הוועדה המיוחדת לעניין נגיף הקורונה החדש ולבחינת היערכות המדינה למגפות ולרעידות אדמה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 87, 2020-11-30 12:15

יפעת שאשא ביטון: צוהריים טובים לכולם.

יפעת שאשא ביטון: ברשותכם, אני פותחת את דיון הוועדה.

יפעת שאשא ביטון: על סדר-היום: השבתם של ענפי הספורט השונים לפעילות סדירה והגדרת חדרי הכושר והסטודיו כענפים חיוניים – זהו דיון ביוזמה משותפת עם חבר הכנסת יואל רזבוזוב.

יפעת שאשא ביטון: ענף הכושר, חדרי הכושר, ובפרט הבריכות, נדונו לא פעם אצלנו בוועדה, ובגלגול הקודם, לפני הסגר השני, נושא זה גרם לסערות.

יפעת שאשא ביטון: ככל שאנחנו מתקדמים בזמן, דווקא מתוך שיח אמיתי של עד כמה נושא בריאות חשוב, לא ברור איך בכל התהליך הזה פספסנו את בריאות הציבור.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו יודעים היום שכושר, בריכות, ספורט ופעילות גופנית, הם לא מותרות אלא בריאות לכל דבר ועניין.

יפעת שאשא ביטון: חינכנו פה במשך כל כך הרבה שנים, השקענו משאבים במערכת החינוך, היו פרסומות בכלי התקשורת, ובאמת הלכנו בכיוון של אורח חיים בריא, ופתאום הדבר הראשון שאנחנו גוזרים מתוך המשוואה הזו של הטיפול בקורונה הוא עניין הפעילות הגופנית ואורח חיים בריא.

יפעת שאשא ביטון: שלא לדבר על זה שנכנסו הנחיות שלא מובנות בעליל, שמותר לאמן אחד על אחד, בפילאטיס למשל, אבל אסור שזה יהיה במכון כושר, מותר שזה יהיה בבית פרטי אבל אסור שזה יהיה במכון כושר, מותר לאמן בחוץ אבל אסור שזה יהיה בתשלום.

יפעת שאשא ביטון: אני מבינה היום שנושא התשלום תוקן.

יפעת שאשא ביטון: אבל במשך תקופה ארוכה היה מותר להתאמן - בהתחלה בלי מאמן, ואחרי כך עם מאמן בלי כסף, והיום עם כסף אבל אסור שזה יקרה בתוך מתחם שמיועד לכך.

יפעת שאשא ביטון: אגב, גם מתחם פתוח שמיועד לכך.

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת, מותר לעשרים אנשים.

יפעת שאשא ביטון: לפני שבוע קיבלתי פנייה על עשרים אנשים שמותר להם לשחק כדורגל, לא תחת מאמן ולא במקום שמיועד למשחק כדורגל, אלא רק בפארק ציבורי.

יפעת שאשא ביטון: מה הקשר בין המיקום גיאוגרפי אם אנחנו מדברים גם כאן וגם שם במתחמים פתוחים?

יפעת שאשא ביטון: הרעיון של הדיון הוא לייצר סדר בכל הדבר הזה ולבקש להחזיר באופן סדיר את מה שקשור באופן ישיר לבריאות הציבור, את כל נושא ענף הספורט.

יפעת שאשא ביטון: אומר את מה שאמרתי כבר כמה וכמה פעמים.

יפעת שאשא ביטון: קיבלתי פניות בגל השני דווקא מאנשים מבוגרים, מאותה אוכלוסייה שאנחנו כל הזמן אומרים שצריך לשמור עליה.

יפעת שאשא ביטון: מדובר באנשים בני 73, בני 89, בני 94, שכתבו לי שבריכה שומרת על הבריאות שלהם, ושבמשך שנים הם רגילים לקום מידי בוקר וללכת לבריכה ולעשות ספורט.

יפעת שאשא ביטון: הם שומרים על עצמם, חוץ מזה הם לא יוצאים מהבית.

יפעת שאשא ביטון: הם באמת שומרים על כל ההנחיות, והנה אנחנו באבחה אחת פשוט מונעים מהם גם את הדבר האלמנטרי הזה שקשור נטו בבריאותם.

יפעת שאשא ביטון: נכי צה"ל צריכים חדרי כושר לצורך שיקום, אבל אין חדרי כושר.

