ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 23, פרוטוקול מספר 118, 2020-12-07 11:00

תהלה פרידמן: שלום, אני שמחה לפתוח את הדיון בוועדת החינוך של הכנסת לרגל יום הנערה, ולבקשת עמותת "שוות" העוסקת במנהיגות נערות.

תהלה פרידמן: יש מחקר מעניין של הקרן שהקימה שריל סנדברג, סמנכ"לית פייסבוק, שהיא אולי הדמות הנשית הבכירה ביותר בעולם ההייטק.

תהלה פרידמן: היא כתבה ספר נפלא בשם "Lean In" - "לפרוץ קדימה", על נשים בעולם העבודה.

תהלה פרידמן: בעיניי, זהו ספר חובה.

תהלה פרידמן: היא גם עומדת בראש קרן גדולה שעוסקת בזה.

תהלה פרידמן: הקרן הזו עשתה מחקר מאוד מעניין.

תהלה פרידמן: היא ניסתה לבדוק את תזת תקרת הזכוכית - למה אין נשים בעמדות ניהול בכירות בחברות?

תהלה פרידמן: אנחנו גם מכירים את זה מהעולם הפוליטי, והאמת, שמכירים את זה מכל העולם.

תהלה פרידמן: יש מעט נשים בעמדות ניהול בכירות, הן לא בעמדות ההובלה.

תהלה פרידמן: המחקר גילה דבר מאוד מאוד מעניין והוא שאין לנשים בעיה של תקרת זכוכית, יש להן בעיה של סולם שבור.

תהלה פרידמן: הכוונה היא שהבעיה שלנו היא לא שכשמגיעים לבחור את המנכ"ל אז יש שתי מועמדות ושני מועמדים ולא בוחרים נשים, הבעיה שלנו היא שבדרך כלל אין שם מועמדות.

תהלה פרידמן: אין שם מועמדות כי בשלבים הרבה יותר מוקדמים של הטיפוס בסולם, הן עזבו.

תהלה פרידמן: זה מביא אותנו למחשבה איך אנחנו גורמים לנשים להתחיל לטפס.

תהלה פרידמן: כשיותר נשים יתחילו לטפס, יותר נשים גם יגיעו למעלה ויהיה יותר ממי לבחור את הלמעלה.

תהלה פרידמן: אבל כשהן לא מתחילות את הטיפוס, ממילא כשמגיעים למעלה אין מועמדות ואין את מי לקדם.

תהלה פרידמן: לכן, עולה נושא המאוד מאוד מרכזי והוא איך מחנכים נערות שהקול שלהן חשוב, איך מחנכים נערות לקחת הובלה ולממש את היכולות שלהן.

תהלה פרידמן: גם אני הייתי נערה ואני מגדלת שלוש נערות, יש לי גם שני בנים, והשאלה הזו של חינוך נערות, של דימוי עצמי, של עולם שאיפות, של הבנייה של מה את יכולה להיות ומה את רוצה להיות, הוא דבר מאוד משמעותי בצמיחת נשים, ולהגיע בסופו של דבר לתמונת מצב שבה 60 מושבים פה יהיו של נשים, ושחלק מראשי המפלגות יהיו נשים, ושבעמדות קבלת החלטה בכירות יהיו נשים.

תהלה פרידמן: זה לא בגלל שאנחנו יותר טובות ולא בגלל שאנחנו זקוקות לעזרה, אלא בגלל שיהיה טוב יותר לעולם אם בכל מקום יהיו חצי נשים.

תהלה פרידמן: הנושא שלנו היום הוא נערות – מה המצב כיום ולאן אנחנו רוצים ללכת.

תהלה פרידמן: לצורך זה, הייתי שמחה להתחיל בהצגת המחקר: דוח הנערה הישראלית לשנת 2020 שערך ארגון "שוות".

שי אלוק: בוקר טוב לכולם, נעים מאוד להיות כאן.

שי אלוק: אני מנכ"לית עמותת "שוות".

שי אלוק: אציג בקצרה את הפעילות שלנו כעמותה ואת הדוח שהכנו ואת המסגרת שבתוכה גם ביצענו את הדוח הזה.

שי אלוק: העמותה הוקמה בשנת 2018 על ידי רוני ואלדד פוסטן-קורן, מתוך אחריות חברתית ורצון לצמצם את הפער המגדרי בחברה הישראלית.

שי אלוק: אנחנו פועלות כבר שלוש שנים ובכל שנה הצלחנו יותר ויותר להגדיל את פעילות העמותה.

שי אלוק: התחלנו כאן, בירושלים, והיום אנחנו פועלות כבר בארבע ערים, עם 250 חניכות כל שנה.

שי אלוק: המטרה שלנו היא להגיע בתוך חמש שנים לכל נערה שלישית בישראל.

תהלה פרידמן: כמה נערות יש בישראל?

תהלה פרידמן: זה נשמע לי מטרה שאפתנית מאוד.

שי אלוק: נכון, זו מטרה שאפתנית.

שי אלוק: אנחנו אוהבות לשאוף.

שי אלוק: בעמותה יש לנו תוכנית חונכות שנתית שעובדת בבתי ספר אחרי שעות הלימודים עם נערות בכיתות ו' ו-ז'.

שי אלוק: לאורך השנה אנחנו עוברות חמישה מערכי תוכן, אנחנו מדברות על הצבת מטרות, תכנון קדימה, התבטאות בפומבי, לקיחת החלטות ויוזמה – כל זה תחת היכרות עם מודלים נשיים לחיקוי.

שי אלוק: מעבר לזה, יש לנו גם סדנאות להורים ולבנות לכבוד שנת בת המצווה כדי שגם אם אנחנו לא יכולות לעבוד עם כל נערה בישראל, גם ההורים יוכלו לקבל את הכלים לעבוד עם הנערות אחר כך בבית.

שי אלוק: נמצאות איתי נועה ויעל שהן רכזות התוכנית, ונמצא איתנו בזום גם רן מילון, חבר הוועד המנהל.

שי אלוק: במסגרת הפעילות שלנו בעמותה התחלנו השנה מסורת, שאנחנו מקוות שתימשך שנים רבות, והוא שבוע הנערה הישראלית.

שי אלוק: השבוע התחיל ממש אתמול והוא הולך להפגיש 25,000 תלמידות ותלמידים במדינת ישראל עם נשים מעוררות השראה.

שי אלוק: כל יום עוסק בתחום דעת אחר, אם זה מדע רפואה, הייטק וטכנולוגיה, וכמובן אקטיביזם וממשל.

שי אלוק: נערות ונערים בישראל הולכים להיפגש, בין היתר, עם דוברות מובילות מאותו תחום, ולאחר מכן גם עם עובדות מן המניין.

שי אלוק: נפגשים ממש לשיחה, מפגש פתוח, ואיזושהי היכרות כדי להראותIf She Can See It, She Can Be It .

שי אלוק: במסגרת שבוע הנערה הישראלית יצאנו למפות תופעות ומגמות מרכזיות.

שי אלוק: פעילות העמותה מתבססת בעיקר על מחקרים.

שי אלוק: רוב המחקרים נעשו לא בישראל.

שי אלוק: אנחנו החלטנו שאנחנו רוצות לבדוק מה המצב כאן אצלנו בבית ויצאנו למפות כל מיני תופעות ומגמות מרכזיות המשפיעות בעיקר על ביטחון עצמי.

שי אלוק: בדקנו את הביטחון העצמי כי החזון שלנו כעמותה הוא לאפשר לנערות לחזק את תחושת הערך העצמי שלהן, לעורר מודעות להזדמנויות, לשאיפות, לאתגרים, כדי להכין את דור העתיד ואת המנהיגות ולצמצם את הפער המגדרי כמובן.

שי אלוק: הדוח נעשה עם שני מדגמים אינטרנטיים אקראיים ומייצגים.

שי אלוק: 305 נערות הן קבוצת המחקר שלנו ו-305 נערים הם קבוצת הביקורת.

שי אלוק: הדוח בודק תפיסות עצמיות, יכולת התמודדות עם כישלון והצלחה, מה מעסיק את הנערות ומה הן חולמות להיות כשהן יהיו גדולות.

שי אלוק: הדוח בוצע על ידי מכון רושינק בחסות חברת Applied Materials.

שי אלוק: ממצאים: הממצא הראשון של הדוח הוא לא כל כך מפתיע, והוא שההערכה העצמית של הנערות הישראליות נמוכה בהשוואה לנערים.

שי אלוק: אנחנו בדקנו שישה פרמטרים שמשפיעים על הערכה עצמית של נערות.

שי אלוק: ארבעה מתוך ששת הפרמטרים האלה הראו שהערכה עצמית של נערות נמוכה ביחס לנערים, כאשר הפער הגדול ביותר זוהה בהתייחסות של הנערות למראה החיצוני שלהן, בניגוד לכך שאצל נערים ההתייחסות למראה החיצוני קצת יותר חיובית.

שי אלוק: דבר נוסף, באוכלוסייה הכללית נמדדה הערכה עצמית נמוכה יותר בהשוואה למגזר החרדי והערבי, בעיקר כשהן מדווחות שהן מוותרות גם אם קשה להן.

שי אלוק: עוד ממצא שמצאנו הוא מבחינת המקצעות שנערות שואפות אליהם.

שי אלוק: נערות שואפות להיות יותר רופאות, לעבוד בחינוך, בעיצוב ובאומנות, ופחות בהייטק, הנדסה וספורט.

שי אלוק: השקף הבא מציג את האחוזים.

שי אלוק: אפשר לראות בסגול את מצב הנערים ובתכלת את מצב הנערות.

שי אלוק: כמו שאנו רואים, בהייטק יש לנו המון נערים השואפים להגיע להייטק.

שי אלוק: לעומת זאת, ברפואה המון נערות שואפות להיות רופאות.

שי אלוק: לעומת זאת, בשאר הדברים המצב קצת אחר.

שי אלוק: אין לנו כמעט נערות ששואפות להיות מהנדסות ואין לנו כמעט נערות ששואפות לעסוק בספורט.

שי אלוק: ממצא אחרון – יציאה ממסכים מחזקת את מידת ההערכה העצמית של הנערות.

