננו מעוניין שהצדק יראה אור, פשוט נפקד ושולח איזה אח מבוגר ממנו אשר מקלקל את כל הדיבור ומחבל בהליך שמתרחש, זה דבר שלא היה קורה.

אבראהים אלעמור: הערבים חייבים להתאחד ברמת המנהיגות הפוליטית, המנהיגות הארצית והמנהיגות השבטית, ולהקים וועדות, גם אם יש מורשת ומסורת, ושיפוט שבטי, ויש שלושה ״קאדים״, הרי שאף אחד לא מקשיב לאחרים, כל אחד פונה בנפרד לצדדים וגוזר את אשר עולה על דעתו, כשצריך ששלושתם צריכים לשבת ביחד, לגבי אותו עניין ואותן ראיות, ולהקשיב ולדעת מי דובר אמת ומי שקרן.

אבראהים אלעמור: ואנו רק מבקשים להיות בצד של הצודקים ולא בצד של המקפחים.

מנסור עבאס: שייח' אבראהים, תן לי לתרגם.

מנסור עבאס: עוד דבר חשוב ששייח' אבראהים הציע זה לאחד את המאמץ בנושא הזה ולהקים ועדות שגם תפקידן למסד את המשפט המסורתי הזה, בוא נקרא לזה, וגם לתאם בין כל האנשים שעוסקים בתחום הזה כדי שיהיה מתווה אחד או עיקרון אחד שמתווה את כל התהליך הזה ולא שבאותו אזור יהיו כמה עקרונות שיש ביניהם הבדל וכאילו לכל אזור יש חוק משלו.

סעיד אלחרומי: על אותה סוגיה לפעמים יש פסקי דין שונים.

מנסור עבאס: בדיוק, על אותה סוגיה יש פסקי דין מסורתיים שונים.

מנסור עבאס: זאת נקודה מאוד חשובה.

מנסור עבאס: שייח' אבראהים, תודה לך ואנו מקווים שתישאר אתנו, יכול להיות שיהיו לנו עוד שאלות שנפנה אליך.

מנסור עבאס: אנחנו נעבור לכבוד הקאדי השרעי, ד"ר איאד זחאלקה, שהוא מנהל בתי הדין השרעיים.

מנסור עבאס: חשוב לנו לשמוע ממנו כי לבתי הדין השרעיים יש תפקיד חשוב בנושא הזה.

קריאה: אני לא רואה אותו.

סעיד אלחרומי: אני רוצה להתייחס לדבריו של שייח' אבראהים.

סעיד אלחרומי: אני חושב שהוא שם על השולחן שתי סוגיות עיקריות, אדוני היושב ראש.

סעיד אלחרומי: הסוגיה הראשונה, שאנחנו ערים בתקופה האחרונה, בשנים האחרונות, לסוג של משפט בדואי, אבל הוא לא המשפט האמיתי שהשייח' דיבר עליו, שהוא מושתת על צדק ועל אמינות ועל כבוד הדדי בין כל האנשים ששותפים לסכסוך הזה.

סעיד אלחרומי: הסוגיה השנייה, הוא ביקש להקים ועדות, נקרא להן ועדות סולחה, נקרא להן ועדות תיאום, ואני רוצה לשדרג את זה, שאפשר לחלק לאזורים מסוימים, גם בתחום הרשויות המקומיות.

סעיד אלחרומי: אני בזמנו, גם כראש הרשות, יזמתי מהלך כזה ואפשר ברשויות המקומיות ליזום מהלך של ועדות סולחה כאלה שיהיו בחסות הרשות המקומית, בתיאום כמובן עם המשטרה ועם המשפט האזרחי ועם הכול, אבל לפעול בכל יישוב ויישוב.

מנסור עבאס: אוקיי, אני רואה שנמצא פה השייח' עטיאה אל אסא וגם שייח' חסן אבו עליון.

מנסור עבאס: שייח' עטיאה אל אסא.

עטיאה אל אסא: בקשר למשפט הבדואי, בעבר הבדואים היו פותרים את הסכסוכים ביניהם בעצמם, היו להם שופטים בדואים והמדינה אז כיבדה את המשפט הבדואי והצליחו באמת למגר את כל סוגי הפשיעה.

עטיאה אל אסא: בעבר היו גם כל מיני סוגים של משפטים, אפילו משפט שלום ומחוזי ועליון כי כל סכסוך שלא נפתר אצל שופט ראשון מעבירים אותו לעוד שופט ועוד שופט עד שזה נפתר.

עטיאה אל אסא: יש גם אנשים שופטים שהם מומחים בסכסוכי קרקעות, שופטים מומחים בסכסוכי דמים ושופטים שהם מומחים בענייני גנבות ומרמה וכדומה, ואז כשהשופט היה פוסק את הפסיקה שלו היו מכבדים את הפסיקה של השופט והיו מבצעים את ההוראות שלו.

עטיאה אל אסא: אבל כשנכנס המשפט הישראלי הוא לא כיבד את המשפט הבדואי והמשפט הבדואי היום צריך – לפעמים כשאתה פוסק נגד מישהו הוא הולך ומתלונן למשטרה או למשפט הישראלי הם מבטלים את הפסיקה של השופט הבדואי.

עטיאה אל אסא: לכן אם אנחנו רוצים משפט באמת בדואי צודק, שהיה צודק כל הזמן, אולי עכשיו זה השתנה כי יש שופטים חדשים, יש עסקנים, עכשיו לא שופטים אמיתיים, יש עסקנים, והמדינה צריכה לכבד את המשפט הבדואי וצריכה גם לגבות אותו בכדי להעביר אותו ובכדי להעביר מסר לאנשים שהמשפט הזה צריך להתקיים ושהפסיקה שלו צריכה להתבצע.

עטיאה אל אסא: ככה אפשר לעשות את המשפט הבדואי.

עטיאה אל אסא: המשפט הבדואי בכל הזמנים לא היה זקוק למדינות בכלל, בזמנו של השלטון העות'מאני והמנדט הבריטי וגם בתחילת השלטון הצבאי הישראלי על הבדואים, הם היו מכבדים את המשפט הזה והוא היה פותר את כל הסכסוכים אצל הבדואים.

עטיאה אל אסא: הייתה גם משמעת, לשופטים הייתה הנהגה אמיתית שכולם נשמעים אליה והיום החברה, בגלל החוקים, בגלל כל מה שקורה במדינה, החוק הזה התפורר וכמעט הוא חסר משמעות.

מנסור עבאס: תודה לך, שייח' עטיאה אל אסא.

מנסור עבאס: אנחנו נשלים את התמונה עם שייח' חסן אבו עליון ואז אנחנו נפנה לנציגי משרדי הממשלה השונים, נשמע את התובנות שלהם בנושא הזה ואיך אפשר כן לנצל, במרכאות, את האיכויות של המשפט המסורתי והדתי לטובת החברה.

מנסור עבאס: שייח' חסן, אתה נמצא איתנו?

מנסור עבאס: (לא שומעים בזום).

מנסור עבאס: אוקיי, אז אנחנו נתחיל עם המשרד לבטחון פנים.

מנסור עבאס: יניב נמצא איתנו?

מנסור עבאס: יניב, שלום לך.

יניב שלמה: שלום לכולם.

מנסור עבאס: יניב, תציג את עצמך, שנכיר אותך וגם לפרוטוקול, ונקבל ממך התייחסות.

יניב שלמה: טוב, לי קוראים יניב שלמה, אני סגן ניצב במשטרת ישראל, אני היועץ למעשה לכל ענייני הבדואים בנגב למפקד מחוז דרום ולמעשה התפקיד שלי מורכב משלושה נושאים עיקריים, כך אני קורא לזה.

יניב שלמה: הנושא הראשון שאני מטפל בו זה כל הקשר בין החברה הבדואית לבין הממסד, שפה משותפת, בעיות אישיות שיש בתוך המגזר מול משרדי הממשלה השונים או מול עמותות שונות.

יניב שלמה: הסוגיה השנייה זה הפוך, משרדי הממשלה שרוצים לפתור בעיות, לעזור, לסייע, או כל דבר אחר בתוך המגזר, גם ביישובים מוכרים וגם בתוך הפזורות הכי רחוקות, גם שם אני נכנס לתמונה.

יניב שלמה: והדבר האחרון, או בין שאר הדברים, אבל העיקרי שנוגע לדיון שלנו זה למעשה אני מעורה בכלל הסכסוכים שנמצאים בתוך החברה הבדואית, סכסוכים בין שבטיים, סכסוכים בין מקומות, סכסוכים בתוך המשפחה, סכסוכים שבינו לבינה, גם סכסוכים שלא מגיעים למשטרת ישראל.

יניב שלמה: למעשה איפה שאני נמצא ויכול לסייע אז אני נכנס לתוך העניין.

יניב שלמה: זה למעשה התפקיד שאותו אני מבצע בארבע השנים האחרונות, זה אחרי שהייתי מפקד תחנת עיירות, צומת שוקת, במשך חמש שנים, כך שאני חושב שאני קצת מכיר את החברה הבדואית, גם בסוגיית החוק האזרחי וגם בסוגיית החוק השבטי, או החוק הבדואי, או איך שיקראו לזה החברים פה בישיבה.