יפעת שאשא ביטון: מדובר גם נשים חולות.

יפעת שאשא ביטון: פגשה אותי בשבוע שעבר במאהל אישה שנמצאת בתהליך שיקום אחרי טיפולים במחלת הסרטן שנאמר לה להתאמן בחוץ.

יפעת שאשא ביטון: אותה אישה אמרה לי: איך אתאמן בחוץ בצורה שבה אני נראית?

יפעת שאשא ביטון: גם כך אני נמצאת עם ביטחון עצמי מאוד ירוד.

יפעת שאשא ביטון: יש פה באמת פגיעה אמיתית במקום שנוגע בצורה רבה בבריאותם של אנשים.

יפעת שאשא ביטון: מטרת הדיון הזה היא להחזיר את הנושא הזה לסדר-היום, ולאפשר לאנשים בצורה בטוחה ולפי כללים ברורים לחזור גם לשגרת פעילות גופנית.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת יואל רזבוזוב, יוזם הדיון, בבקשה.

יואל רזבוזוב: גברתי יושבת-הראש, תודה על שנענית לקיים את הדיון החשוב הזה.

יואל רזבוזוב: אני רואה שיש פה נוכחות גם של חברי כנסת מהוועדה, וגם של חברי כנסת שהם לא חברי ועדה, המטפלים בנושא הזה כי הוא מאוד חשוב להם.

יואל רזבוזוב: רוב חברי הכנסת במשכן מסכימים איתנו.

יואל רזבוזוב: לא כולם עושים פעולות להסרת המגבלות על הספורט, אבל כולם מסכימים שיש לעשות זאת, וכמובן כל האורחים שנמצאים כאן.

יואל רזבוזוב: בתקופה הקשה הזו, ובמצב העגום בו אנו נמצאים היום, ספורט הוא נקודת אור.

יואל רזבוזוב: תראו את הספורטאים שלנו, את העתודאים, את השייטים, את המתעמלות.

יואל רזבוזוב: ראש הממשלה ישר מתקשר וכולם מתקשרים ומתגאים ואנחנו שמחים.

יואל רזבוזוב: אנחנו בכל זאת מבינים שספורט לאומי הוא חשוב, זה גאווה לאומית, בריאות וחוסן מנטלי, ויש לו הרבה יתרונות.

יואל רזבוזוב: יש פה לא מעט סעיפים שאנחנו צריכים לעבור עליהם.

יואל רזבוזוב: לשמחתנו, ובאורח פלא, בחלק מהסעיפים יש פתרונות כמו הליגות הנמוכות בענפי כדור בישראל שמותר, כמו ביטול הסעיף שמונע ממאמנים לגבות כסף.

יואל רזבוזוב: הרי לא נתנו למאמנים להתפרנס במשך הרבה חודשים.

יואל רזבוזוב: המאמנים יכלו להיות באימון ולאמן, אבל לא יכלו לגבות כסף על זה.

יואל רזבוזוב: איך הם התכוונו שמאמנים יתפרנסו?

יואל רזבוזוב: לשמחתנו, המדינה קיבלה והבינה שזו טעות ושזה לא הגיוני.

יפעת שאשא ביטון: נלחמו בפרנסה במקום בנגיף.

יואל רזבוזוב: אנחנו מדברים כאן גם על חוגים לילדים.

יואל רזבוזוב: אם קיבלתם החלטה אמיצה ולא פשוטה להחזיר ילדים לבית הספר אז למה לא להחזיר אותם לחוגים?

יואל רזבוזוב: אנחנו סומכים על המאמנים שיוכלו לשמור עליהם בקפסולה, תחת התו הסגול.

יואל רזבוזוב: הילדים זקוקים לכך.

יואל רזבוזוב: השאירו את הילדים שלנו שמונה חודשים בבית.

יואל רזבוזוב: הם יושבים מול המחשבים והמסכים ללא פעילות ותנועה, הם חייבים את זה.

יואל רזבוזוב: אנחנו מדברים כאן על בריכות שחייה.

יואל רזבוזוב: יש כבר מיליון מחקרים שבבריכות השחייה לא נדבקים אז למה לא להחזיר את הבריכות?

יואל רזבוזוב: למה הן סגורות?