שי אלוק: הכוונה ביציאה ממסכים היא להשתתפות בפעילויות ספורט, תנועות נוער וחוגי העשרה.

שי אלוק: מה הוא סדר-היום של נערות בישראל?

שי אלוק: נערות מבלות המון ברשתות חברתיות, פחות בפעילות גופנית ביחס לבנים.

שי אלוק: רוב הנערות בישראל לא הולכות לתנועות נוער ורוב הנערות בישראל לא הולכות לחוגי העשרה.

תהלה פרידמן: נערות הולכות פחות לתנועת נוער מנערים?

תהלה פרידמן: לא.

שי אלוק: מסתבר, בדקנו ומצאנו.

שי אלוק: גם אותי זה הפתיע.

שי אלוק: אני אישית בוגרת תנועת הצופים, וגם שתי החברות שלידי.

שי אלוק: עם זאת, בנות הולכות פחות לתנועות נוער ופחות משתתפות בפעילויות העשרה כמו: חוגים במסגרת בית הספר, ריקוד, מוזיקה.

שי אלוק: בנות יותר נשארות בבית ומתעסקות בטלוויזיה וברשתות חברתיות ובכל הדברים האלה.

שי אלוק: חשוב להעיר שהמחקר אומנם נעשה לפני חודשיים, אבל ביקשנו מהמשיבים להתייחס לתקופה שקדמה לקורונה.

שי אלוק: אנחנו לא מדברות על המצב העכשווי, שכולם כמובן נעולים בבית, אלא אנחנו מדברות על התקופה שלפני הקורונה, וגם אז נערות פחות עשו ספורט ופחות יצאו לפעילויות העשרה.

שי אלוק: מסקנות – אנחנו גם מצאנו שההשתתפות בפעילויות נוספת תורמת להערכה עצמית של נערות.

שי אלוק: עוד דבר שמצאנו, ולא הופיע כאן, הוא שיש קשר עקבי בין הפרמטרים האם אני יודעת להציב לעצמי מטרות אישיות לבין הערכה עצמית.

שי אלוק: כלומר, לנערות היודעות להציב לעצמן מטרות יש הערכה עצמית גבוהה יותר.

שי אלוק: כפי שאמרנו לגבי מקצועות, מקצועות כמו: חינוך ורפואה יותר חזקים מהייטק והנדסה.

שי אלוק: פעילות ספורטיבית של לפחות חצי שעה ביום מחזקת את ההערכה העצמית של נערות.

שי אלוק: במה אנחנו חושבות שכדאי להשקיע?

שי אלוק: זה נאמר גם כמסקנות מהמחקר שאנחנו עשינו וגם מהפעילות שלנו בשלוש השנים האחרונות, כשאנחנו באמת עובדות עם נערות בגיל הזה בבתי הספר וגם אנחנו מודדות פנימית את ההצלחה שלנו.

שי אלוק: מודלים פדגוגים שמקנים כלים להצבת מטרות ועמידה בהם מחזקים את ההערכה העצמית של נערות, פעילויות נוספות אחרי שעות בית הספר, כנ"ל פעילות ספורטיבית, חשיפה ממוקדת של נערות למודלים לחיקוי, אם זה בתחומי הייטק, הנדסה, ספורט – אלו תחומים שכמעט ולא רואים בהן נשים.

שי אלוק: כמו שאמרתי קודם, If She Can See It, She Can Be It.

שי אלוק: אנחנו באמת רוצות להציג מודלים נשים לחיקוי כי לילדות צעירות מאוד מאוד חשוב לראות מישהי שעשתה את זה לפניהן כדי שגם להן יהיה לאן לשאוף, אבל כמובן שאנחנו מעודדות נערות גם להיות ראשונות בכל דבר, וזה גם בסדר.

שי אלוק: הדבר האחרון – בתור מנהלת עמותה, חשוב ומאוד מאוד משמעותי עבורי לראות תקצוב פעילויות לצמצום הפער המגדרי, בין אם זה מבחני תמיכה רלוונטיים שהיום לא קיימים, ותקצוב לפעילויות גם במסגרת החינוך הפורמלי.

שי אלוק: תודה.

תהלה פרידמן: תודה רבה.

תהלה פרידמן: את אומרת ספורט סתם, אבל אני חושבת שהפער הגדול הוא בספורט קבוצתי.

תהלה פרידמן: נערות כמעט לא משתתפות בספורט קבוצתי.

תהלה פרידמן: בכלל, נשים מוסללות מאוד חזק לספורט אינדיבידואלי.

תהלה פרידמן: אני לא עושה שום ספורט אבל קצת למדתי על הנושא וראיתי שספורט קבוצתי מבנה דברים משמעותיים מאוד, לא רק בתחרותיות אישית, אלא ביכולת לעבוד ולהתחרות כקבוצה.

תהלה פרידמן: זה מבנה דברים מאוד משמעותיים ויש לנו כאן חוסר גדול.

תהלה פרידמן: ארצה שתיכף נשמע על זה.

תהלה פרידמן: אשמח לשמוע את נציגות עמותת "זזה" העוסקות בכדורגל נשים.

תהלה פרידמן: רות, בבקשה.

רות פנחסי: שלום, אני מנחת סדנאות מגדר וספורט בעמותת "זזה".

רות פנחסי: אני שחקנית כדורגל בהפועל קטמון ואני מאמנת נשים, ילדות ונערות ברחבי ירושלים.

רות פנחסי: אני אסביר על הסדנאות שאנחנו עושות ב"זזה" של מגדר וספורט.

רות פנחסי: בגדול, העברנו את הסדנאות עד עכשיו בתיכונים בירושלים ובמכינה לבנות.

רות פנחסי: הסדנא שלנו בנויה מחלק שבו המשתתפים והמשתתפות מתנסים במשחק כדורגל בשיטה מיוחדת שנקראת פוטבול 3, שבה הם ממציאים את חוקי המשחק ושם החוקים הם דווקא בדגש מגדרי.

רות פנחסי: אחרי המשחק אנחנו עורכים דיון על המשחק שהיה ועל הפערים המגדריים שיש בספורט בארץ.

רות פנחסי: מטרות הסדנא הן גם לחשוף נערות לספורט קבוצתי דרך כדורגל שנחשב דווקא מאוד מאוד גברי, ובכלל לשנות את התודעה הציבורית סביב נושא ספורט הנשים.

רות פנחסי: מניסיוני כמנחת הסדנא אני יכולה לומר שהרבה מהבנות מגיעות למגרש עם חשש מאוד גדול, עם הרבה חוסר ביטחון.

רות פנחסי: הן לא מרגישות שזה המגרש שלהן.

רות פנחסי: ברור להן שזה לא המקום שלהן, זה מה שהחברה סימנה להן.

רות פנחסי: בבית הספר הייתה לי שעה אחת של מגרש לבנות במשך כל השבוע, ולכן מאוד ברור שהן ירגישו זרות שם.

רות פנחסי: אחרי המשחק הן מספרות על איזושהי חוויית גילוי מאוד גדולה ועל הנאה מהתחרות, מהקבוצתיות, מהוצאת האגרסיות.

רות פנחסי: זה משהו שהן כנראה לא חוו אותו והוא מאוד מאוד מרגש אותן.

רות פנחסי: כשחקנית וכמאמנת אני רואה עד כמה הספורט הקבוצתי חשוב לביטחון העצמי של הבנות, לביטחון בגוף, ללמוד להיות גם אגרסיביות.

רות פנחסי: זה לוחמנות שהיא לא אלימה, היא טובה להן על המגרש, ובמגרשים אחרים בחיים בכלל.

רות פנחסי: אני מאוד מאמינה בהכנסת הסדנאות האלה לתוך מערכת החינוך וביכולת שלהן לשנות את התודעה, את השפה, ואת המציאות של הבנות האלה, שיגדלו להיות נשים חזקות יותר.

תהלה פרידמן: תודה.

תהלה פרידמן: תיכף ארצה לשמוע ממשרד החינוך על איך גורמים לדבר הזה לקרות.

תהלה פרידמן: השאלה שמאוד מסקרנת אותי היא איך הן יגיעו אליכם?

תהלה פרידמן: איך גורמים להן להגיע לתחום הזה של ספורט קבוצתי?

תהלה פרידמן: אתם דיברתם קודם על הצבת מודלים לחיקוי לתחומים שנשים פחות הולכות אליהן, אבל בספורט זה לא רק מודלים לחיקוי.

תהלה פרידמן: צריך להכניס אותן פנימה בגיל צעיר, אחרת זה לא יקרה.

תהלה פרידמן: עדי, בבקשה.

עדי לביא: נבחרות בבתי ספר הן אחת הדרכים שאנחנו רואים לעידוד תלמידות לעסוק בספורט.

עדי לביא: הרבה פעמים אנחנו רואים נבחרות של תלמידים אבל לא של תלמידות.

עדי לביא: לכן, אנחנו קוראות למערכת החינוך גם לשלב בתוכנית הלימודים תוכנית שתעודד ספורט אצל תלמידות, אבל גם שייראו את זה בעיניים - בדיוק כמו הסיסמא של "שוות": If She Can See It, She Can Be It.

עדי לביא: אם לא יראו את זה בבתי הספר או במגרשי ברחבי העיר בשעות אחר הצוהריים, זה פשוט לא ייכנס לתודעה.

עדי לביא: אני רוצה לדבר על שפה ותודעה בהקשר הזה.

עדי לביא: ראינו מה שקרה לאחרונה עם הבנות והנערות של הפועל קטמון, כשההתאחדות החליטה להחזיר אחורה את הכדורגל של הנערות.

עדי לביא: לדוגמא, יש עכשיו מבחן תמיכה של משרד התרבות והספורט שהוא פרסם על התמיכה בשחקן הישראלי.

עדי לביא: המילה "ספורטאית" מופיעה אפס פעמים, לעומת זאת, המילה "ספורטאי" מופיעה 36 פעמים.

עדי לביא: אם נערות, נשים וילדות נחשפות למעשה כל הזמן לשפה שמדירה אותן, הן בחיים לא יגיעו למצב ולמקום בו אנחנו רוצות לראות אותן.