יניב שלמה: ברשותכם אני אגע לענייננו.

יניב שלמה: קודם כל אני רוצה להתייחס למה שאמר ד"ר סאמי אבו פריח, ידידי, שאני מכיר אותו.

יניב שלמה: אצלנו במשטרה אנחנו יודעים שסוגיית כבוד המשפחה וסוגיית נקמת הדם לא קשורה לבית הדין השרעי, זה חוק שבטי פר אקסלנס והוא לא קשור לבית הדין השרעי.

יניב שלמה: למעשה האיסלם שיצא אחרי הג'הלייה ניסה יותר לצמצם את הסוגיה של כבוד המשפחה ונקמות הדם ולשים עכבות או עיכוב כזה ואחר למה שהיה קיים לפני הגעת האיסלם.

יניב שלמה: אז את זה אנחנו יודעים ואנחנו מבינים שזה לא קשור בכלל לשריעה, אלא לחוק השבטי.

יניב שלמה: אנחנו מבינים שמה שכרגע נמצא בתוך החברה הבדואית נמצא גם אצלנו בנגב וגם קצת במרכז, כיוון שיש קשרי משפחה בין החברה הבדואית אצלנו בנגב לבין התושבים במרכז, קשרים משפחתיים.

יניב שלמה: כמו שנאמר הם פועלים על פי שלושה חוקים, החוק האזרחי הפלילי, בית הדין השרעי ולמעשה החוק השבטי שאנחנו דנים עליו כרגע.

יניב שלמה: אנחנו נמצאים עדיין בשלב שהחוק השבטי הוא מאוד מאוד חזק ותופס בתוך החברה הבדואית לפתרון סכסוכים.

יניב שלמה: בשלב הראשוני כעוגן אני רוצה לומר שאין סתירה בין החוק השבטי המסורתי לבין החוק הפלילי, למה אני מתכוון?

יניב שלמה: ברגע שיש עבירות פליליות, לא משנה באיזה סוגיה, מסכסוך קרקעות דרך אלימות כזאת או אחרת, או כל סכסוך אחרת, ברגע שיש עבירה פלילית, איך החברה הבדואית אומרים?

יניב שלמה: החוק לוקח את שלו.

יניב שלמה: זאת אומרת אין סתירה, עכשיו יש עבירה, המשטרה נכנסת לתמונה, התחנה או כל יחידה רלוונטית, מי שצריך להיעצר נעצר ולפתור את הסוגיה הפלילית, העבירה הפלילית, עד תום.

יניב שלמה: מעבר לכך יש קו מקביל, שהוא לא מתנגש, שהוא החוק המסורתי, ששם נכנסים האנשים המכובדים.

יניב שלמה: אני לא קורא להם שייח'ים, אני קורא להם אנשים נכבדים, גם בעקבות מה שאמר אלעמור.

יניב שלמה: הם נכנסים לתוך התמונה על מנת ליישב את הסכסוך בצורת גישור, באמצעות בסיסית של חוק שבטי שהיה קיים מאות שנים לאחור שעבר מדור לדור בצורה כזאת או אחרת ולא כתוב בכל מקום ולכן יש גם אי הסכמות בין שופטים כאלה ואחרים בתוך החברה הבדואית, להיכנס כדי לפתור את הסכסוך.

יניב שלמה: ואני אתן דוגמה, אדם שרצה לצאת עם בחורה בנגב ולא ביקש את ידה לפי המסורת בכל זאת הולך ויוצא איתה ברכב ללא אישור משפחתה ובעקבות האירוע הזה המשפחה הקרובה שומעת ותופסים אותם, מפעילים אלימות כלפיו, פוגעים בו ובמה ולמעשה, כמו שאנחנו מבינים, נעשתה איזה שהיא עבירה פלילית.

יניב שלמה: בעקבות העבירה הפלילית שיש תקיפה ואדם אושפז בבית החולים למעשה נכנסת העבודה של משטרת ישראל, מבצעת חקירות, מגיעה אל האנשים שביצעו את העבירה, מכניסים אותם אחרי סורג ובריח ולכאורה עבודת משטרת ישראל הסתיימה.

יניב שלמה: ואני כל הזמן אומר, עכשיו התחילה העבודה האמיתית, כי כרגע נפתח הסכסוך.

יניב שלמה: באותו רגע שלא נכנסים לתוך הסוגיה הזאת, לכאורה למשטרה אין עניין בדבר הזה, אבל אנחנו מבינים שאם הסכסוך יישאר פתוח אנחנו נחווה או התושבים, גם אזרחים חפים מפשע, הפגנות אלימות שרואים בכל מיני מקומות שיגררו אולי ירי, הצתות או כל דבר אחר, כיוון שקרה פה איזה שהוא אירוע שלא מקובל על פי החוק השבטי המסורתי.

יניב שלמה: לכן אנחנו מבינים שאין ברירה ולמקום הזה אנחנו כן מכניסים את המסורת, ללא התנגשות כלל עם החוק האזרחי שתפתור את הבעיה על פי החוק עצמו, מה מותר, מה אסור, מה משלמים, מה לא משלמים, לא נכנס לעניינים הכספיים, וברגע שיש למעשה הסכמה, סולחה, הודנה, תקראו לזה איך שאתם רוצים, יש לזה המון המון שלבים שאני לא אפרט אותם כרגע, בזה תם ונשלם.

יניב שלמה: זאת אומרת גם הסכסוך, האלימות בין שתי המשפחות נעלמת, גם אין אנשים חפים מפשע שעלולים להיפגע מאותו סכסוך, וגם האנשים שעברו על החוק למעשה יושבים מאחורי סורג ובריח.

יניב שלמה: לכן אני אומר ששני הקווים מקבילים ואנחנו משתמשים במסורת על מנת לעצור סכסוכים במגוון דרכים, ונתתי רק דוגמה קטנה.

מנסור עבאס: יפה.

מנסור עבאס: יניב, אני לקחתי משפט ממך, אתה אומר שאכן במציאות אין התנגשות בין שני המסלולים, האזרחי חוקי והמסורתי שבטי.

יניב שלמה: לא, זה לא מה שאמרתי.

יניב שלמה: אמרתי שאנחנו לא נותנים לנושא הזה להתנגש.

יניב שלמה: נכון, יש אירועים שחושבים שאם סוגרים סכסוך אז צריך מעורבות של המשטרה, כמו לדוגמה, עושים פתרון סכסוך אז אומרים אוקיי, תשחררו את העצורים כדי שתהיה סולחה כזאת או אחרת.

יניב שלמה: לזה אנחנו בנגב לא נותנים יד.

יניב שלמה: זאת אומרת זה לא תנאי, רוצים לפתור בעיות - - -

מנסור עבאס: אוקיי זה לא תנאי, אבל במציאות המשטרה מבינה את חשיבות המסלול הזה ומנסה לעזור לכלי המסורתי לממש את המטרות של השכנת שלום ברמת הקהילה עצמה.

יניב שלמה: בוודאי, אבל אני רוצה להשלים, ברשותך, עוד כמה משפטים כי זה מאוד חשוב לי.

מנסור עבאס: יש לי שאלה.

מנסור עבאס: יניב יש אחד בכל אזור הנגב, השאלה האם המשטרה מכשירה את השוטרים, את מפקדי התחנות, כדי שילמדו גם איך להתמודד עם המורכבות של הסוגיה הזאת של איך למצות את הדין מצד אחד ואיך למצות את התהליך החברתי שמביא אותנו למצב של פיוס או סולחה?

מנסור עבאס: האם יש לכם מסלול להכשרת השוטרים בנושא הזה או זה אם יניב מתעניין ומשקיע זמן ומאמץ אז הוא כן לומד את זה ויודע לתעל את זה לטובת הכלל, ואם לא, אז יש בורות בנושא הזה?

יניב שלמה: אין בורות בכלל.

יניב שלמה: כל תחנות המשטרה והיחידות המיוחדות מכירות את הנושא הזה, מכירות את החיבורים, מכירות את הקו המקביל של פתרון סכסוכים, וגם כשנכנסים לפתור סוגיה כזאת או אחרת באמצעות אכיפת החוק אנחנו בתמונה, זאת אומרת הם יודעים שכדי שאחר כך גם האירוע הזה יסתיים, של ירי, פגיעה, אלימות, נכנסים ומבינים שיש פה גם עניין מקביל של מסורת ומשפט בדואי ומכניסים אותנו לעניין הזה, או המשטרה מכניסה אותנו לתמונה או המשפחות.

מנסור עבאס: יניב, הכוונה שלי האם זה רק ברמת הידיעה או האם זה חלק מההכשרה של השוטרים לנושא הזה?

מנסור עבאס: למשל אתם מזמינים את ד"ר סאמי אבו פריח לתת הרצאות לשוטרים בנושא הזה ושייתן להם כלים גם מבחינת שפה להתמודד עם המושגים ולדעת בדיוק את הטרמינולוגיה של התחום הזה?