יואל רזבוזוב: דיברת על אנשים בני 90, אבל מדובר גם באנשים צעירים וגם באנשים שצריכים שיקום שחייבים את המקום הזה.

יואל רזבוזוב: אין שום הצדקה אפידמיולוגית.

יפעת שאשא ביטון: זה כנראה ענישה על הפעם הקודמת.

יואל רזבוזוב: יכול להיות.

יואל רזבוזוב: אם אנחנו מדברים על הפעם הקודמת ונכנסים לתעשיית הכושר והסטודיו והיוגה והפילאטיס והמחול, קיבלנו אז, יחד איתך ועם חברי הוועדה, החלטה לא פשוטה לפתוח לאחר ששמענו את כל הצדדים, וזאת לאחר שאיימו שעשרות אלפי אנשים ימותו ומאות אלפים ידבקו.

יואל רזבוזוב: אחרי שבועיים-שלושה, חודש, לא קרה כלום ואף אחד לא נדבק בגלל תעשיית הכושר.

יואל רזבוזוב: אני יכול לצטט את הפרויקטור פרופ' רוני גמזו מודה: זו הייתה שטות שהתעקשנו על סגירת חדרי הכושר.

יואל רזבוזוב: הנה, מצוטט בעיתון שהוא אומר שזה לא היה נכון כי בחדרי הכושר לא נדבקים והתעשייה הזו לא באמת מקדמת את התחלואה.

יואל רזבוזוב: הפרויקטור שלנו מודה פה בזה.

יואל רזבוזוב: אני מבקש, ואני חושב שכולנו כאן מסכימים, להחריג את התעשייה הזו כי היא חיונית ומשפיעה בסוף על בריאות הציבור.

יואל רזבוזוב: אנחנו מדברים פה על וירוס ועל מחלות ואנחנו צריכים לתת את האפשרות הזו לאנשים, ויעידו על כך הרבה אנשי מקצוע שנמצאים פה.

יואל רזבוזוב: אנחנו תמיד מנסים לחפש היגיון בסעיפים ובתקנות.

יואל רזבוזוב: יש לנו פה תקנה שמדברת על פעילות ספורט.

יואל רזבוזוב: תקנה 1.2 אומרת:

יואל רזבוזוב: אין לקיים חוגי ספורט ואין לפתוח מכוני כושר וחדרי סטודיו בהתאם לאיסור קבלת הקהל.

יואל רזבוזוב: יש לנו גם את תקנה 1.3 האומרת: ניתן לקיים אימונים, לרבות בתשלום, זאת אומרת, שאפשרו לאנשים לקבל כסף, שלא במסגרת בית עסק - אם זה במסגרת עמותה, זה לא בכסף, זה לא עסק כי זו עמותה - במרחב ציבורי או פרטי.

יואל רזבוזוב: לא כתוב פה בשטח פתוח.

יואל רזבוזוב: בתקנה 1.1, כשהתכוונו לשטח פתוח - מרחב ציבורי פתוח.

יואל רזבוזוב: פה כתבו מרחב ציבורי או פרטי, בכפוף למגבלות התקהלות הכלליות ולשמירה על ריחוק של 2 מטר.

יואל רזבוזוב: זאת אומרת, הסעיף הזה מאפשר לנו היום לפתוח גם את החוגים, גם את חדרי הכושר, גם את הסטודיו.

יפעת שאשא ביטון: אבל לא במקום שמיועד לכך.

יפעת שאשא ביטון: אגב, הפוך מההיגיון.

יפעת שאשא ביטון: בדרך כלל אומרים: תעשו את זה במקומות המיועדים לכך.

יפעת שאשא ביטון: פה הכול התהפך.

יפעת שאשא ביטון: שינינו סדרי עולם.

יואל רזבוזוב: נכון.

יואל רזבוזוב: הסעיף הזה שמותר לאמן בחדר מדרגות או בדירה שלך אבל לא בסטודיו, נוגד פה את כל ההיגיון.

יואל רזבוזוב: אנשי מבקש שאנשי משרד הבריאות יתנו לנו תשובה על השאלה מה סעיף 1.3 אומר?

יואל רזבוזוב: כי אני מפרש את הסעיף הזה אז כל מי שנמצא כאן יכול ללכת עם הסעיף הזה ולפתוח, אני לא רואה פה שום בעיה.