תהלה פרידמן: עדי, תודה.

תהלה פרידמן: אנחנו בהידברות מול התאחדות בנושא הזה שקשור לכדורגל.

תהלה פרידמן: יש כללים שונים לבנות ולבנים מבחינת מספר שחקנים, וכל מיני דברים כאלה, וזה די תמוה.

תהלה פרידמן: אני אומרת לפרוטוקול הוועדה שאנחנו מחכים לתשובת התאחדות לכדורגל בעניין השוואת סטנדרטים לנערות ונערים.

תהלה פרידמן: משרד החינוך, בבקשה.

אושרה לרר שייב: בוקר טוב.

אושרה לרר שייב: אני ממונה על השוויון בין המינים בחינוך.

אושרה לרר שייב: אני אציג את כלל פעילות המשרד ואחר כך נפנה לגורמים המקצועיים שהוזמנו לכאן: לגיא דגן, מפמ"ר חינוך גופני, ולאהרון שחר ממינהל תקשוב.

אושרה לרר שייב: ברשותכם אתחיל עם הפעילות הכללית.

אושרה לרר שייב: משרד החינוך באמת מאוד ער ומאוד minded לקידום נערות, גם בתחום מדעים וגם בכלל.

אושרה לרר שייב: אנחנו רואים בזה חלק מחינוך לשינוי חברתי ולתרבות דמוקרטית במדינת ישראל.

אושרה לרר שייב: אנחנו עושים את זה החל מהגיל הצעיר בכל המגזרים, בקרב מורים ומורות וצוותי חינוך, כדי לעודד בסופו של דבר תלמידות לפנות למקצועות סט"מ, שזה המוקד של הדיון פה, כי במקצועות אחרים אנחנו יודעים שיש כבר יתרון לבנות, לפחות בעולם ההשכלה.

אושרה לרר שייב: התוכניות של המשרד שלנו יוצאות מתוך תפיסה של שוויון ערך האדם וכבודו.

אושרה לרר שייב: בתחום החינוך השוויוני מדינת ישראל מדורגת במקום 64 במדד השוויון העולמי, אבל בתחום החינוך אנחנו מדורגים מצוין.

אושרה לרר שייב: אנחנו במקום אחד מתוך אחד, אבל בכל זאת אנחנו לא נחים על השמרים.

אושרה לרר שייב: רוב הזכאויות לתעודת בגרות במדינת ישראל הם של בנות.

אושרה לרר שייב: 72% מכלל הבנות זכאיות לבגרות ורק 67% מכלל הבנים.

אושרה לרר שייב: בתואר הראשון, השני והשלישי הסטודנטיות רבות מסטודנטים.

אושרה לרר שייב: תלמידות פחות נושרות מלימודים וההישגים שלהן במבחני פיזה ומיצ"ב גבוהים יותר.

אושרה לרר שייב: במתמטיקה יש לנו הפרש קטן, אבל הוא הולך ומצטמצם במשך השנים.

אושרה לרר שייב: ההישגים בבחינות הבגרות במתמטיקה - - - בנות שמסיימות חמש יחידות מתמטיקה, ויש לנו כבר בקנה - 50% מכלל הלומדים והלומדות היום מתמטיקה לחמש יחידות זה בנות.

אושרה לרר שייב: בפיזיקה הגענו לשיעור של 38% תלמידות וזכאיות לבגרות, במחשבים 36%.

אושרה לרר שייב: אחרי שסיימנו עם המתמטיקה, שמנו לעצמנו כיעד את הפיזיקה והמחשבים לקידום, שלפחות נגיע ל-50%.

אושרה לרר שייב: יש לנו ארבעה ערוצים מרכזיים של פעולה: אחד, הטמעה של חשיבה מגדרית בכלל המערכת, בתוכניות לימוד שונות, בספרי לימוד.

אושרה לרר שייב: ליחידה שלנו לשוויון בין המינים בחינוך יש שיתוף פעולה שוטף עם מפמ"רי האגפים, גם למדעים, גם לטכנולוגיה, גם לחינוך גופני, כולל הטמעת חשיבה מגדרית ותוכניות לימוד והכשרת מורים ומורות.

אושרה לרר שייב: יש לנו גם הטמעה של חשיבה מגדרית בתוך התחום הרגשי-חברתי.

אושרה לרר שייב: אנחנו מדברים עכשיו על תחושת מסוגלות, והשירות הפסיכולוגי הייעוצי הולך לבנות מחדש את כישורי החיים, ואת כל כישורי החיים בכלל, גם בתחום המיני, אבל גם בתחום מסוגלות, גם בתחום מניעת אלימות, וגם בתחומים של מיומנויות לחיים, והם ייצאו בהטמעה של חשיבה מגדרית.

אושרה לרר שייב: הם עושים את זה יחד איתנו.

אושרה לרר שייב: יחד עם מחוז תל אביב אנחנו בונים מסמך של תו תקן מגדרי שינחה את בתי הספר איך לקדם את השוויון המגדרי בתוך בית הספר ולהימנע מאפליות מגדריות.

אושרה לרר שייב: זה יתייחס למרחבי למידה, לסביבות לימוד, להיבטים פדגוגיים של תוכניות לימוד וחומרי למידה שאנו בוחרים, כי כל ספרי הלימוד עוברים עריכה מגדרית, אבל חומרים שעושה המורה בכיתה לא עוברים עריכה מגדרית – אז שתהיה התייחסות גם לזה.

אושרה לרר שייב: יחד עם הרשות לקידום מעמד האישה אנחנו בונים תוכנית הטמעה של חשיבה מגדרית בגני ילדים.

אושרה לרר שייב: אני מקווה, בעזרת השם, שנצא לפיילוט כבר בשנת הלימודים הבאה.

אושרה לרר שייב: זה גם תלוי תקציב וגם תלוי קורונה.

אושרה לרר שייב: זה נדחה מהשנה בגלל הקורונה.

אושרה לרר שייב: בימים אלה ממש היחידה לזכויות הילד מקיימת את השיעור הגדול בנושא מגדר, מערכת של שיעורי מגדר שפועלים ב-400 בתי ספר בחסות יוניס"ף.

אושרה לרר שייב: יש לנו גם תוכניות שממוקדות מגדר בתוך בתי הספר.

אושרה לרר שייב: בתי הספר שרוצים להרחיב את הסדנאות המגדריות לתלמידים ולתלמידות פונים אלינו והם מקבלים תקציבים, משאבים, מקיימים קבוצות כאלה.

אושרה לרר שייב: יש לנו 650 קבוצות כאלה בחינוך היהודי.

אושרה לרר שייב: אנחנו עכשיו בהקפאה בגלל עצירת תקציבים, אבל בעזרת השם ב-2021, אם ייכנס התקציב של השנה הבאה, אנחנו נחדש את הפעילות שלנו.

אושרה לרר שייב: יש לנו קבוצות.

אושרה לרר שייב: אנחנו עשינו שנה שעברה מיפוי של בתי ספר אדומים מבחינת בחירת בנות במקצועות סט"מ.

אושרה לרר שייב: סימנו אותם, וב-104 בתי ספר יתקיימו סדנאות לתלמידות בנושא קידום בנות למדעים, ולתלמידים במגזר הערבי, כי במגזר הערבי, גם בארץ, וגם בחברה הערבית בכלל בעולם, המצב הוא הפוך.

אושרה לרר שייב: יש יותר בנות בסט"מ מאשר בנים.

אושרה לרר שייב: ביחד עם כי"ח, ונמצאת חנה סטמפלר שתוכל להציג את התוכנית, יש לנו תוכנית שאנחנו תומכים בה ומלווים אותה, ויש לנו מיזם משותף איתם בתוכנית "סודקות את תקרת הזכוכית", והיא תציג את זה.

אושרה לרר שייב: יש לנו שיתופי פעולה עם מכון דוידסון - - - אני שמחה לבשר שבמתווה החדש להכשרת מורים ומורות, מתווה ודמני-ענבר, משרד החינוך ישים כחובה את הכשרת כל פרחי ההוראה בתחום החינוך המגדרי.

אושרה לרר שייב: זה חדש, זה לא היה קודם.

אושרה לרר שייב: זאת אומרת, חלק מהלימודים הסדירים לקראת תעודת הוראה יהיה גם הכשרה וחינוך לשוויון בין המינים, ובכלל זה כמובן תחושת המסוגלות של הבנות, וגם קידום תחושת המסוגלות של הבנים שנושרים יותר ופחות עושים בגרויות.

אושרה לרר שייב: במתווה החדש של הערכה שעוברים מורים ומורות כתנאי לקידום בדרגה, זה כסף שהם מקבלים, נמצאים גם בחינת היבטים מגדריים שלהם, וזה גם חדש: שהם פונים לבנות ולבנים במידה שווה במהלך השיעור, שהם נותנים שעות מקדם, שהם מעלים את תחושת המסוגלות של התלמידות והתלמידים, שתכני הלימוד משלבים ראייה מגדרית בנושאים רלוונטיים וכו' וכו' – זה באמת משהו חדש.

אושרה לרר שייב: הוקמה גם ועדה בתוך משרד החינוך לבחינת פערים בכלל בחינוך, ובכללם גם הפערים המגדריים.

אושרה לרר שייב: אני מניחה שגם על זה בעתיד נצטרך לתת את הדעת בתוך הוועדה הזו.

אושרה לרר שייב: כמו כן, השתלמויות של מורים ומורות - אלו בגדול הפעילויות שלנו.

אושרה לרר שייב: ברשותך, כדי להציג תוכניות ייחודיות אני אפנה לעמיתי אהרון שחר שייתן לנו טעימה מתוכנית אחת כדי שנדע איך זה פועל בשטח, ואחריו גיא דגן, מפמ"ר חינוך גופני, שידבר על חינוך גופני.

תהלה פרידמן: תודה, אושרה.

תהלה פרידמן: אשמח לשמוע את שניהם.

תהלה פרידמן: ד"ר אהרון שחר, מנהל אגף טכנולוגיה, בבקשה.