יניב שלמה: אנחנו עושים גם הרצאות, גם סיורים בשטח, לכל השוטרים שעובדים בחברה הבדואית.

יניב שלמה: אמנם לא סאמי מגיע להרצאות, אבל יש אנשים נוספים בחברה הבדואית בנגב שמכירים ויודעים ובאים ונותנים הרצאות בכל תחנות המשטרה.

מנסור עבאס: אוקיי, בסדר.

מנסור עבאס: תודה לך, יניב.

יניב שלמה: אבל, ברשותך, אני חייב להשחיל עוד מילה.

יניב שלמה: דיבר פה אל אסא והזכיר את כל הסיפור של עסקנים והתפוררות והכול.

יניב שלמה: אני רוצה לומר כמה מילים, אנחנו נמצאים עכשיו בשלהי, אני קוראי לזה שלהי, החיבור, הערבות ההדדית, השבטיות, החמולתיות שנמצאים אצלנו בנגב.

יניב שלמה: זה בגלל סוגיית הצעירים, כן מקשיבים, לא מקשיבים, כל הנושא הזה נמצא בשנים האחרונות בשלבים – ובנוסף לזה שנכנסים אנשים שלא כל כך מבינים את החוק ונכנסים פנימה ולמעשה אני אומר שהם הורסים את הנושא של המסורת שהיא מאוד טובה והולכת לפי צדק ואמת וכבוד הדדי ועוסקים בענייני כספים ונושאים כאלה והם מחריבים את הנושא של החוק הבדואי.

יניב שלמה: לתוך הדבר הזה אני הכנתי מודל להקמת מג'לס, שיהיה 15 איש מכל הנגב עם הכשרה בגישור, עם הרצאות וחיבורים לחוק הפלילי, כדי שלא יהיו התנגשויות עם החוק הפלילי, לעשות להם את כל ההכשרות האלה, ללוות אותם, כדי שהם יהיו כתובת אמיתית.

מנסור עבאס: באיזה שלב זה נמצא?

מנסור עבאס: התחלתם כבר בזה?

יניב שלמה: זה לא רק משטרה, זה המשרד לבטחון פנים, משרד הכלכלה, זה היה עם הרשות להסדרת הבדואים, ועבר עכשיו למשרד הכלכלה, משרד העבודה והרווחה, משרד המשפטים, במסגרת איזה שהוא פרויקט ואנחנו יושבים על הדבר הזה עכשיו.

יניב שלמה: נעצרנו בסוגיית התקציב, כמו שאתם מבינים את סוגיית התקציבים, אבל אנחנו יושבים על הדברים הכתובים במעורבות של החברה הבדואית.

יניב שלמה: אנחנו לא עושים את זה לבד, יש אנשים מתוך החברה שיושבים איתנו על כל הסוגיה הזאת.

מנסור עבאס: בסדר, יניב, תודה לך.

מנסור עבאס: אני מאוד מודה לך.

מנסור עבאס: אנחנו נעבור למשרד המשפטים.

מנסור עבאס: מי נמצא איתנו ממשרד המשפטים?

מנסור עבאס: אנחנו ניקח התייחסות.

מנסור עבאס: אני אקרא, עורכת הדין בת שבע שרמן-שני נמצאת איתנו?

מנסור עבאס: לא.

מנסור עבאס: עורכת הדין ליאנה מגד?

מנסור עבאס: עביר מטאנס?

מנסור עבאס: אוקיי, אז כנראה שהנציגות של משרד המשפטים לא נמצאת?

נור שיבלי: סליחה, אני עורכת הדין נור שיבלי מייעוץ וחקיקה במשרד המשפטים.

נור שיבלי: אני רפרנטית לבתי הדין השרעיים ובאמת באתי לשמוע כאן את כל העניין, גם הממשק בין המשפט האזרחי, מה שהמדינה מציעה, לבין המשפט הבדואי.

נור שיבלי: אנחנו כאן יותר באמת לשמוע בייעוץ וחקיקה כדי שיהיה לנו באמת מצע להמשך עבודה במידה שנצטרך עבודה כלשהי בהמשך.

מנסור עבאס: הבנתי אותך.

מנסור עבאס: אז את באת ללמוד.

מנסור עבאס: שלום לך, נור.

מנסור עבאס: אנחנו נעבור לחברי הכנסת, ניקח התייחסות מחברי הכנסת ואז נעבור למשרד החינוך.

מנסור עבאס: חברת הכנסת אימאן, תרצי להתייחס?

אימאן ח'טיב יאסין: אני בעיקר רוצה לברך על היום, אבל כשאנחנו יושבים למיגור הפשיעה והאלימות, למרות שאנחנו מדברים על הדרום אני לא יכולה להתעלם מהרצח הנוראי שקרה אתמול בעיר עראבה, העיר שלי, כואב הלב על מה שקורה.

אימאן ח'טיב יאסין: אני רוצה להגיד, הכתובת הייתה על הקיר, כולם ידעו, היה כשל נוראי של כל הגורמים הרלוונטיים.

אימאן ח'טיב יאסין: הרווחה ידעו, הפסיכולוגים ידעו, בתי הספר של הילדים ידעו, המשטרה ידעה, בית המשפט ידע ובכל זאת שחררו את הבן אדם וראינו את התוצאה.

אימאן ח'טיב יאסין: עם כל הכאב אני רוצה רק לקוות דבר אחד, שזה יהיה המקרה האחרון.

אימאן ח'טיב יאסין: חובה על כולנו לפעול ולעשות למען להפסיק את הדבר הנוראי הזה.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת אימאן ח'טיב.

מנסור עבאס: חבר הכנסת ווליד טאהא.

וליד טאהא: תודה רבה, יושב הראש, תודה גם לחברנו סעיד על היום החשוב הזה שהוא יזם, יום הנגב, או החברה הערבית בנגב, בכל הוועדות השונות בכנסת.

וליד טאהא: אנחנו מקווים להגיע לפתרונות לכל הסוגיות שעלו בכל הוועדות.

וליד טאהא: מאוד מעניין להקשיב לדיון שמדבר על המשפט הבדואי או אלקדא אלעשארי, אני לא יודע אם המשפט הבדואי מיתרגם נכון לאלקדא אלעשארי, שהיווה במשך מאות בשנים משפט שיש בו את אפקט ההרתעה.

וליד טאהא: הוא עשה את שלו ושבטים ידעו לחיות בשלום, בין אם מחשש מידו הארוכה של המשפט הבדואי ובין אם כמובן מטעמי יחסים בין השבטים.

וליד טאהא: אני הקשבתי גם למה שאמר נציג המשטרה, אנחנו כמובן גם מרגישים את זה, בזמן שהגבולות מיטשטשים בין משפט בדואי מסורתי לבין משפט אזרחי ישראלי אז אנחנו צריכים גם לתת את הדעת על כל הבעיות הקריטיות שעמם מתמודדת האוכלוסייה הבדואית בדרום.

וליד טאהא: הרי התופעות של עבירה על החוק או כל תופעה שהיא לא על פי חוק היא כמובן תוצאה, נובעת מתהליכים שמתרחשים באדמה.

וליד טאהא: בנגב יש הרבה מאוד סוגיות שהמדינה צריכה כבר להתחיל לתת עליהן את הדעת ולספק עבורן פתרונות כי זה מצב שאי אפשר להמשיך איתו, בין אם מדובר ביישובים בלתי מוכרים, שאין להם שום תשתית למחיה בכבוד, בין אם מדובר בחינוך, בבריאות, בכבישים, בכל תחומי החיים, ועל כן הכול קשור אחד בשני.

וליד טאהא: זה היה מעניין, הוספנו השכלה אישית גם מהדיון הזה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת ווליד טאהא.

מנסור עבאס: חבר הכנסת איימן עודה.

איימן עודה: כבוד היושב ראש, אני מאוד מברך על היום הזה, אני מברך את חברי היקר סעיד אלחרומי שהוא מייצג אותנו בהרבה כבוד ובהרבה יעילות והוא נציג כל כך אמיתי, אותנטי, לסוגיות הנגב בגלל האוכלוסייה הערבית.

איימן עודה: אני ממש מברך אותך מעומק הלב, חברי סעיד.

סעיד אלחרומי: תודה.

איימן עודה: לגבי מה שנקרא המשפט הבדואי אני חושב שאחד מהדברים, התהליכים שהאוכלוסייה הערבית עברה אותם, שאנחנו הפסדנו את המבנה הישן ובמקביל לא הרווחנו את המודרניזציה, כלומר נשארנו באמצע.

איימן עודה: בתוך החלל הריק הזה נכנסה הפשיעה בקרב האוכלוסייה הערבית.

איימן עודה: במקומות שהמבנה המסורתי נשאר קיים יש פחות רצח משאר המקומות, כלומר יש את הדברים שהעמים ידעו לבנות במשך מאות שנים ששמרו על האנשים.