יואל רזבוזוב: במרחב ציבורי או פרטי אפשר לפתוח, לא כתוב פה שזה בכלל מרחב פתוח, בכפוף למגבלות, ומותר לגבות כסף.

יואל רזבוזוב: זאת אומרת, מאמן יכול לעשות את זה.

יואל רזבוזוב: אני רוצה תשובה לסעיף הזה.

יואל רזבוזוב: בעיקרון, התשובה צריכה להיות חיובית.

יואל רזבוזוב: אני חושב שכולם פה מבינים שתעשיית הכושר צריכה להיות מוחרגת כי היא חיונית.

יואל רזבוזוב: כמו שאנשים הולכים לסופר לקנות מזון כי הם צריכים את זה, אותו דבר הם צריכים ללכת לחדרי הכושר, לפילאטיס, לסטודיו, ליוגה, למחול, כי זה מה שנותן להם חוסן נפשי ובריאותי.

יואל רזבוזוב: אנחנו רואים באמת שישנם מקומות בהם יש התקהלויות ובהם יש סכנה, כמו אולמות אירועים, אבל פה כולם מסכימים פה אחד, כולל פרופ' גמזו שאמר: אין פה שום סכנה.

יואל רזבוזוב: אם כך, למה הם סגורים?

יואל רזבוזוב: אנחנו רוצים באמת לשמוע תשובות, ואני מקווה שנצא באמת עם איזשהן תשובות ונוכל להחזיר לאנשים את הפרנסה.

יואל רזבוזוב: התעשייה הזו מפרנסת מעל ל-200,000 משפחות ומעל 2 מיליון אנשים צריכים את זה כי זה חיוני עבורם.

יואל רזבוזוב: הם לא יכולים לחיות בלי זה, הם חייבים את זה.

יואל רזבוזוב: תודה לך על הדיון ותודה לכל חברי הכנסת ולכל מי שנמצא כאן איתנו.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חבר הכנסת יואל רזבוזוב.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת עידן רול, בבקשה.

עידן רול: תודה רבה, גברתי יושבת-הראש.

עידן רול: אני שמח לבקר כאן בוועדה.

עידן רול: תודה רבה לחבר הכנסת יואל רזבוזוב על היוזמה החשובה.

עידן רול: ענף הכושר הוא ענף תומך בריאות ויש להגדיר אותו כענף כזה.

עידן רול: זה אומר שהענף הזה הוא חיוני.

עידן רול: כבר בתחילת המשבר היה צורך להבין שהתועלת הבריאותית בשמירת על אורח בריא לבטח עולה על התחלואה הפוטנציאלית של חדרי כושר.

עידן רול: אמרו נציגי משרד הבריאות בדיון אחר בנושא שבאמת אין חשש מבחינת תחלואה, אלא שענף הכושר מתוכנן להיפתח בשלב 4, 6, 12, אלוהים יודע כמה שלבים יש להם, ולכן אי אפשר להקדים את זה.

עידן רול: זאת אומרת, אין סכנה אבל אנחנו לא נקדים.

עידן רול: עכשיו אנחנו שומעים כבר ממשרד הבריאות ומהממשלה שמדברים על שני סגרים נוספים, לא אחד, ולכולם ברור שהענף היקר שלנו לא ייפתח לפני האביב בקצב הזה.

עידן רול: אנחנו ניכנס לסגר נוסף ואז נתחיל סבב יציאה נוסף מהסגר.

עידן רול: זו מכבסת מילים האומרת: אין באמת תחלואה שמדאיגה אותנו, אבל אתם גם לא ממוצבים במקום הנכון כך שתוכלו לעבוד.

עידן רול: לגבי בג"ץ – זה מאוד מצער שהממשלה צריכה את בג"ץ שידרוש ממנה לנמק החלטה כל כך שרירותית שמאמן יכול לאמן אבל לא לקחת כסף, כדי פתאום למשוך חזרה את ההחלטה הזו.

עידן רול: אם זו החלטה נכונה, תעשו אותה, לא כי בג"ץ דורש מכם לנמק.

עידן רול: אחרי זה גם יבואו לי כל הצד הימני של הממשלה וידבר איתי על משילות.