אהרון שחר: תודה.

אהרון שחר: אני רוצה להציג תוכנית לעידוד תלמידות לבחור במגמות הטכנולוגיות.

אהרון שחר: אנחנו מפעילים תוכנית ייעודית שמטרתה להגדיל את כמות התלמידות במגמות: הנדסת תוכנה, אלקטרוניקה ורובוטיקה.

אהרון שחר: כבר התחלנו בפיילוט שהחל בתשע"ח ובתשע"ט, ואנחנו החלטנו להרחיב את התוכנית.

אהרון שחר: בתוכנית הזו תלמידות מתנסות בכיתה ט' בשיטת לימוד חווייתית, בפיתוח כישורי חשיבה כמו: פתרון בעיות, חשיבה אלגוריתמית, חשיבה לוגית וחשיבה יצירתית.

אהרון שחר: כמו כן, הן מתנסות בפעילות מעשית.

אהרון שחר: התוכנית מועברת בבתי ספר לתלמידות כיתות ט', כאשר הן מגיעות עד לתוצר סופי שהן בונות אפליקציה או מוצר או מיזם מסוים.

אהרון שחר: אנחנו נכנסנו לבתי ספר שש-שנתיים שיש להם מגמות, שאנחנו יכולים לבדוק שם את הרצף של הלימודים שלהן.

אהרון שחר: מספר הבנות בקבוצה שאנחנו מעבירים הוא 20 בנות.

אהרון שחר: יש לנו 135 קבוצות בתוכנית.

אהרון שחר: הן מקבלות 14 מפגשים המועברים אך ורק על ידי מדריכות או מהנדסות או סטודנטיות, ואם יש לנו שיתוף עם צה"ל אז עם קצינות שמשרתות ביחידות.

אהרון שחר: במקומות שצה"ל לא נכנס אליהם, הן נפגשות גם עם נשים מובילות בתחום ההייטק הנותנות להן גם השראה.

אהרון שחר: בשנה שעברה היו 2,100 תלמידות, והשנה יש לנו 2,740 תלמידות.

אהרון שחר: בדרך כלל אחוז התלמידות במגמות שהזכרתי לפני כניסת הפעילות שלנו היה כ-20%, וכבר עלינו כאן ל-60% - זו אחת התוכניות שאנו מפעילים.

אהרון שחר: תודה.

תהלה פרידמן: תודה רבה.

תהלה פרידמן: אנחנו מקווים שאת התוצאות של זה נראה בעתיד עם יותר מהנדסות.

תהלה פרידמן: גיא דגן, בבקשה.

גיא דגן: אני המפקח המרכז והממונה על החינוך הגופני במשרד החינוך.

גיא דגן: באופן עקרוני, גם במטרות החינוך הגופני, גם בתוכנית הלימודים, וגם בכל נושא ההנחיות והתבחינים להערכת תלמידים, אין שום שוני בכללים שלנו בין תלמידים לתלמידות אלא כל הדרישות והתוכניות שוות מבחינת הדרישה העקרונית של המשרד.

גיא דגן: יש לנו לא מעט תוכניות של טיפוח ספורט לבנות כשכל נושא המגדר בתוך זה.

גיא דגן: לדוגמא, מועדוני הספורט הבית ספריים.

גיא דגן: יש לנו במועדוני הספורט הבית ספריים יותר ענפי ספורט לבנות מאשר לבנים.

גיא דגן: לדוגמא, במסגרת מועדון בית ספרי יש כדוריד לבנות ואין כדוריד לבנים.

גיא דגן: גם בענפי הספורט האחרים, כשיש גם בנות וגם בנים, יש תקצוב עודף ב-10% כדי לעודד פתיחת קבוצות של בנות במסגרת מועדוני הספורט הבית ספריים.

גיא דגן: במסגרת תחרויות לבתי הספר - בתי הספר נדרשים להרשמה שווה, גם לבנות וגם לבנים.

גיא דגן: כשאנחנו מוציאים משלחות לייצג את ישראל באליפות העולם לבתי ספר, בכל משלחת יש תמיד ייצוג גם של בנים וגם של בנות באליפויות עולם.

גיא דגן: יש לנו מיזם מאוד יפה.

גיא דגן: נמצאת פה בפורום גם נורית שרביט ממינהל הספורט.

גיא דגן: יש לנו תוכנית יפה ומשותפת יחד עם מינהל הספורט שנקראת "שווה בספורט" הפועלת בתוך מערכת החינוך.

גיא דגן: במסגרת התוכנית אנחנו עוסקים בהגברת עיסוק בספורט בקרב תלמידות יחד עם "אתנה".

גיא דגן: זה פיתוח קבוצות של "אתנה" בענפי ספורט: כדורגל, כדוריד, אתלטיקה.

גיא דגן: נפתחו כ-90 קבוצות.

גיא דגן: אנחנו התחלנו עם זה בתש"פ.

גיא דגן: השנה זה ממשיך, אבל בגלל הקורונה יש קצת קשיים.

גיא דגן: הכוונה היא להרחיב את העניין הזה.

גיא דגן: במסגרת אותה תוכנית יש גם הרצאות לצוותים פדגוגים בבתי הספר, לתלמידות ותלמידים, על ידי ספורטאיות בכירות, כשהמטרה לעודד שוויון מגדרי ושינוי תרבותי בכל התפיסה שהספורט הוא באותה מידה גם לבנות ולא רק לבנים.

גיא דגן: יש לנו תוכניות של מעגלי איתור לתלמידות לספורט בשיתוף עם מחלקות הספורט ברשויות המקומיות כדי לאתר תלמידות בענפי ספורט, להגביר את כמות הילדות שעוסקות בספורט.

גיא דגן: יש לנו לא מעט תוכניות.

גיא דגן: אנחנו נותנים העדפה לבית ספר שרושם גם קבוצת בנות לצד קבוצת בנים, נותנים העדפה בקריטריונים.

גיא דגן: אנחנו מתעסקים בהשוואת מרחקי ריצות במרוצי שדה.

גיא דגן: לדוגמא, בכיתות ה'-ו' השווינו את מרחקי הריצות.

גיא דגן: ב - - - הגדולים יותר, אנחנו גם חלק מהתאחדות העולמית ואנחנו כפופים גם לכללים נוספים, אבל עוסקים גם בעניין הזה.

גיא דגן: לדוגמא, באליפויות כושר גופני לבתי ספר - אותן תחנות לבנות ולבנים.

גיא דגן: לדוגמא, תחנה כמו עליית מתח.

גיא דגן: לבנים כאילו יותר קל לעשות עליית מתח, אבל בנים ובנות מתחרים באותה מידה וגם הבנות מתכוננות בתוך בתי הספר כדי לייצר מצב שהבנים והבנות מקבלים רף שווה.

גיא דגן: הרבה מאוד תלמידות מבתי הספר משתתפות מדי שנה באירוע הצעידה הגדול ביותר "אתנה הולכות רחוק".

גיא דגן: מכניסים את זה לתוך חוזר מנכ"ל, והבנות יחד עם המורות יוצאות להליכה.

גיא דגן: כלומר, יש הרבה מאוד תוכנית שבהן אנחנו נותנים העדפה ומעודדים בנות לעסוק בספורט.

גיא דגן: אנחנו מבינים את הקושי שהוצג במחקר קודם.

גיא דגן: לגבי השתלמויות - יש לנו מערך גדול מאוד של השתלמויות למורות כדי לטפח את כל התפיסה המגדרית.

גיא דגן: יש השתלמויות ברמה המחוזית והארצית בכל נושא השוויון המגדרי, השתלמויות עם "אתנה - שווה בספורט", עם מינהל הספורט, בשיתוף פעולה, גם למורות לחינוך גופני וגם למאמנות לפיתוח מנהיגות נשים.

גיא דגן: אנו פתוחים לכל יוזמה שקשורה לנושא הזה.

גיא דגן: לסיכום, אנחנו נמצאים במצב הרבה הרבה יותר טוב מכפי שהיינו לפני כמה שנים ועם מבט קדימה כדי להמשיך ולקדם.

אושרה לרר שייב: גיא עשה מהפכה בתחום הזה.

אושרה לרר שייב: מהרגע שהוא נכנס למשרד אנחנו נפגשנו והוא לקח על עצמו את זה.

אושרה לרר שייב: זו הזדמנות גם להגיד תודה גם בפורום הזה.

גיא דגן: תודה גם לך, אושרה.

תהלה פרידמן: תודה רבה.

תהלה פרידמן: המאבק הפמיניסטי לעולם לא יצליח אם אין לנו גברים שהם שותפים.

תהלה פרידמן: זה עושה הבדל מאוד מאוד משמעותי כשיש לנו.

תהלה פרידמן: אצטט בדיחה של ליאור שטיין שאומר שהמאבק באלימות נגד נשים לא יצליח אם גברים לא יילחמו, כמו שהמאבק של הטבעונים לא יצליח כל עוד האפרוחים יילחמו לבד.

תהלה פרידמן: זו אומנם לא בדיחה שמחמיאה לנו, אבל המהות בכל זאת נכונה.

תהלה פרידמן: מרב, בדיוק ציטטתי בדיחה של ליאור על האפרוחים והמאבק באלימות.

מרב מיכאלי: וזה נכון.

תהלה פרידמן: כי היו פה שני אגפים שסיפרו איזה שיפור יש בחינוך מדעי ובחינוך ספורטיבי של בנות.

אושרה לרר שייב: זה לא הוגן - ראשת אגף מדעים וגם מפמ"ריות למתמטיקה.

תהלה פרידמן: את צודקת.

תהלה פרידמן: רצינו לפרגן לבדיחה החמודה על האפרוחים, זה הכול.

תהלה פרידמן: אודליה מהנהגת ההורים, בבקשה.

אודליה שינדורף: תודה רבה על המצגת המאוד מאוד חשובה ועל כך ששמים את הנושא ונותנים מידע.

אודליה שינדורף: אני רוצה להתייחס בעיקר לדברי שני האדונים הנכבדים לפניי.