איימן עודה: כשאתה מפסיד את זה, בדרך כלל זה טוב להפסיד את זה, בדרך כלל, אבל במקביל אתה צריך להרוויח את המודרניזציה, את האינדיבידואליזם, את המדינה בעיקר.

איימן עודה: כלומר כשאתה פוגש בחור שעובד בחנות, או בעל חנות או מסעדה, ואתה שואל אותו אם הוא משלם פרוטקשן והתשובה שלו היא כן, אתה שואל אותו: אז למה אתה לא פונה למשטרה?

איימן עודה: הוא מסתכל עליך כאילו אתה נפלת מהחלל, למה?

איימן עודה: כי במקביל אין את המדינה.

איימן עודה: כלומר הוא הפסיד את השבטיות, את המבנה המסורתי, אבל לא הרוויח את המדינה, אז בתוך החלל הריק נכנסה הפשיעה בקרב האוכלוסייה הערבית.

איימן עודה: לכן היה כל כך חשוב לשמוע את מה ששמענו עכשיו.

איימן עודה: אני רוצה לסיים ולהגיד את התפיסה שמבחינתי היא הכי ערכית.

איימן עודה: האינטרס של שני העמים הוא אינטרס זהה, לחיות בשלום, בשוויון, בדמוקרטיה, בצדק חברתי, זה אינטרס אמיתי לשני העמים.

איימן עודה: לצערי הרב התפיסה של המדינה היא תפיסה אחרת.

איימן עודה: התפיסה, הפילוסופיה, גם של הקמת המדינה היא של עם אחד וגם על חשבון עם אחר.

איימן עודה: את הדבר הזה אפשר לראות בצורה הכי ברורה בנגב, הכפרים הבלתי מוכרים וכל מיני סוגיות אחרות.

איימן עודה: מי ייתן ותהיה הפנמה עמוקה שטובת היהודים בנגב היא טובת השוויון של האוכלוסייה הערבית וההכרה בכפרים הבלתי מוכרים, זה המאבק שלנו.

איימן עודה: יישר כוח, חברי סעיד.

מנסור עבאס: תודה רבה, חבר הכנסת איימן עודה.

מנסור עבאס: אנחנו נעבור למשרד החינוך.

מנסור עבאס: גב' נג'וא עבאס אבו נימר, משרד החינוך.

מנסור עבאס: אנחנו רוצים התייחסות של משרד החינוך באופן כללי, אבל - - -

איימן עודה: עבאס אבו נימר זה נשמע לי מראר כזה, זה נכון?

מנסור עבאס: נכון.

מנסור עבאס: מצד שני אנחנו רוצים ללמוד האם למשרד החינוך יש תובנות בנושא הזה שכן צריך לקדם תוכניות, למשל כישורי חיים לתלמידים בנושא של יישוב סכסוכים וגישור וכו' וכו'?

מנסור עבאס: בבקשה.

מנסור עבאס: תציגי את עצמך.

נג'וא עבאס: צהריים טובים לכולם.

נג'וא עבאס: השם הוא נג'וא אבו נימר עבאס, מפקחת על הייעוץ במחוז דרום במקור מכפר מראר וכבר כמה שנים טובות בת הדרום.

נג'וא עבאס: מה שאני אציג זה פחות או יותר מה במחוז דרום בעיקר בכל הנושא הזה של יישוב סכסוכים.

נג'וא עבאס: אני אמנה בפניכם חלק מהתוכניות שנוגעות באופן ישיר לנושא של יישוב סכסוכים וגם כמובן תוכניות שנוגעות לנושא של יישוב סכסוכים בדרך עקיפה.

נג'וא עבאס: כמובן, כמו שאנחנו כולנו, אני לפחות וכולם יודעים, מערכת החינוך עוסקת בעיקר בשני ערכים מאוד עיקריים, אחד מהם זה חינוך לקידום ערכים וגם תוך כדי דאגה לרווחה הנפשית של מורים, הורים ותלמידים.

נג'וא עבאס: אז חלק מהתוכניות שאני אציג בפניכם, כבוד היושב ראש, הן תוכניות שמועברות לתלמידים, אבל כמובן מי שמעביר אותם זה המורים ואנחנו כיועצים חינוכיים מכשירים את המורים בתוך בתי הספר להעברת התוכניות האלה.

נג'וא עבאס: התוכנית הראשונה מקדמת את ערך הסלחנות.

נג'וא עבאס: בתוכנית הזאת הכשרנו במהלך שנתיים יועצים חינוכיים שלמדו את התוכנית לעומק, היא מורכבת מסיפורים של המורשת, לא רק המורשת הבדואית ספציפית, אלא בכלל כל החברה הערבית ומה שקורה בחברה הערבית.

נג'וא עבאס: עיקר התוכנית ועיקר הסיפורים מתמקדים בדת, כבוד, כבוד המשפחה ואדמה.

נג'וא עבאס: מה שאנחנו קוראים לו בערבית (תרגום חופשי מערבית) אדמה, כבוד, ודת.

נג'וא עבאס: שלושת המרכיבים האלה, אנחנו יודעים שהם בסיס לרוב הסכסוכים בחברה, אז שואלים שאלות בדיון, שואלים על הסכסוך שנוצר בסיפור הזה ודרך הדיון התלמידים בתוכנית שנוגעת לחטיבת ביניים, ו', ז', ח', היא מתאימה לגילאים האלה וכמובן דרך הדיון ודרך הסדנאות האלה הם עוסקים בסוגיות ששייכות גם למורשת וגם למנהגים ותוך כדי שימור החוק.

נג'וא עבאס: קידום הערכים של הערך הוא ערך - - - והסלחנות וזה לא סבלנות, זה סובלנות ויש לזה תיאוריה שעומדת מאחורי זה.

נג'וא עבאס: התוכנית השנייה שעוסקת באופן ישיר ביישוב סכסוכים היא תוכנית קדושת החיים.

נג'וא עבאס: דרך התוכנית הזו וגם דרך הכשרת חדר מורים וגם קידום מעורבות הורים בנושא הזה ומעבירים אותה לתלמידים דרך סדנאות כאשר הערך העליון הוא קדושת החיים.

נג'וא עבאס: אנחנו מקדשים את החיים ואנחנו אומרים שכל סכסוך שבן אדם נתקל בו ניתן לפתור אותו, בין אם זה דרך החוק או אפילו דרך המנהגים והמשפט הבדואי.

נג'וא עבאס: כמו ששמענו כאן, המשפט הבדואי לא סותר את הערכים החינוכיים, אלא אנחנו מקדמים כמובן את הנושא הזה.

מנסור עבאס: נג'וא, את שומעת אותי?

מנסור עבאס: יש הפרעה בקו.

מנסור עבאס: חשוב לנו לקבל ממך תמצית על שלוש התוכניות או אם יש עוד רביעית.

מנסור עבאס: אנחנו לא נתנו לך להשלים, אבל יש רעש בקו.

מנסור עבאס: אם את יכולה לדבר ישירות - - -

נג'וא עבאס: סליחה, אני לא מצליחה לשמוע את מה שאתה אומר.

מנסור עבאס: אוקיי, יש לנו בעיה, אנחנו לא שומעים אותך.

מנסור עבאס: אנחנו נשמח לקבל, הוועדה תשמח ודורשת לקבל תמצית של התוכניות של משרד החינוך כדי שנוכל לעקוב ולבדוק האם גם התוכניות מיושמות בעוצמה הראויה כדי שתהיה להם השפעה על קהל התלמידים.

מנסור עבאס: אנחנו צריכים גם בגלל מגבלת זמן לעבור לד"ר זחאלקה.

נג'וא עבאס: אין בעיה, אני רק אציג בשתי כותרות שתי תוכניות מאוד חשובות ובזה אני מסיימת, אנחנו כמובן גם נגיש את הסיכום לוועדה, התוכנית הכנה לחיי משפחה ותוכנית כישורי חיים.

נג'וא עבאס: שתיהן עוסקות באופן לא ישיר ביישוב סכסוכים, אבל כמובן מקדמים את הערכים שהעלינו.

מנסור עבאס: תודה.

נג'וא עבאס: אני אדאג להעביר סיכום של התוכניות.

מנסור עבאס: בדיוק, אני מאוד מודה לך.

מנסור עבאס: שייח' חסן אבו עליון.

חסן אבו עליון: צהריים טובים לכולם.

חסן אבו עליון: אני שמח שאני משתתף בוועדה הזאת ומקווה שהיא תקדם המון דברים.

חסן אבו עליון: אני רציתי להגיד שני משפטים.

חסן אבו עליון: קודם כל אני חסן אבו עליון, מגשר בסולחות, גם במגזר אצלנו וגם סכסוכים אחרים וגם בעדות אחרות.

חסן אבו עליון: שני דברים, דבר ראשון, מה שאמרה גב' נג'וא, יש דברים שאפשר לאבחן אותם מבתי הספר.

חסן אבו עליון: למשל ילד או תלמיד או תלמידה שיש לה בעיה כלשהי או התנהגות כלשהי, זאת אומרת שבבית יש משהו ואז שם צריך לאבחן ולפתור את הבעיה, לחפש ולמצוא את הבעיה.