עידן רול: משילות זה לקבל החלטות רלוונטיות חזקות לטובת הציבור, שאפשר לנמק אותן, ולא החלטות שרירותיות שאחרי זה צריך להתקפל מהן בבושת פנים.

עידן רול: ההחלטה שהם עשו לאפשר להתפרנס לא תעזור להרבה מאמני כושר שפגשתי.

יוליה מלינובסקי: כנראה שהבנו משהו לא נכון אתמול.

יוליה מלינובסקי: תשובות המדינה לבג"ץ הייתה מאוד מעניינת: מותר בחוץ, על זה מותר לקחת כסף, ואסור בתכלית האיסור להתאמן בפנים ולקחת על זה כסף.

יוליה מלינובסקי: קצת שניכנס לפרופורציות, זו תשובת המדינה לבג"ץ.

יוליה מלינובסקי: השמחה פה קצת לא מובנת.

עידן רול: המצב הנוכחי, גם לאחר השינוי החלקי בעמדת הממשלה, לא יעזור.

עידן רול: אני רוצה להגיד לכם שסיירתי בכמה מכוני כושר שהמתינו לשינוי ההחלטות, ולהם זה כבר לא יעזור.

עידן רול: הם נסגרו.

עידן רול: יש רשימה לא קטנה של מכוני כושר, של אנשים צעירים, שהשקיעו את כל כספם בדבר הזה ולהם כבר לא יעזור השינוי בהנחיות וגם לא יעזור להם כאשר הממשלה תתאפס.

עידן רול: גברתי היושבת-ראש, הייתי מבקש לקבל תשובה ברורה ממשרד הבריאות למשהו שעדיין לא הצלחתי לקבל עליו תשובה.

עידן רול: בימים אלו מתיר משרד הבריאות לקופות החולים לערוך שיעורי סטודיו ושיעורי כושר בקופות החולים.

עידן רול: לא יכול להיות שיש פה איפה ואיפה.

עידן רול: אם משהו מסוכן אז אי אפשר לעשות שיעור ספינינג גם בקופת חולים, ואם הוא לא מסוכן אז יואיל נא להתאפס ולתת גם למכוני הכושר לפעול.

עידן רול: מאוד אשמח אם נוכל לקבל היום תשובה ממשרד הבריאות.

עידן רול: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חבר הכנסת עידן רול.

יפעת שאשא ביטון: כמובן שרשמתי את הדברים ונפנה אותם למשרד הבריאות.

יפעת שאשא ביטון: זה רק חלק קטן מחוסר ההיגיון שאנחנו פוגשים.

יפעת שאשא ביטון: שאלת למה הם מחכים לפתיחה מאוחרת, וזאת כנראה כי הם צריכים לשלם מחיר על מה שהיה כאן, או מישהו צריך להוכיח את המלחמה שלו בפעם הקודמת.

יפעת שאשא ביטון: ברור לנו כבר שזה לא מסוכן.

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת הילה יש וזאן, בבקשה.

הילה שי וזאן: כבוד היושבת-ראש, תודה רבה.

הילה שי וזאן: אמר פה חברי, ובצדק, שצריך לראות את ענף הכושר באופן כללי כענף בריאותי לכל דבר.

הילה שי וזאן: זה כבר לא מותרות.

הילה שי וזאן: לפי הנתונים ניתן לראות שלמעלה מ-80% מאלו שכן נהגו לעשות כושר באופן קבוע, לא חזרו להרגליהם.

הילה שי וזאן: אנחנו יודעים מה הן ההשפעות הבריאותיות, ולא ארחיב על כך, ובעיקר מה ההשפעות הנפשיות.

הילה שי וזאן: כמי שגם כן מאוד הקפידה על כושר בזמני שגרה, אני רואה את ההשפעות הנפשיות שיש לך על עצמי ועל אחרים.

הילה שי וזאן: זה לא פחות חשוב, והגיע הזמן לשים גם את זה על השולחן הזה.

הילה שי וזאן: אולי צריך להיות במסגרת הדיון הזה שדין שיעורי סטודיו סגורים לא כדין חדר כושר שהפעילות בו הוא יחידנית.

הילה שי וזאן: צריך ליצור את ההבחנה הזו ולראות מה צריך להיות הדין לגבי כל אחד מהדברים.