אודליה שינדורף: צריך לטעת בבנות של כולנו כבר בגיל צעיר את האמונה שהן מסוגלות ויכולות לעשות הכול, ואין שום הבדל מגדרי, למעט המגדר שהן נולדו בנות, לגבי משהו שהן לא יכולות, אם הן רק ירצו.

אודליה שינדורף: אנחנו צריכים להסיר בפניהן את כל המכשולים הסביבתיים, שהסביבה שלנו עם כוונה או בלי כוונה יוצרת.

אודליה שינדורף: אי אפשר לצפות שאם נתחיל בכיתה ט' זה ישתנה בצורה מהותית.

אודליה שינדורף: אנחנו חייבים לרדת למטה-למטה, וזה צריך להתחיל מגיל הגן.

אודליה שינדורף: כשאנחנו נחשוף את הבנות שלנו לחוגים, לכל סוגי הספורט, לכל סוגי המדעים, ולכל מה שאפשרי, כבר מגיל הגן, וזה ייראה להן טבעי והן יתקדמו יחד עם זה בבית ספר יסודי, וימשיכו ויקבלו טעימות, ולא פעם בשנה הרצאה או חוג ספורדי אלא משהו קבוע ועקבי, הן ילכו בכיתה ט' ברצון לקורסי יזמות ולקורסי המדעים ואחר כך למגמות ולמקצועות.

אודליה שינדורף: אנחנו יודעים שגם הצבא מתמודד עם זה והצבא שואל את עצמו שאלות כמו: למה יש כל כך מעט בנות במקצועות הסייבר והתכנות ובמקצועות הבכירים.

אודליה שינדורף: זה לא רק בגלל שהן חושבות קדימה ושואלות את עצמן איך הן יוכלו לשלב בין אימהות וקריירה, אלא כי הן פשוט פחות חשופות או שיש הכוונה מגדרית.

אודליה שינדורף: לכן, הייתי רוצה שמשרד החינוך וכל העמותות הנפלאות האלה שעובדות יחשבו יחד איתנו איך אנחנו מתחילים לטפל בנושא הזה מגיל הגן.

אודליה שינדורף: אני יכולה להעיד על הבת הפרטית שלי.

אודליה שינדורף: היא בין היחידות שנמצאת במכבי רעננה בכדורסל מכיתה ג', והולכת למגמת כדורסל, וברור לה שזה יהיה חשוב.

אודליה שינדורף: אימא שלה אומרת לה: רק יחד עם פיזיקה.

אודליה שינדורף: אין ספורט בלי מדע.

אודליה שינדורף: חשוב שכל הדלתות ייפתחו.

אודליה שינדורף: אנחנו צריכים לפנות לבנות שלנו לפתוח את כל הדלתות.

אודליה שינדורף: זה יבוא רק על ידי חינוך וטעימה.

אודליה שינדורף: אם נתחיל מגיל הגן לא נצטרך לשבור את הראש איך בכיתה ט' הן פתאום יתעניינו בפיזיקה.

אודליה שינדורף: זה חייב להיות מהלך משולב, מתוקצב, ובתחילת השנים הוא חייב להיות אולי מנדטורי, למרות שזו מילה שאני לא אוהבת במערכת החינוך, במובן הזה שכן צריכה להם יותר חשיפה למדעים וכן מגוון גדול יותר בספורט, כדי שלא יתפסו כבנות-בנים, כטום בוי, כדברים שהם לא אהודים על הבנות האלה.

אודליה שינדורף: רק בשילוב כוחות נוכל לשנות ולהזיז את הספינה.

אודליה שינדורף: כולנו יודעים, וגם הבנות יודעות, שהן שוות בין שווים, וזה חשוב.

תהלה פרידמן: נדמה לי שבחינוך הדתי אנחנו מאוד אחורה בהקשר הזה של ספורט של בנות, ודווקא שם אין את האלמנט של ההשוואה.

תהלה פרידמן: האם אני טועה או צודקת?

מרב מיכאלי: אנחנו אחורה בענייני הספורט גם בחינוך הממלכתי.

תהלה פרידמן: את צודקת, אני רק אומרת לעומת החינוך הממלכתי שבו תיארו לנו - - -

אודליה שינדורף: את צודקת שאין כמעט מגמות ספורט בתוך בתי הספר הדתיים לבנות.

אודליה שינדורף: יש מגמות ריקוד, אומנות, יש ביטוי אחר.

אודליה שינדורף: אני יכולה להגיד לך שהובלנו מהלך, לדוגמא, ברעננה, שכל הבנות הדתיות שמעוניינות משתתפות במגמת הכדורסל כבר מכיתה ז' שהיא במערכת החילונית, אבל כל בתי הספר עשו תיאום.

אודליה שינדורף: אבל זה לא קורה יש מאין, זה קורה כי הלכנו שלוש שנים אחורה ורתמנו את כל המערכת כדי שתהיה חשיפה וכדי שהן יוכלו להשתתף.

אודליה שינדורף: אי אפשר לפתוח עוד מגמות, אבל צריכה להיות לזה הכוונה ומקום.

אודליה שינדורף: נכון, בנות פחות משתתפות בתחרויות ובכל האלמנט הזה.

אודליה שינדורף: אבל דווקא בצד המדעי את רואה שבבתי הספר היסודיים הדתיים הן חשופות, הן בתוך קבוצות הרובוטיקה והתכנות והחידונים הווירטואליים והכול.

אודליה שינדורף: זה נתפס פחות מגדרי או דתי או לא, אבל אין ספק שצריך לתת דגש על כל נושא הספורט בחינוך הדתי כדי שזה לא ייתפס כמשהו בניגוד לעמדה של מובילי דעה.

אודליה שינדורף: וכן, יש להן לכאורה בעיה של צניעות או כל מיני דברים כאלה שהן שואלות את עצמן במה ללכת ואם הן יצטרכו לשים על עצמן גדרות.

אודליה שינדורף: אצלנו מצאו פתרון, הן לובשות חולצה מתחת לגופיה.

תהלה פרידמן: אבל זה בתי ספר של בנות, מה קשור צניעות?

מרב מיכאלי: צניעות קשורה לזה.

אודליה שינדורף: צריך לפתוח את הדלתות ושיהיו מובילי דעה שיתנו לזה הכשר פדגוגי ודתי.

אודליה שינדורף: השמיים הם הגבול, רק תשבו ביחד ותמצאו דרכים איך לעשות את זה.

אודליה שינדורף: אבל שזה יהיה בתוך המערכת, שזה יבוא מגיל הגן, שלא ייראה להן מוזר שהן אוהבות כדורסל, כדורעף, כדוריד.

אודליה שינדורף: אם זה יהיה טבעי בגיל מוקדם זה ילך אחר כך.

תהלה פרידמן: תודה רבה.

תהלה פרידמן: מרב, בבקשה.

מרב מיכאלי: תודה רבה, חברת הכנסת תהלה פרידמן, ועל הדיון הזה.

מרב מיכאלי: לצערי, אני לא באמת יכולה להישאר עד סופו, אבל היה לי חשוב לבוא ולהגיד.

מרב מיכאלי: אני שומעת שדיברתם על ספורט ועל מדעים – זה חשוב.

מרב מיכאלי: ספורט חשוב בצורה בלתי רגילה, ולא פחות ממדעים.

מרב מיכאלי: זה אחד המקומות שהבנים לומדים לכבוש, לנצח, להבקיע, וגם להפסיד, גם להיות כוכבים וגם לעבוד בצוות, הישגיות במובנה הטוב ועידוד למצוינות.

מרב מיכאלי: אין ספק שבנות צריכות להיות לפחות באותו מקום בכל הדברים האלה.

מרב מיכאלי: אבל אם המערכת לא תפנים את העיקרון של שוויון בין המינים, כל הדיבור הזה על העצמה הוא חסר.

מרב מיכאלי: כל זמן שעדיין יש הסללה מגדרית לתפקידי בנים ולתפקידי בנות, אנחנו בבעיה.

מרב מיכאלי: כל זמן שהמערכת כושלת באופן מוחלט, חמור וטוטאלי, ואת זה ראינו בדיון שעשינו אחרי האונס המחריד שהיה באילת, בטיפול בגוף, במיניות ובפגיעה מינית, אז מראש מושכים להעצמה את השטיח מתחת לרגליים כל הזמן.

מרב מיכאלי: כי הצורך להתמודד עם תפיסה בריאה ובגובה העיניים של גוף ומיניות, ולהתמודד עם פגיעה מינית, שזו מציאות הכי רווחת במציאות חיינו, אז הדיבור החשוב הזה על העצמה הוא באמת מאוד חלקי מאוד.

מרב מיכאלי: הדבר הכי משמעותי הוא שמערכת החינוך תפנים שמכאן מתחיל חינוך לשווין בין המינים, זה לא יכול להיות בלי זה.

תהלה פרידמן: נכון.

תהלה פרידמן: דיברה קודם אושרה לרר שהיא הממונה על התחום הזה.

תהלה פרידמן: יש התקדמות, אי אפשר להגיד שאין התקדמות.

מרב מיכאלי: אושרה לרר עושה עבודה מדהימה, הצוות שלה עושה עבודה מדהימה.

מרב מיכאלי: יש להם שקל וחצי, זה לעג לרש.

מרב מיכאלי: הן באמת עושות עבודה מדהימה.

מרב מיכאלי: הן מקום יצירתי ועם הכוונות הכי טובות.

מרב מיכאלי: אין להן כלים לעבוד באמת ברצינות בתוך המערכת.

מרב מיכאלי: נדרש פה רצון פוליטי.

מרב מיכאלי: תני לאושרה לרר אפשרות לעשות את זה, השמיים הם הגבול כמו שנאמר פה כרגע, אבל זו לא המציאות.

תהלה פרידמן: תודה.

תהלה פרידמן: יפעת גורדון, מנהלת שותפויות ממועצת ארגוני הילדים והנוער, שמענו פה נתון די מדהים שפחות בנות הולכות לתנועות נוער, לארגוני נוער, לפעילות אחרי בית ספר.

תהלה פרידמן: מעניין אותי מה יש לכם לומר על זה.

יפעת גורדון: צוהריים טובים לכולם.