חסן אבו עליון: כי אנחנו מבחינת החוקים של הבדואים וקאדים ושריעה, נכון שהחוקים אצלנו פה הם קודם כל לפי השריעה ושנית גם לפי חוקי המדינה.

חסן אבו עליון: מה שאני צריך להגיד עוד, המשפטים והישיבות של הבדואים לא כמו אז, למה?

חסן אבו עליון: כי הכול התחיל להיות מודרני כזה ואז צריך ללמוד את המשפטים לפי הזמן הזה, לא לפי הזמנים הקודמים.

חסן אבו עליון: נכון שהזמנים הקודמים והמשפטים הקודמים, מהם לומדים ואם, איך שאמרתי, מאבחנים את הבעיה או את הגורם אנחנו לא נגיע לעשות משפטים ולא כלום ולא סולחות, זאת אומרת להוציא את הנגע הזה מהשורש, זאת אומרת האלימות בכל הסוגים שלה, אלימות במשפחה, אלימות בשבט, אלימות בשכונה, אלימות בעיר, בכלל, אנחנו צריכים לדעת – במילים אחרות החיסון הזה, אם אנחנו עושים את החיסון ביחד וכל אחד מהמיקום שלו והאמצעים, צריך להגביל את האמצעים, כל מיני דברים, אני לא אפרט, כי הזמן מגביל אותי.

מנסור עבאס: תודה, שייח' חסן.

מנסור עבאס: העלית נקודה מאוד חשובה, הטיפול צריך להיות לא רק אחרי האירוע האלים עצמו, אלא צריך להשתדל ולעשות מאמץ כדי למנוע את האירוע האלים.

מנסור עבאס: אנחנו נעבור לד"ר איאד זחאלקה, מנהל בתי הדין השרעיים.

מנסור עבאס: ד"ר איאד, אתה נמצא איתנו.

איאד זחאלקה: תודה רבה, אדוני, על ההזמנה.

איאד זחאלקה: אני מודה לכם ומקווה שהדיונים יהיו פוריים ומועילים ויהיו תוצאות בעזרת ה' שהן יהיו חשובות למגזר שלנו שיטפלו בחברה שלנו, שיטפלו בבעיה הקרדינלית של האלימות.

איאד זחאלקה: אנחנו בבתי הדין השרעיים מגויסים כל כולנו לטיפול ביישוב סכסוכים בחברה הערבית בכלל וגם בחברה הערבית הבדואית בדרום.

איאד זחאלקה: בתי הדין השרעיים מטפלים בסכסוכים של משפחה שהם בדרך כלל הסכסוכים הכי קשים, הכי רגשיים, ששם העצבים הרגישים של האנשים נגועים ולכן עושים כל מאמץ אפשרי כדי לסיים את הסכסוכים בתוך בית הדין.

איאד זחאלקה: אנחנו מצליחים לעשות את זה, כמעט 40,000 תיקים הוגשו בשנה שעברה לבתי הדין השרעיים על סכסוכי משפחה.

איאד זחאלקה: אנחנו משתדלים לסיים את רוב התיקים, בין אם זה בפישור וגישור ובין אם זה בפסיקה שהיא מסיימת את הסכסוך.

איאד זחאלקה: לשמחתי אנחנו מסיימים את זה כאן וזה לא עובר הלאה, לא גולש מחוץ לבית הדין, למעט מקרים נדירים.

איאד זחאלקה: אבל אנחנו כן נמצאים בחזית, כן נרתמים למען יישוב סכסוכים ולמען פתרון בעיות בתוך המשפחות ובין המשפחות.

איאד זחאלקה: פעם הייתה סוגיית המשפחה סוגיית הליבה שבגללה אנשים רבים, היום מי שיש לו בעיה, מי שיש לו מחלוקת עם בן זוגו ומי שיש לו דרישות לזכויות, הוא פונה לבית הדין השרעי ובית הדין השרעי עושה את המלאכה ונותן לכל מי שזכאי את הזכויות שמגיעות לו על פי הדין.

איאד זחאלקה: כך אנחנו נוהגים ולכן אני חושב שהתרומה של בתי הדין השרעיים ביישוב סכסוכים היא גדולה.

איאד זחאלקה: בתי הדין השרעיים, איפה שהם רק יכולים לטפל מטפלים, ואיפה שמותר להם על פי החוק, מבחינת הסמכות שלהם, לעשות מעשים למען יישוב סכסוכים בין אנשים אנחנו עושים את זה.

איאד זחאלקה: אדוני, לא נשכח שעוד מעט אנחנו אמורים להפעיל יחידות סיוע בבתי הדין השרעיים שיהיו מורכבות מעובדים ועובדות סוציאליות שינסו לטפל בבעיות עוד קודם שהבעיות מועלות בפני הקאדים להכרעה שיפוטית, כך שהתהליך הזה של יישוב הסכסוכים ופיוס ושלום וסולחות הוא תהליך מובנה בתוך העשייה השיפוטית של בתי הדין השרעיים.

איאד זחאלקה: אנחנו מוגבלים בסמכות, איפה שאין לנו סמכות לא נוגעים, כי אנחנו לא נחרוג מהסמכות שלנו, אבל איפה שיש לנו סמכות אנחנו כן עושים את אשר מוטל עלינו ומה שאנחנו יכולים.

מנסור עבאס: אנחנו רוצים להתקדם לנקודה הזאת.

מנסור עבאס: חבר הכנסת סעיד אלחרומי רוצה להעלות שאלה.

סעיד אלחרומי: כבוד הקאדי, ד"ר איאד, דבר ראשון, אני מאוד מעריך את זה שאתה משתתף איתנו בדיון ואתה מתייחס לסוגיה.

סעיד אלחרומי: דווקא בעניין הסמכות, אני יודע שהסמכויות שניתנות לבתי הדין השרעיים מוגבלות לנושא הדין האישי.

סעיד אלחרומי: השאלה שלי, וכאן חשוב לי לשמוע את דעתך, אם תורחב הסמכות הזאת ותהיה האפשרות שתהיה התדיינות גם בסוגיות אזרחיות אחרות, לאו דווקא בנושאים שבהם עוסקים בתי הדין השרעיים היום.

סעיד אלחרומי: אם אזרח למשל בשגב שלום רוצה שהסוגיה בינו לבין שכנו, אזרחית גרידא, תיפתר בבית הדין השרעי, היום אין לו את האופציה הזאת, האם הרחבת הסמכות תתאפשר?

סעיד אלחרומי: האם אתם תומכים?

סעיד אלחרומי: אפילו בלי להגיד לי אם אתה תומך או לא, אבל האם אתם חושבים שזה יהיה משהו שיקדם פתרון סכסוכים?

איאד זחאלקה: אנחנו יש לנו ניסיון עשיר בבתי הדין השרעיים לפתור סכסוכים מאוד מאוד קשים ומאוד מורכבים שנוגעים אפילו לסוגיות שהן אישיות ביותר ומאוד בעלות השלכות על החברה בכלל, יודעים לפתור אותן, יש לנו את הכלים, יש לנו את האמצעים, אבל כמו שאמרתי, העניין הוא עניין של סמכות.

איאד זחאלקה: ברגע שהמחוקק יחליט להרחיב את הסמכות שלנו לעניינים אחרים, בין אם זה על ידי מינוי בוררים, בין אם זה בפסיקה ישירה, כל מה שהמחוקק יחליט לעשות ויטיל עלינו אנחנו יכולים לעשות, יש לנו את הכלים, יש לנו את הידע, יש לנו את היכולת האישית של הקאדים ושל הצוותים בתוך בתי הדין ואנחנו נשאף לסייע לציבור שלנו, לחברה הערבית שלנו לפתור את הסכסוכים בדרכים שהן מתיישבות עם הדת, עם המנהג המקובל, עם הערכים שלנו כחברה שאמורה להיות חברה סובלנית, חברה שנותנת כבוד, שמנסה לתרום אחד לשני, לוותר אחד לשני למען השלום, למען חיי שלום של כולנו, של הבנים שלנו, של העתיד שלנו.

איאד זחאלקה: לכן איפה שהמחוקק יחליט להסמיך אותנו אנחנו נהיה נכונים לקבל את הסמכות לפעול כפי שנידרש לעשות.

מנסור עבאס: אז אנחנו מדברים על שני מתווים, בתי הדין השרעיים פועלים בשני נתיבים, האחד, בדין האישי, פסיקה וגם גישור, יש תהליך של גישור, אנחנו יודעים, מכירים את השריעה האיסלמית שכן נותנת מקום מאוד נכבד לנושא של גישור, פיוס, סולחה ושיטת התחכימא, אנחנו קוראים לזה.

מנסור עבאס: לכן אנחנו כן צריכים להעלות, כאחת המסקנות של הוועדה הזאת, להרחיב את הסמכות של בתי הדין השרעיים לדון בסוגיות שאנשים בוחרים.