יפעת גורדון: זה נתון מאוד מאוד מעניין.

יפעת גורדון: אנחנו לא מכירים אותו.

יפעת גורדון: אגב, אנחנו מכירים השתתפות מאוד מאוד גבוהה של נערות, בעיקר במגזר הערבי.

יפעת גורדון: במגזר הכללי אין לנו נתונים, אבל זה מאוד מעניין, ואשמח שישלחו לנו את הנתונים בהקשר הזה.

תהלה פרידמן: אני אדאג שזה יגיע אליכם, וגם נשמח שתעשו בדיקה שלכם.

יפעת גורדון: אני מאוד מתחברת לדבריה של חברת הכנסת מיכאלי ולכל הסיפור של חינוך לשוויון בין המינים.

יפעת גורדון: הקבוצות שאנו עובדים איתן במרבית ארגוני הנוער הן קבוצות מעורבות.

יפעת גורדון: רוב הפעילות שאנו עושים בתחום הזה היא בעבודה גם עם הבנות וגם עם הבנים סביב השוויון המגדרי.

יפעת גורדון: הפלטפורמה של ארגוני הנוער של מדריך, חניך, קבוצה, היא מסגרת של העצמה בפני עצמה, ובתוך המסגרות האלה מתבצעת כבר העצמה של נערות - עצם זה שנותנים להן תפקידים משמעותיים.

יפעת גורדון: אבל אנחנו עדיין רואים שגם בתוך המסגרות שלנו יש הסללה בסוף לתפקידים מסוימים.

יפעת גורדון: אם אתם באים לפעולה, הרבה פעמים תראו את הנערים עושים דברים מסוימים ואת הנערות דברים אחרים.

יפעת גורדון: לכן, חשוב בעינינו לפעול באופן רוחבי בעניין הזה, בין אם בקבוצות יותר ייעודיות לנערות, למשל, לעשות ערבים של העצמה בתוך הקבוצה, לבין חינוך לשוויון מגדרי באופן כללי בארגונים.

יפעת גורדון: אנחנו מייצגים 19 ארגוני נוער שהם מוכרים, נתמכים ומפוקחים על ידי המשרד להשכלה גבוהה ומשלימה.

יפעת גורדון: להרבה ארגונים יש כלים ייחודים איתם הם פועלים.

יפעת גורדון: לדוגמא, נוער מד"א, חוגי סיירות.

יפעת גורדון: אני הייתי חניכה בחוגי סיירות והרגשתי איך פעולה בתוך ארגון כזה, שיש לו כלי חינוכי של סיירות שהוא לא מתויג ככלי נשי במיוחד, ועבורי זה היה מאוד מאוד מעצים להיות חלק מארגון כזה.

יפעת גורדון: אני חושבת שהמקום של הארגונים הבלתי פורמליים בהקשר הזה הוא מאוד מאוד משמעותי.

יפעת גורדון: אני רוצה להצביע על איזשהו קושי שאנחנו רואים כארגוני נוער, ובכלל, מדינת ישראל צריכה לחשוב איך היא מתמודדת איתו, והוא לגבי שיעור השתתפות של נערות מהפריפריה בתנועות וארגוני נוער.

יפעת גורדון: אנחנו מכירים שבאופן כללי באוכלוסיות יעד של הפריפריה חברתית-גיאוגרפית יש שיעור השתתפות של 11% של נערים ונערות.

יפעת גורדון: אנחנו חושבים שהגדלת ההשתתפות של הנוער בפעילות הזו צריך להיות יעד.

יפעת גורדון: תשומת לב גם להשתתפות נערות בפריפריה יכול מאוד מאוד לחזק.

יפעת גורדון: את התוצאות של עבודה מגיל צעיר נראה בהמשך.

יפעת גורדון: אני רוצה להפנות לנעה גולדשמידט, מנהלת ההדרכה של תנועת הנוער נוע"ם - נוער מסורתי, להציג קצת מהפעילות שהם עושים בהקשר הזה בתנועה שלהם.

תהלה פרידמן: תודה רבה.

תהלה פרידמן: נעה, בבקשה.

נעה גולדשמידט: צוהריים טובים לכולם ולכולן.

נעה גולדשמידט: הדברים שאגיד מתחברים בצורה ישירה לדברים שכבר נאמרו, גם על ידי חברות הכנסת וגם על ידי עמיתות ועמיתים בפורום.

נעה גולדשמידט: תנועת הנוער נוע"ם היא תנועת הנוער של התנועה המסורתית.

נעה גולדשמידט: כבר לפני כמה שנים שמנו בתנועה את האג'נדה הזאת של קידום שוויון מגדרי על השולחן.

נעה גולדשמידט: הצעד הראשון היה לשים את זה במעלה סדר העדיפויות, להקצות לזה תכנים וזמן.

נעה גולדשמידט: הגישה שלנו היא לראות את הנערים ואת הנערות שלנו באופן שווה ואת הצורך במרחב בטוח גם לנערים וגם לנערות.

נעה גולדשמידט: לכן, אנחנו עוסקים בתכנים של שוויון מגדרי מכיתה ג' בפעולות באופן ספיראלי, בהתאמה לשכבת הגיל, ועד גרעיני הנח"ל שממשיכים לעסוק בתכנים האלה.

נעה גולדשמידט: זה בא לידי ביטוי בפעולות.

נעה גולדשמידט: באופן כללי, אחד מעקרונות היסוד של תנועת הנוער הוא דמוקרטיה ושוויון.

נעה גולדשמידט: כמובן שבחודש הזה עוסקים גם מנקודת מבט של שוויון מגדרי.

נעה גולדשמידט: זה בא לידי ביטוי החל מפעולות בסניפים בכל חודש של דמוקרטיה ושוויון ועד שבתונים וסמינרים בשכבות הבוגרות יותר שממש עוסקים בזהות מגדרית ובתכנים של מגדר ובקידום שוויון מגדרי ועד קידום אקטיביזם לשוויון מגדרי שהנערים והנערות מובילים יחד, וסדנאות מיניות כמובן במחנה הקיץ שלנו.

נעה גולדשמידט: התפיסה מאוד מתחברת לדברי חברת הכנסת מיכאלי.

נעה גולדשמידט: אנחנו רוצים לקדם את החברה.

נעה גולדשמידט: אנחנו רוצים לשלוח את הנערים והנערות האלה החוצה לחברה ישראלית ושהם יהיו אנשים מתקנים בה.

נעה גולדשמידט: אנחנו צריכים לפעול גם עם הנערים וגם עם הנערות וליצור מרחב בטוח משותף ומעצים שעושה מקום, מפנה מקום, וגם יודע לדרוש מקום.

תהלה פרידמן: מה גודלה של תנועת נוע"ם?

נעה גולדשמידט: אנחנו תנועה קטנה של כ-1,500 חניכים ותיכוניסטים ותיכוניסטיות.

נעה גולדשמידט: אנחנו פועלים בפריסה ארצית.

תהלה פרידמן: תודה.

תהלה פרידמן: יפעת, אני חושבת שהסיפור הזה של השתתפות פחותה יותר של נערות בארגוני ותנועות נוער שווה בדיקה, שתיבחנו את הנתונים.

יפעת גורדון: לגמרי.

יפעת גורדון: זה מאוד מפתיע אותי כי אני מכירה את זה מהסתכלות אישית.

יפעת גורדון: אף פעם לא בדקנו את הנושא הזה כי בתחושה שלנו יש השתתפות מאוד גדולה של נערות.

יפעת גורדון: מאוד מעניין אותי לראות את הנתונים ולעשות על זה גם מחקר.

אושרה לרר שייב: - - - גם בבדיקות שלנו.

אושרה לרר שייב: גם במצגת לא כתוב שיש יותר בנות מבנים, כתובים דברים אחרים.

אושרה לרר שייב: כדאי באמת לבדוק את זה ולדייק את הניסוח של התוצאה כי הניסוח מטעה.

יפעת גורדון: בכל מקרה, נבדוק את הנתונים האלה גם אצלנו.

אושרה לרר שייב: זה נתון שבדקתי אומנם לפני כמה שנים, והיו רוב לחניכות בתנועות הנוער והארגונים.

אושרה לרר שייב: לדעתי, אם תחזרו למצגת תראו שהניסוח שם הוא בנות מתוך בנות ולא כניסוח אבסולוטי של בנות מול בנים.

אושרה לרר שייב: כדאי לחזור ולבדוק מה נבדק ולבדוק את התוצאה.

אושרה לרר שייב: בכל מקרה, זה שינוי.

אושרה לרר שייב: אני לא אומרת שלא.

תהלה פרידמן: זה שווה בדיקה, זה נתון משמעותי שאנחנו רוצים לבדוק אותו.

יפעת גורדון: יכול להיות שאחוז ההשתתפות הוא מאחוז הנערות באופן כללי במדינת ישראל.

יפעת גורדון: אנחנו מכירים נתונים נמוכים יותר, אבל צריך לבדוק את זה.

תהלה פרידמן: בסדר גמור.

תהלה פרידמן: אבישג, נציגת מועצת תנועות הנוער, בבקשה.

אבישג דיין: שלום, נעים להכיר.

אבישג דיין: אני מנהלת פרויקטים במועצת תנועות הנוער.

אבישג דיין: כתבתי גם בצ'ט, ותוך כדי הדיון פה בוועדה התכתבתי עם מינהל חברה ונוער כדי להבין מה הנתונים שהם מכירים.

אבישג דיין: אנחנו לא מכירים נתונים כאלה לגבי השתתפות פחותה של נערות בפעילות תנועות הנוער, ואולי אפילו ההיפך.

אבישג דיין: ביקשתי לצורך הדיוק לקבל את הדברים בכתב כדי שהדברים יהיו מדויקים.

אבישג דיין: חשוב לי לציין שבמסגרת מועצת תנועות הנוער ופעילות תנועות הנוער נעשים המון מאמצים גם בכל מה שקשור לשוויון מגדרי.

אבישג דיין: אני חושבת שעבדנו גם עם אושרה לפני כמה שנים, בין אם בקיום של ועדה.

אבישג דיין: זאת אומרת, יש לנו ועדה שמונה מנהלים ומנהלות מתוך תנועות הנוער שאחראים בתוך התנועה על קידום שוויון מגדרי ומניעת אלימות מינית.

אבישג דיין: בוועדה משתתפים נציגים מכל התנועות.

אבישג דיין: חברת הכנסת תהלה, התייחסת קודם לציבור הדתי, ואני יכולה להגיד לך שבוועדה לשוויון מגדרי אצלנו יושבת רכזת מתנועה של חסידות גור, יושבת רכזת מתנועת אריאל, יושבת העובדת הסוציאלית של תנועת בני עקיבא, רכז ההדרכה של בני עקיבא, יושבים גם רכזים ורכזות של תנועות אחרות כמו: הצופים, העובד והלומד, השומר הצעיר, מכבי, מכל התנועות היותר מוכרות מהמגזר הממלכתי.

אבישג דיין: הוועדה פועלת באופן משותף לכל התנועות כדי לקדם שוויון מגדרי, תוך בחינה של סיטואציות ואירועים קונקרטיים שקורים בשטח.

אבישג דיין: אנחנו פוגשים את זה בתנועות ממש בהקשר של תפקידים שנתפסים כתפקידים שמוגדרים עבור בנים וממש עושים מאמצים אקטיביים בצורה חינוכית גם לטפל.

תהלה פרידמן: זה לא אשמתך, אבל האמירה: רכז של זה ורכז של זה ועובדת סוציאלית של בני עקיבא, היא הדגמה ממש משמעותית של הבעיה.

אבישג דיין: לא בהכרח, כי לתנועת הצופים יש דווקא עובד סוציאלי, עד כמה שאני זוכרת.

תהלה פרידמן: לא, הבעיה היא בזה שמעולם לא הייתה מזכ"לית וגם אין כמעט רכזות.

אבישג דיין: תלוי לאיזה תנועה.

אבישג דיין: לתנועת מכבי יש מזכ"לית, לתנועה של חסידות גור יש מזכ"לית, לתנועת האיחוד החקלאי יש מזכ"לית וגם לשומר הצעיר יש מזכ"לית.

אבישג דיין: דווקא השנה אנחנו בפריחה של מזכ"ליות וזה די משמח.

אבישג דיין: הוועדה פועלת באופן אקטיבי כדי לקדם את תחום השוויון המגדרי בתוך התנועות, ואחלק את הפעילות לשניים: אחת, מתן מענה לסיטואציות ואירועים שקורים בשטח, שאנחנו תופסים אותם כמפלים או לא מקדמים שוויון מגדרי.

אבישג דיין: הניסיון הוא לבחון את האירועים ואת הסיטואציות שקורים ואז לתת להם מענים חינוכיים אפקטיביים.

אבישג דיין: מנגד, גם עבודה חינוכית אקטיבית שמטרתה לקדם שוויון מגדרי.

אבישג דיין: זאת אומרץ, לייצר פעילות חינוכית שמקדמת את התודעה השוויונית ומקדמת את זה שלא נפגוש בעתיד אירועים מסוימים – מעין כביכול פעילות מניעתית.

אבישג דיין: מעבר לזה, יש לנו בתוך תנועות הנוער תפקיד של ממוני מרחב בטוח האמונים בתוך התנועה למניעת אלימות מינית, אבל הם גם נושאים בכובע של שמירה על מרחב בטוח ושוויוני.

אבישג דיין: הסיפור של רכז ורכזת מרחב בטוח הוא תנאי סף.

אבישג דיין: זאת אומרת, כדי להיות מוגדר על ידי תקנת תנועות הנוער כתנועת נוער, חייבת התנועה לשים אדם או אישה בתקן של רכז מרחב בטוח.

אבישג דיין: אלו רכזים שצריכים לעבור קורס של שלושה ימים.

אבישג דיין: השנה עשינו את הקורס השני, וב-24 לנובמבר, לפני פחות מחודש, גם קיימנו יום הכשרה לכל ממוני מרחב בטוח שעסק גם במניעת אלימות מינית וגם בשוויון מגדרי.

אבישג דיין: חשוב לי להגיד שהתנועות פועלות כל הזמן ממש באופן אקטיבי לא רק בכיוון של להגיב לאירועים, למקרים או למצבים שבהם יש מחסור בשוויון מגדרי אלא גם באופן אקטיבי וחינוכי הפועל לחינוך הנערים והנערות, הילדים והילדות, לתפיסה שוויונית.

אבישג דיין: נשמח להציג במידת הצורך חומרים חינוכיים ומהלכים שנכתבו ונעשו.

אבישג דיין: כפי שאמרתי, עבדנו בעבר עם אושרה, אנחנו עובדים עם מרכז סיוע ועם כל הגורמים בשטח.

תהלה פרידמן: יופי, תודה רבה.

תהלה פרידמן: נורית שרביט, נציגת משרד התרבות והספורט, בבקשה.

נורית שרביט: צוהריים טובים לכולם.

נורית שרביט: אני מפקחת על ספורט נשים וספורט עממי.

נורית שרביט: נושא המנהיגות הוא באמת אחת המטרות המרכזיות שלנו בקידום ספורט לילדות, נערות ונשים.

נורית שרביט: במסגרת "אתנה" – המרכז לקידום ספורט נשים, אנחנו מקיימות תוכניות גם בתוך האיגודים והאגודות ברשויות המקומיות, ובשיתוף פעולה עם משרד החינוך יחד עם התאחדות הספורט לבתי הספר.

נורית שרביט: גיא דגן, מפמ"ר חינוך גופני, ציין חלק מהתוכניות שאנחנו יזמנו וקידמנו יחד בתוך בתי הספר.

נורית שרביט: אני מדברת באמת על דברים חדשים, שלא היו בעבר, אותם התחלנו בשנה שעברה.

נורית שרביט: לא אפרט את זה, אבל חשוב לי להגיד את זה כי אמרנו שהחינוך בדברים האלה צריך להתחיל כמה שיותר מוקדם.

נורית שרביט: אם בשנה שעברה פתחנו את "השווה בספורט" החל מכיתות ד' עד ו', שמעודד את הילדות ללכת לחוגי ספורט בתוך בתי הספר, להסליל אותן לספורט בתוך בתי הספר, אז השנה ממש עשינו פיילוט ראשוני ואנחנו מדברים על תוכנית שהיא גם בגני הילדים, שנקראת "שווה בתנועה", שבאה לעודד פעילות גופנית ותנועה באופן שווה בגנים - משחק מאוד נחמד של תנועה לילדים ולילדות שמשחקות אותו יחד.

נורית שרביט: הדבר הראשון הוא באמת להגדיל את מספר המשתתפות בפעילות גופנית וספורט.

נורית שרביט: הדבר השני הוא לפתח מנהיגות.

נורית שרביט: כשאנחנו מדברים על מנהיגות זה יכול להיות מדריכות לחוגי ספורט, מאמנות, מנהלות, שגרירות.

תהלה פרידמן: יש לי שתי שאלות קצרות: ראשית, האם אתם נותנים דגש על ספורט קבוצתי?

תהלה פרידמן: שנית, האם אתם משתפים פעולה עם עמותות כמו "זזה" ו"אתנה"?

נורית שרביט: קודם כול, אנחנו שמים דגש.

נורית שרביט: לא סתם בחרנו את שלושת הענפים שהכנסנו לתוכנית "השווה בספורט" בשנה הראשונה, כי נתנו דגש בנושא הזה.

נורית שרביט: הלכנו דווקא לענפי הספורט שהם הכי פחות פופולריים בקרב ילדות במדינת ישראל, בניגוד למה שקורה בעולם, אם זה כדורגל, כדוריד.

נורית שרביט: בחרנו את הענפים הקבוצתיים האלה, ועוד ענף אישי אחד - אז כן לקחנו את זה בחשבון.

נורית שרביט: לגבי השאלה השנייה – כן, נפגשתי מספר פעמים עם עמותת "זזה" במטרה לקדם ולפתח באמת תוכניות חדשות, אם זה בקידום ספורט, גם ספורט עממי תחרותי בקרב נשים, ואני שמחה מאוד לשתף איתם פעולה.

נורית שרביט: גם באמצעות תמיכות.

נורית שרביט: הם צריכים להיות מוכרים כעמותה שיכולה לקבל תמיכות - ניהול תקין, ואני מקווה מאוד שזה יקרה בהקדם, ואז גם נוכל לכוון את זה לתמיכות בכיוון של ספורט עממי.

נורית שרביט: זה גם מבחן תמיכות חדש שלא היה בעבר במשרד התרבות והספורט, והשנה הוא מתקיים.

נורית שרביט: אנחנו עושים עוד הרבה מאוד פעילויות שלא דיברנו עליהן, להגדלת מספר המאמנות והמנהלות.

נורית שרביט: אשמח לחשוב יחד כדי לקדם עוד פרויקטים חדשים בנושא הזה.

נורית שרביט: יש לנו באמת פרויקטים לנערות גם בתוך אגודות הספורט ולמי שכבר מגיעה לענפי הספורט.

נורית שרביט: גם בתוך האגודה אנחנו מפתחים מאוד חזק את תוכנית מנהיגות כי הבנו שאם לא נעשה את הדברים האלה, לא נצמיח ילדות שיובילו ויהיו מאמנות העתיד שלנו.

נורית שרביט: חשוב מאוד שנשקיע שם – אלו הדברים שאנחנו כרגע עושים ומפתחים.

תהלה פרידמן: תודה רבה.

תהלה פרידמן: אני יודעת שהשר שלכם מאוד מחויב לזה, לספורט בכלל, ולספורט נשים בפרט.

תהלה פרידמן: אין לי ספק שתקדמו את התחום הזה.

תהלה פרידמן: נציגת משרד ההשכלה, בבקשה.

שי גולדברג: אני מקשיבה, לא ביקשתי את זכות רשות הדיבור.

שי גולדברג: אני מעבירה למי שרצה.

שי גולדברג: תודה.

תהלה פרידמן: בסדר גמור.

תהלה פרידמן: גיא, שאלתי על בנות דתיות.

תהלה פרידמן: בבקשה.