מנסור עבאס: יש להם, בוא נגיד, סמכות מקבילה, אנשים יבחרו לפנות או לדין האזרחי או לדין השרעי ואז לקבל אופציה או לפסיקה, או לגישור, ואנחנו בדרך הזאת יכולים לשלב בין המשפט האזרחי, המשפט השרעי וגם לפקח על המשפט המסורתי שהוא לא ממוסד ואין סמכות שקובעת שזה המשפט המסורתי או השבטי.

מנסור עבאס: על ידי החיבור הזה, אם ועדות הסולחה, ועדות הגישור, אנשי הפיוס מביאים את הסוגיות לשולחן בתי הדין השרעי אז אפשר לנתב את זה וגם לאשר את זה ולתת לזה תוקף חוקי.

מנסור עבאס: אבל כמובן את זה צריך לעשות בחקיקה ראשית כדי להעניק את הסמכות הזאת לבתי הדין השרעי.

איאד זחאלקה: רק, אדוני, ברשותך אומר שני משפטים קצרים.

איאד זחאלקה: המשפט הראשון, סעיף 1826 למג'לה אומר שעל הקאדי לפעול בכל מהלך ההליך המשפטי, בהתחלה, באמצעו ואפילו לפני שהוא חותם את פסק הדין, לפעול למען יישוב הסכסוך בדרכי שלום בין הצדדים, כלומר השריעה שלנו מצווה אותנו לפעול לשלום עוד בטרם ההכרעה, אפילו לפני חתימת פסק הדין.

איאד זחאלקה: זה הדבר הראשון.

איאד זחאלקה: הדבר השני שרציתי להגיד, לנו יש ניסיון בפיקוח על בוררים, יש לנו סעיף 130 לחוק המשפחה העות'מאני שאומר שברגע שיש סכסוך בין בעל ואישה אז ממנים בורר מטעמה ובורר מטעמו ובית הדין מפקח על העבודה של הבוררים ועל המסקנות שלהם ועל הפסיקה שלהם.

איאד זחאלקה: זה מודל שמצליח, עובד והפיקוח שלנו על הבוררים גורם לכך שתהליך הבירור יהיה תהליך שקוף, תהליך הוגן, תהליך שבסופו של דבר מקבלים החלטות שהן החלטות שמתיישבות עם השריעה ועם הזכויות הטבעיות של האנשים.

איאד זחאלקה: אז הניסיון קיים, אנחנו שם ויש לנו את היכולות האלה.

מנסור עבאס: תודה לך, ד"ר איאד זחאלקה, אנחנו מאוד מודים לך.

מנסור עבאס: אנחנו מכאן ניקח כמה התייחסויות.

מנסור עבאס: רות, את רוצה להתייחס?

מנסור עבאס: יוזמות אברהם.

רות לוין-חן: כן, תודה רבה על זכות הדיבור.

רות לוין-חן: צהריים טובים, אני רות לוין-חן, מנהלת שותפה של מיזם קהילות בטוחות בעמותת יוזמות אברהם.

רות לוין-חן: קודם כל כל הכבוד על הבאת הנושא החשוב והרגיש הזה לדיון.

רות לוין-חן: ברור שזה נושא רגיש גם כי הוא כולל את הממשקים שבין המסורת והמשפט הבדואי למשפט האזרחי והוא באמת נוגע במוסדות המרכזיים שעומדים בלב כל אחד מהם וברור שהאתגר הוא למצוא את דרך המלך שתשלב בין השניים באופן שיביא לידי ביטוי מצד אחד את המנגנונים השבטיים לפתרון סכסוכים, אבל בלי לוותר על המקום של המדינה כמי שאחראית על אכיפת החוק ועריכת המשפט.

רות לוין-חן: כמה דברים.

רות לוין-חן: קודם כל בהקשר של המקום של המשטרה.

רות לוין-חן: המשטרה, לדעתנו, צריכה להימנע ממצב שבו אדם לא עומד לדין, או שהמשטרה מעבירה את הנושא לטיפול ועדות הסולחה במקום שהיא תטפל במקרה בעצמה ויש גבול דק בין היעזרות והסתייעות בוועדות הסולחה לבין העברת האחריות על אכיפת החוק לוועדות.

רות לוין-חן: צריך לשים לב לנושא הזה.

רות לוין-חן: נושא נוסף שאני רוצה להעלות זה הנושא של ייצוג, או ליתר דיוק היעדר הייצוג של נשים בוועדות הסולחה.

רות לוין-חן: זה כמובן מחייב תשומת לב, על אחת כמה וכמה כשמדובר בנושאים שקשורים בנשים כמו אלימות כלפי נשים בחברה הבדואית בנגב.

רות לוין-חן: כשנשים לא נמצאות בוועדות האלה כמובן שיש פה איזה שהוא אתגר.

רות לוין-חן: הנקודה השלישית, לפעמים עלולה להיווצר התחושה שהתשלומים שעוברים מצד לצד כחלק מהסכם סולחה זה עלול לתת איזה שהיא תחושה שיש איזה שהוא מחיר כספי לכל עבירה ושאולי לא נלקח בחשבון באמת הנזק המתמשך שהעבירות מייצרות ונקמת הדם שדוברה כאן על ידי המשתתפים.

רות לוין-חן: את כל הדברים האלה צריך לקחת בחשבון ושוב, לראות איך משלבים בין הדברים ולא מעבירים את האחריות רק לצד אחד, וכמובן לא מתעלמים מהמקום של השבטיות והמסורת, שהיא חשובה וגם יודעת לעתים לתווך את הדברים בצורה רגישה בחברה הבדואית בנגב, אבל, שוב, למדינה יש אחריות מרכזית בכל מה שקשור לאכיפת חוק וסדר.

מנסור עבאס: אין ספק.

מנסור עבאס: תודה לך.

מנסור עבאס: הנושא של נשים, אני אתייחס אליו בסיכום.

מנסור עבאס: הנושא של תשלומים, אני חושב שלערב את בתי הדין השרעיים כגורם שמפעיל את הבוררות ואז אם צריך לשלם, אז כמו שעושים בבתי הדין השרעיים, יש להם רשימה ארוכה של בוררים שמסמיכים אותם לדון בסוגיה מסוימת ואז כן בית הדין השרעי עצמו הוא שמשלם ולכן בנושא הזה יש מתווה.

מנסור עבאס: אם צריך לשלם אז אפשר למסד את זה בצורה חוקית, אבל לא להפעיל את זה במנגנון שאנחנו שומעים.

מנסור עבאס: אני ככה מאזין וקורא בין השורות שיש ביקורת די חריפה על התופעה הזאת, אנחנו גם בסיכום נתייחס לנושא הזה.

מנסור עבאס: מר שייח' כאמל ריאן, אתה נמצא איתנו?

מנסור עבאס: מר מחמוד נסאר, ועד ראשי הרשויות, נמצא איתנו?

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: ממשרד המשפטים רוצים להתייחס, נור שיבלי.

נור שיבלי: כן, אני רוצה להתייחס לשתי נקודות עיקריות שמנהל בתי הדין העלה וגם אתם שאלתם, לגבי הרחבת הסמכויות בבתי הדין.

נור שיבלי: אז הרחבת הסמכויות בבתי הדין באמת דורשת מאיתנו בחינה משפטית מורכבת, זה לא משהו שהוא עומד להיות קל.

נור שיבלי: יש הרבה שאלות רוחב שעולות, יש הרבה שאלות משפטיות מורכבות מבחינת סמכויות, אז אני רוצה לציין שזה משהו שכן דורש בחינה משפטית מעמיקה יותר ובאמת לבדוק את זה היטב ולעומק.

נור שיבלי: דבר שני שאני רוצה להתייחס זה ההיבט של הגישור.

נור שיבלי: משרד המשפטים, יחד עם הנהלת בתי הדין השרעי, מנסים לקדם את התקנים של העובדות הסוציאליות כדי לאייש את יחידות הסיוע שיש בבתי הדין השרעי ולהחיל את החוק להסדר התדיינויות.

נור שיבלי: בהיבט הזה אני רוצה להגיד שיש פוטנציאל מאוד גדול ליחידות הסיוע ולעובדות הסוציאליות שדוברות את השפה הערבית ומכירות את הרקע התרבותי ושיכולות לטפל בתיקים ובסכסוכים עוד לפני שמגיעים בכלל לכותלי בית הדין.

מנסור עבאס: תודה לך, נור.

מנסור עבאס: בנקודה הזאת של הגישור היו לי שתי ישיבות, אחת עם היועץ המשפטי לממשלה, אביחי מנדלבליט, ואחר כך הייתה עוד ישיבת עבודה נוספת עם הפרקליטות ועם הייעוץ המשפטי, למברגר, אני הבנתי שהגישה שלהם להרחבת סמכויות בתי הדין השרעיים בנושא של גישור היא גישה חיובית.

מנסור עבאס: דנו בסוגיה הזאת, אני חושב שיש מקום כן להתקדם ולגבש מתווה בנושא הזה ולמצות את הפוטנציאל של בתי הדין השרעיים.