גיא דגן: אני חייב לומר כמה דברים כי זה מעסיק אותך ודיברו על זה.

גיא דגן: יש שוני גדול מאוד בתוך בתי הספר הממלכתיים דתיים.

גיא דגן: לדוגמא, תלמידות אולפנת עופרה מגיעות לפודיומים והן אפילו ייצגו את ישראל באליפות עולם במרוצי שדה.

גיא דגן: באולפנת גבעת וושינגטון הדברים מאוד מפותחים.

גיא דגן: אנחנו לפני שנתיים גם הקמנו ליגת אולפנות בכדורסל לבנות שהולכת ותופסת תאוצה והשתתפו בה לא מעט, ואפילו הייתה רמה גבוהה יפה מאוד והייתה גאווה ממש גדולה מאוד.

גיא דגן: הקושי הוא לא בזה שיש אפשרות להשתתף, אני חושב שיש לא מעט בתי ספר עם איזושהי הנחיה מלמעלה שקשורה לצניעות ואולי לסדרי עדיפויות, ושם הבנות פחות מקבלות.

תהלה פרידמן: אני לא מבינה את עניין הצניעות.

תהלה פרידמן: גם אני קיבלתי חינוך לצניעות, אבל מדובר רק בבנות.

תהלה פרידמן: מה הקשר פה לצניעות?

תהלה פרידמן: אני לא שואלת אותך, אתה לא אשם בזה.

תהלה פרידמן: זה הדפקטים שלנו.

גיא דגן: אני לא יודע, אבל אני אומר שאנחנו פותחים פלטפורמות לפעילות, ואין מגבלה.

גיא דגן: יש כאלו שהנושא הזה מאוד מפותח אצלם, וזה מהנהגת בתי הספר, ויש לא מעט בתי ספר שלא משתמשים בפלטפורמה שמעמידים בפניהם בגלל הנחיה מלמעלה.

גיא דגן: אני מניח שכל דבר זה תהליך וזה לוקח זמן, אבל אנחנו עושים פעולות משותפות מול מינהל החמ"ד והמצב הרבה יותר טוב לעומת המצב שהיה.

גיא דגן: כל שינוי גדול כרוך בצעדים קטנים ועם הזמן השינוי מתבצע.

גיא דגן: אנחנו ממש עשינו שינוי גדול מבחינת התפיסה.

גיא דגן: יש הרבה יותר פלטפורמות לעניין הזה ויש אופציה נהדרת להשתתפות.

תהלה פרידמן: תודה רבה.

תהלה פרידמן: האמת היא שלא חשדתי שאתם הבעיה בהקשר הספציפי הזה.

תהלה פרידמן: זה פשוט מפתיע אותי.

תהלה פרידמן: בנותיי לומדות בבית ספר שהוא פמיניסטי בהגדרה והוא מאוד מדגיש חינוך מדעי, אומנות, אבל ספורט לא, ולכן תהיתי.

תהלה פרידמן: דיברנו כל הזמן על נערות אבל לא דיברנו עם נערות, למרות שאני חייבת שנציגות העמותה הן בין לבין.

תהלה פרידמן: תומר, נציגת מועצת התלמידים, בבקשה.

תומר ישראלי: שלום.

תומר ישראלי: תודה רבה לך, חברת הכנסת תהלה פרידמן, על מתן ההזדמנות והזכות להשמיע את קול הנערות בפרט, והנוער והתלמידים ככלל, בדיון החשוב הזה.

תומר ישראלי: אציג את עצמי בקצרה.

תומר ישראלי: שמי תומר ואני תלמידת כיתה י"א בקרית חינוך מעיין שחר שבמועצה האזורית עמק חפר.

תומר ישראלי: אני נציגה במועצת תלמידים והנוער הארצית.

תומר ישראלי: אני רוצה לשים את ידיי על מספר דברים.

תומר ישראלי: בתחילת הדיון בוועדה דובר כאן, ולא פעם אחת, על תוכניות ממשיות לנערות.

תומר ישראלי: בתחילת דבריי אני רוצה לחזור מעט אחורה.

תומר ישראלי: כיום במערכת החינוך אנו רואות ורואים, לא פעם ולא פעמיים, ייצוג מגדרי לא שווה, ואף מפלה, של המגדר הנשי לטובת המגדר הגברי.

תומר ישראלי: הדבר הזה מושרש מהגיל היסודי, דרך ספרי הלימוד השונים, ופוגע בהערכה העצמית של התלמידות במערכת החינוך בגיל מבוגר יותר.

תומר ישראלי: כלומר, כיום.

תומר ישראלי: כיום קיימים כמה וכמה גופים המעודדים ועוזרים להעלות את הדימוי העצמי של המגדר הנשי כמו: ארגון "אתנה" כפי שצוין פה קודם, באמצעות ספורט, וגופים שונים ומגוונים.

תומר ישראלי: מועצת התלמידים והנוער רוצה לקרוא מכאן למספר שינויים.

תומר ישראלי: ראשית, במידה וטרם קיימים, אנו קוראים למשרד החינוך למנות אנשים שיהיו אחראים ליישום התובנות של הוועדה הזו ואת המלצותיה על מנת לממש ולהגיע לתוצאות בצורה היעילה ביותר.

תומר ישראלי: אני אנצל את המעמד ואת הזכות שניתנו לי לדבר כאן ואציג דבר מה שמתייחס לנושא המדובר כאן בעקיפין.

תומר ישראלי: אתייחס גם לדבריה של חברת הכנסת מרב מיכאלי בנוגע לחינוך לשוויון מגדרי ואוסיף כי על מנת לפעול למען השינוי צריך להתחיל לפעול מהבסיס, ואני מתייחסת ללשון הפנייה המגדרית.

תומר ישראלי: מחקר שהסתיים לאחרונה באוניברסיטת תל אביב של ד"ר תמי קריכלי כץ מראה, בין היתר, כי ציוני נשים נפגעים כאשר פונים אליהן במבחנים בלשון פנייה זכר יחיד.

תומר ישראלי: כמו כן, המחקר הזה מראה גם כי הציון שלהן משתפר כאשר לשון הפנייה הוא נקבה.

תומר ישראלי: בהתבסס על החלק המוכיח זאת במחקר הזה, אנו קוראים וקוראות למשרד החינוך לפעול ולכתוב שני נוסחים של מבחני הבגרות: אחד בלשון פנייה מגדרי זכר, והשני בנקבה, וזאת על מנת לאפשר לכל תלמידה ותלמיד דרך היבחנות הוגנת ביותר, תוך מתן הזדמנות שווה, על ידי צמצום המכשולים הלשוניים.

תומר ישראלי: כך כולן וכולם יוכלו להיבחן בצורה שווה.

תומר ישראלי: בהתבסס על המחקר הזה אנו, מועצת התלמידים והתלמידות והנוער הארצית, קוראים, כמו שציינתי קודם, למשרד החינוך לפעול למען שינוי לשון הפנייה המגדרית במבחנים ובבגרויות על מנת לתת גם לנו, לנערות ולתלמידות, הזדמנות שווה, וכך להוביל לשוויון אשר יוביל למיטב ולמיטוב היכולות וההישגים של כלל התלמידות והתלמידים בישראל, תוך מתן תחושת שוויון ויחס לנערות ולתלמידות ישראל.

תומר ישראלי: מועצת התלמידים והנוער הארצית מודה שוב על ההזדמנות לקחת חלק בדיון חשוב זה.

תומר ישראלי: תודה רבה לחברת הכנסת ולכל המשתתפים כאן אשר נותנים מזמנם למען הנערות והילדות שלנו.

תומר ישראלי: תודה רבה.

תהלה פרידמן: תודה רבה.

תהלה פרידמן: הנתון לפיו אנו מצליחות יותר אם פונים אלינו בלשון נקבה הוא מעניין.

תהלה פרידמן: תודה, תומר.

תהלה פרידמן: לימדת אותי משהו.

תהלה פרידמן: תודה רבה לכולם ולכולן, האמת שזה בעיקר לכולן.

תהלה פרידמן: ישר כוח על הדוח.

תהלה פרידמן: אני אשמח לבדיקה חוזרת של הנתונים לגבי ההשתתפות כי אני חושבת שזה דבר מאוד מאוד משמעותי.

שי אלוק: אני מבקשת להתייחס לנתון.

שי אלוק: הדוח שלנו נעשה כמובן ביחס להערכה עצמית.

שי אלוק: כמו שאושרה אמרה, הנתון הוא בנות מתוך בנות.

שי אלוק: מתוך כלל הבנות, בנות נוטות לא להשתתף בתנועות נוער.

שי אלוק: הנתון הזה חשוב כי השתתפות בתנועות נוער מחזקת את ההערכה העצמית.

תהלה פרידמן: אני הראשונה לומר שהשתתפות בתנועות וארגוני נוער היא סופר חשובה.

תהלה פרידמן: אני רק חושבת שיש הבדל מאוד גדול בין לומר: בנות משתתפות פחות מבנים או בני נוער באופן כללי היום משתתפים פחות בתנועות נוער - אלו שני נתונים מאוד מאוד שונים.

תהלה פרידמן: יכול להיות שאני הבנתי לא נכון או שזה מנוסח באופן לא נכון.

תהלה פרידמן: תודה רבה לכולכם וישר כוח.

תהלה פרידמן: שמענו על הרבה פעילות שעושה משרד החינוך, שעושה משרד הספורט ושעושים ארגוני ותנועות הנוער.

תהלה פרידמן: נשמח להמשיך ולעקוב אחרי הדבר הזה.

תהלה פרידמן: אני מקווה שהדוח של ארגון "שוות" יהפוך להיות דוח שנתי ושנראה בו התקדמות, וכן, שהמאמץ הגדול שמשקיעים במשרד החינוך, בחינוך המדעי ובחינוך הספורטיבי, יבוא לידי ביטוי בעשור הבא כשנראה תמונת מצב שונה בקרב מהנדסות, נשים בעסקים, וגם בקרב פוליטיקאיות, אם ירצה השם, במהרה ימינו, אמן.

תהלה פרידמן: הישיבה נעולה.