מנסור עבאס: אם יש מוסד כזה שפרוס לאורך כל היישובים הערביים כדאי למצות את הפוטנציאל הזה גם בתחום הדין האישי, וזה קיים וצריך לחזק אותו, בנוסף ליחידות הסיוע, אבל גם להרחיב את הסמכות בתחומים אחרים.

מנסור עבאס: בלי לבטל את הסמכויות כמובן של המשפט האזרחי, אין ספק, כבודו במקומו מונח, אבל להרחיב את הסמכויות של בתי הדין השרעיים לנושאים אחרים, יש מקום לשקול את זה בחיוב.

מנסור עבאס: ככה הבנתי מהפרקליטות ומהייעוץ המשפטי, אבל אנחנו צריכים לקדם את זה.

מנסור עבאס: אני רוצה שנסגור מעגל עם ד"ר סאמי אבו פריח ואז נעשה סיכום ביחד עם חברי סעיד אלחרומי.

מנסור עבאס: ד"ר סאמי, בבקשה.

סאמי אבו פריח: כמה דברים.

סאמי אבו פריח: קודם כל אני שמעתי את כל הדיון, זה היה דיון מאוד מעניין ומצוין, אבל אני לא חושב שאנחנו הגענו לסוף דעתנו בכל מה שקשור למשפט.

סאמי אבו פריח: אני חושב שרק לקחנו לגימה מכל מה שקשור למשפט הבדואי ומכל מה שקשור למעגל האלימות בכלל בחברה הערבית ובמיוחד בחברה הבדואית.

סאמי אבו פריח: אני חושב שבואו נדבר על שורשי הבעיה.

סאמי אבו פריח: אנחנו פה דיברנו על איך מטפלים באלימות שנוצרה, איך אנחנו יכולים להתחיל ממש מהשורשים.

סאמי אבו פריח: לפני שנה וחצי-שנתיים הצעתי למשרד החינוך תוכנית מורשת, ללמד את התלמידים את הערכים של החברה הבדואית, את ערכי הסובלנות, את ערכי האחווה, את ערכי קדושת החיים.

סאמי אבו פריח: ביקשו ממני להגיש תוכנית מפורטת, עשיתי תוכנית מפורטת מהגן עד התיכון והגשתי את התוכנית לאגף מורשת.

סאמי אבו פריח: משם אני חושב שצריכים להתחיל.

סאמי אבו פריח: בואו נתחיל מהתלמידים, בגן, בכיתה א', בכיתה ב', בכיתה ג', ד', ה', ו', י', י"א, אפילו במבחני הבגרות של דת האיסלם, שהיא יחידת חובה, יש 30% שקוראים לזה מורשת.

סאמי אבו פריח: אז כתבתי תוכנית, ש-30% האלה התלמידים ילמדו, יכתבו, יישבו בדיוואנים של השבט, ישכתבו את המורשת ואת המשפט הבדואי.

סאמי אבו פריח: דבר שני, לעשות מאגר, ממש בנק של מומחים מגשרים כדי להיעזר בהם בשעת מצוקה.

סאמי אבו פריח: דבר שלישי, להיעזר בשופטים.

סאמי אבו פריח: למה השופטים האזרחיים לא נעזרים בשופטים הבדואים?

סאמי אבו פריח: כמו שיש עורך דין בבתי המשפט השרעיים שהוא מייעץ לשופטים השרעיים ולקאדים מה החוקים ואיפה לא לגלוש ואיפה מותר ואיפה אסור, גם כדאי שבתי המשפט האזרחיים ייקחו להתייעצות חלק מהשופטים הבדואים שיודעים בדבר.

סאמי אבו פריח: דבר נוסף, גם נציג המשטרה, הוא אמר משהו מאוד חשוב, הוא אמר:

סאמי אבו פריח: אנחנו לא מסיימים סכסוך, מי שמסיים את הסכסוך זה המשפט הבדואי והמשפט השרעי.

סאמי אבו פריח: המשפט האזרחי לא מסיים סכסוכים.

סאמי אבו פריח: הבחור דקר, אחר כך נעצר, אחר כך קיבל עונש של שנה-שנתיים, אחר כך הוא יוצא לחופשי, איפה הערבות שתהיה סולחה בין שני הפלגים, בין הדוקר לנדקר כדי לסיים את הסכסוך ולא לחזור על זה עוד פעם?

סאמי אבו פריח: שוב פעם, כדאי לאמץ את שיטת הגישור הבדואית כמודל חדש במדינה, לאמץ את השיטה הזאת כמודל חדש ולפי המודל הזה להתחיל לעבוד ולראות כמה הוא יעיל למניעת אלימות, כמה הוא יעיל למיגור תופעת האלימות, כמה הוא יעיל בהשרשת הערכים לתלמידינו, לילדינו, לבנות שלנו בבתי הספר.

סאמי אבו פריח: אני עשיתי סקר בחודש אוקטובר, אני עדיין מלבן את הסקר, על המשפט הבדואי.

סאמי אבו פריח: אני אתן לכם רק כמה לגימות.

סאמי אבו פריח: בסקר שאלתי כמה אנשים שהשתתפו בסקר, 22 אקדמאים בעלי תואר שלישי, 40 אקדמאים בעלי תואר שני, 78 בעלי תואר ראשון ו-110 אנשים עמך מהשטח שהם עוסקים במשפט הבדואי.

סאמי אבו פריח: 68.2% תומכים עדיין במשפט הבדואי, השבטי, בשנת 2020, 67% מאמינים למשפט הבדואי.

סאמי אבו פריח: שאלתי שאלה, האם בתאונות דרכים אתה פונה למשטרה או שאתה פונה למשפט הבדואי, 76% אמרו שהם פונים למשפט הבדואי כי הוא מסיים את הסכסוך מהר.

סאמי אבו פריח: שאלתי על הריב המשפחתי, 81% מחפשים את המשפט הבדואי.

סאמי אבו פריח: ריב שמעורבים בו אנשים ברצח ובנשק, 59% מאמינים במשפט הבדואי ו-41% רק מאמינים במשטרה.

סאמי אבו פריח: עוד שאלה, הדרך המהירה להגיע לסיום הסכסוך, 61% משפט בדואי, 21% משפט דתי ו-18% חוקי בתי המשפט במשטרה.

סאמי אבו פריח: השאלה האחרונה הייתה האם אתה תומך בביטול המשפט הבדואי, 86% אמרו לא, אנחנו לא רוצים לבטל את המשפט הבדואי.

סאמי אבו פריח: אז אנא מכל נציגי הוועדה, מכל הנכבדים, לקחת את המודל הזה, להכניס אותו לבתי הספר, בואו נעבוד על הערכים בתוך בתי הספר ואז אנחנו נראה תוצאות, אולי בעוד עשר שנים, בעוד חמש שנים, אבל אנחנו נראה תוצאות.

סאמי אבו פריח: כל עוד אנחנו נלחמים בתופעות אנחנו נמשיך לקבל עוד ועוד מקרי אלימות במגזר, לצערי הרב.

סאמי אבו פריח: תודה רבה לכם.

מנסור עבאס: תודה, ד"ר סאמי אבו פריח, תובנות מאוד מעניינות.

מנסור עבאס: אנחנו נתחיל לסכם, נתחיל עם חברי סעיד אלחרומי.

סעיד אלחרומי: תודה, אדוני היושב ראש.

סעיד אלחרומי: אני חייב להודות שאני נכנסתי לדיון וביקשתי שיתקיים הדיון בנושא הזה ואני מסיים את הדיון בתובנות מאוד מאוד חשובות.

סעיד אלחרומי: נפתחו לנו מספר ערוצים, גם בכיוון של בתי הדין השרעיים, ואני שמח מאוד על מה שאמר כבוד הקאדי איאד זחאלקה, וגם בנושא של השייח'ים שהציגו תובנות מאוד חשובות, שייח אבראהים אלעמור, שייח' עטיאה וד"ר סאמי אבו פריח ושאר הנוכחים.

סעיד אלחרומי: אני חושב שנפתחה דלת שאנחנו צריכים להיכנס אליה, לדלת הזאת.

סעיד אלחרומי: אני מציע שבישיבה הבאה שלנו נעשה סיור בנגב ונקיים ישיבה, אנחנו נזמן לישיבה שייח'ים בדואים שעוסקים במשפט הבדואי, כמובן שחברינו שהשתתפו היום אכן ישתתפו, נרד לעומק בנושא הזה וחשוב מאוד, אדוני היושב ראש, לפעול לכך שנושא הגישור בבתי הדין השרעיים ייתן מטרייה מעבר לדין האישי בינו לבינה, אלא גם בנושאים אזרחיים, נושאי גישור גרידא, אפילו בלי ללכת לכיוון של הרחבת סמכויות, כצעד ראשון ניקח את נושא הגישור, להרחיב אותו קצת.

סעיד אלחרומי: ועוד מילה לגבי משרד החינוך, אני חושב שהיועצת הציגה דברים מאוד מעניינים, אבל חשוב שתהיה איתם פגישה שבתיכונים בפרט, נג'וא וסנא, שהן היועצות של המחוז בדרום, מפקחות, שיציגו ואפשר ביחד לנווט לכיוון הצעירים של כיתות י"א-י"ב, לנווט לכיוון של סובלנות, של קבלת האחר וגם שאנחנו לא יכולים להידרדר יותר במדרון החלקלק הזה.

מנסור עבאס: במיוחד שגם ד"ר סאמי אבו פריח הציג תוכנית מסוימת, אפשר גם לבדוק איפה זה עומד ולנסות לקדם את זה.

סעיד אלחרומי: אז אני בשמחה מוכן להיפגש איתם לפני המפגש הבא ואנחנו נגבש מתווה.

מנסור עבאס: כן, אוקיי.

מנסור עבאס: אז אנחנו נתחיל לסכם.

מנסור עבאס: אני כמובן רוצה להודות לכל המשתתפים, קודם כל לחברי סעיד אלחרומי שיזם את הדיון הזה ושיזם את היום הזה, מאוד חשוב.

מנסור עבאס: אני כמובן מודה לנציגי המשרד לבטחון פנים ומשרד המשפטים ומשרד החינוך כמובן ומאוד מודה לכל המשתתפים, גם הנכבדים שנתנו סקירה בנושא הזה, ד"ר סאמי אבו פריח, וגם לסקטור האזרחי, לעמותות, או לעמותה שתמיד היא נמצאת איתנו, יוזמות אברהם.

מנסור עבאס: הוועדה המיוחדת למיגור הפשיעה והאלימות משוכנעת שהדרך הנכונה זה לקדם את תהליך יישוב הסכסוכים והגישור בחברה הערבית כאמצעי לפתרון סכסוכים.

מנסור עבאס: הוועדה המיוחדת למיגור הפשיעה והאלימות כן תומכת ותפעל כדי למסד את תהליכי הגישור השבטיים, המסורתיים, הדתיים באופן כללי, כמובן שהוועדה תפעל והיא דורשת מרשויות אכיפת החוק, החל מהמשטרה, הפרקליטות, בתי המשפט ומוסדות המדינה כן לשתף פעולה עם המאמץ הזה ועם התהליך החברתי הזה ולנסות לפתח מודלים שישלימו את המלאכה האזרחית בנוסף למלאכה הקהילתית חברתית.

מנסור עבאס: אנחנו מודעים לזה שבעולם יש היום את הנושא של קהילתיות בתחומים שונים.

מנסור עבאס: הוועדה ממליצה גם לחברה הערבית, בדרום ובצפון, להקים שוב את המועצה שתנחה, תפתח גישות ושיטות וחוקים שונים כדי להעצים את התחום הזה.

מנסור עבאס: אנחנו ממליצים או דורשים מהמשטרה להמשיך ולפתח תוכניות להכשיר את השוטרים ואת המפקדים איך למצות את הפוטנציאל שיש במשפט השרעי וגם המסורתי בנושא הזה ולהיות בשיתוף פעולה עם האנשים שפועלים בתחום הזה.

מנסור עבאס: כמובן למשרד החינוך, אנחנו כן נמשיך לעקוב ודורשים לקדם את התוכניות שהמפקחת נג'וא אבו נימר הציגה, אבל חשוב לנו שגם עוצמת התוכניות האלה תהיה חלק מהיעדים הבאים.

מנסור עבאס: יש תוכניות, אבל הן לא נותנות מענה הולם לצרכים עצמם ולכן התוכניות צריכות להתאים את הצרכים גם מבחינת האיכות וגם מבחינת הכמות או העוצמה של התוכניות.

מנסור עבאס: קידום חינוך לערכים וכישורי חיים, כמובן שזה בראש סדר העדיפויות.

מנסור עבאס: אנחנו ניכנס גם לנושא של בתי הדין השרעיים.

מנסור עבאס: הוועדה המיוחדת למיגור הפשיעה והאלימות כן דורשת להרחיב את הסמכויות של בתי הדין השרעיים כדי להשתמש בכלים שיש בה, גם פסיקה וגם גישור ומינוי בוררים ולמצות את הפוטנציאל שיש שם, לא רק בדין האישי אלא גם בדין הכללי.

מנסור עבאס: כמובן שאנחנו כן נפעל לקדם את הנושא של יחידות סיוע שאמורות להיות מועמדות לרשות בתי הדין, אנחנו נפנה למשרד המשפטים וננסה להאיץ את התוכניות.

מנסור עבאס: בנושא של תשלומים עבור הסכמי סולחה, עמדת הוועדה שהנושא הזה, אם צריך שיהיה תשלום אנחנו דורשים שהנושא הזה יוסדר דרך בתי הדין השרעיים ולא בין הצדדים, כי אנחנו חושבים שתשלום עבור עבודה כזאת או מאמץ כזה יכול להטות את הכף ולא לשמור על ערך הצדק והניטרליות של האנשים שעוסקים בתחום הזה.

מנסור עבאס: אבל זה גם קשור להמלצה שלנו ולדרישה שלנו שבתי הדין השרעיים ייכנסו לעובי הקורה בנושא הזה.

מנסור עבאס: בנושא של נשים, אני רואה חשיבות רבה גם להכשיר נשים לעסוק בתחום הזה וכמובן אנחנו מכירים את המציאות והייחודיות של הנושא הזה, אבל אני חושב שיש מקום שהנשים גם ייכנסו לעובי הקורה ושתהיה הכשרה.

מנסור עבאס: אני חושב שיש דברים שמתרחשים גם בחצי החברה הערבית, שהם הנשים, ואנחנו כן ממליצים ואנחנו ננסה למצוא את הדרך איך אפשר לקדם את זה ולא לשכוח שלנשים גם בתחום הזה יש תפקיד די חשוב.

מנסור עבאס: אני חושב שהן סובלות מהמצב של מגפת או הגל העולה והגואה של פשיעה ואלימות בחברה הערבית ומשלמות בעצמן מחיר כקורבנות מצד אחד, אבל גם כנשים שמאבדות את האבא, את הבן, את האח וכו' וכו'.

מנסור עבאס: אנחנו גם ממליצים להשקיע בנושא או להתמקד בגישה של טיפול מניעתי בשתי רמות, גם בחינוך, אני חושב שזה טיפול מניעתי, אבל גם מעורבות אנשי הסולחה והגישור בשלבים המוקדמים של הסכסוכים.

מנסור עבאס: הם יכולים לחסום את הדרך להתפתחות של סכסוך אלים, אבל גם לרכך את הסכסוך עצמו בשלביו הראשונים לפני שמגיעים לשימוש באלימות.

מנסור עבאס: אנחנו תמיד אומרים שברגע שמטפלים בסכסוך בשלביו הראשונים קל מאוד להגיע לפתרון, לעומת אם מתערבים רק אחרי שנופל קורבן, נרצח מישהו.

מנסור עבאס: אנחנו גם ממליצים להקים את המאגר הזה, מאגר מומחים בנושא של גישור ובוררות, אנחנו נבדוק איפה ומי צריך לנהל את המאגר הזה ולהשתמש בו ברמות שונות, הנושא של להיעזר בשופטים מסורתיים ויועצים.

מנסור עבאס: גם לבתי המשפט, גם לשוטרים, אבל גם לקהילה עצמה, מאגר כזה יכול לשמש ככלי וכאמצעי למתן פתרון ולמי שיהיה מוכן להתערב ולהיכנס לעובי הקורה.

מנסור עבאס: אני חושב שתמצתי מספר רב של דרישות ושל מסקנות ותובנות, אבל כמובן אנחנו נמשיך לדון בסוגיה הזאת וכן נקיים ישיבה בנגב, ישיבה במרכז וישיבה בצפון.

מנסור עבאס: אני חושב שהדיון הזה ביום הנגב לא רק מתמקד במה שקורה בנגב, אלא מתמקד בכל ההיבט או בתחום הזה בחברה הערבית כולה.

מנסור עבאס: יש הבדלים בין הצפון לדרום, לנגב, בתחום הזה, אבל יש הרבה מן המשותף.

מנסור עבאס: כמובן שאנחנו צריכים לשים לב שבתוך החברה הערבית יש מגזרים שונים.

מנסור עבאס: אני מודע, כאחד שהוא תושב יישוב כפר מראר, שהוא יישוב מעורב, דרוזים, נוצרים ומוסלמים, במיוחד בעדה הדרוזית לנושא הזה יש תפקיד חשוב ויש אנשי דת ונכבדים שעושים עבודה נפלאה שם.

מנסור עבאס: אנחנו גם צריכים להתייחס למגזריות שיש בחברה הערבית ולנסות לקדם את הנושא הזה.

מנסור עבאס: יכול להיות שהיינו צריכים להזמין גם את בתי הדין של העדה הדרוזית ולשמוע מהם איזה תובנות יש להם בתחום הזה.

מנסור עבאס: אנחנו נעשה את זה וננסה להשלים את התמונה.

מנסור עבאס: אני מאוד מודה לכם, תודה, חברי סעיד אלחרומי, תודה לצוות הוועדה ואני מכריז בזאת על נעילת הישיבה.

מנסור עבאס: תודה.