הילה שי וזאן: אנחנו נדרשנו לזה כבר לפני כמה חודשים בוועדה הזו וראינו באמת שלא היה שום נתון שתמך בכך שהענף הזה גורם לתחלואה, קטנה או גדולה, או בכלל.

הילה שי וזאן: ראינו שאמצעי הזהירות שננקטים על ידי העובדים בענף הם מעל ומעבר לכל מה שנדרש, וראינו שהתוצאות אכן נראו גם בשטח, בתחלואה מאוד מאוד נמוכה, אם בכלל.

הילה שי וזאן: כרגע כל המאמנים ובעלי מועדוני הכושר נמצאים בחוץ במחאה, ואנחנו כחברי ועדה, ובכלל חברי כנסת, צריכים לקחת בה חלק.

הילה שי וזאן: אני מתכוונת לצאת לשם יותר מאוחר.

הילה שי וזאן: הייתי שם גם בשבוע שעבר.

הילה שי וזאן: התפקיד שלנו כחברי ועדה הוא להביא את קולם של אלה שאין להם לובי, יחסי ציבור, אלא יש להם רק אותם ואת הרצון שלהם להמשיך לעבוד.

הילה שי וזאן: הם לא מבקשים טובות מאף אחד אלא רק לתת להם לשרת את האזרחים.

הילה שי וזאן: תפקידנו לעשות הכול כדי לאפשר זאת.

הילה שי וזאן: תודה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חברת הכנסת הילה שי וזאן.

יפעת שאשא ביטון: נשמע עכשיו את שר, בבקשה.

שיר סנדה: שלום לכולם.

שיר סנדה: קודם כול, תודה על הזכות להיות פה ולהשמיע גם את הקול שלי.

שיר סנדה: למי שלא מכיר, קוראים לי שר ואני באתי לכאן היום, לא כבעלים של רשת שר פיטנס שכיום מונה עשרה סניפים ברחבי הארץ, לא כדי לדבר על העובדה שהקמתי את הכול במו ידיי ורגליי מאפס, ללא גב כלכלי וללא סיוע, לא כדי לצעוק את הצעקה של הפן הכלכלי, את כל זה אני שמה כרגע בצד.

שיר סנדה: היו פה רבים וטובים לפניי שעשו את זה.

שיר סנדה: באתי לכאן היום כאישה מן המניין לצעוק את צעקת העם, ובעיקר את צעקת הנשים.

שיר סנדה: למי שלא מכיר את סיפורי, בחודש אפריל האחרון ילדתי את בני השני - ליאו, נסיך עולם, ולצערי הרב נדבקתי לאחר מכן בחיידק טורף.

שיר סנדה: הריאות שלי קרסו, הייתי בקריסת מערכות.

שיר סנדה: הייתי מורדמת ומונשמת במשך ארבעה ימים.

שיר סנדה: סליחה, כל פעם שאני מדברת על זה, זה קצת מציף אותי.

שיר סנדה: חשוב לי מאוד לבוא ולספר את הסיפור הזה מפן אמיתי.

שיר סנדה: לאחר ארבעה ימים התעוררתי והזיהום המשיך להיות חי ובועט, כשהוא נכנס לתוך המפרקים והעצמות שלי.

שיר סנדה: עברתי שם ארבעה חודשים מאוד קשים במלחמה פיזית ונפשית.

שיר סנדה: אני רוצה לספר לכם את זה כי לאורך כל הדרך הרופאים אמרו לי לא פעם ולא פעמיים שאחת הסיבות היחידות שבגללן הצלחתי לצאת מהדבר הזה היא החוזק של הגוף והשרירים שלי, סיבולת לב ריאה.

שיר סנדה: הריאות שלי הצליחו לצאת מהדבר הזה.

שיר סנדה: אתם רוצים למנוע את מגפת הקורונה, אבל יוצרים מגפה אחרת.

שיר סנדה: כי אם אנשים מאומנים חס וחלילה יחלו בקורונה, מחקרית מוכח שהם גם יוכלו להתמודד עם זה יותר טוב.

שיר סנדה: אני הוכחה חיה ובועטת לדבר הזה.

שיר סנדה: אני הצלחתי לצאת ממצב של חיים ומוות אודות לכך שהגוף שלי הוא גוף חזק, פעיל, הוא גוף של אדם מתאמן.

שיר סנדה: אני לא יודעת מה היה קורה אם זה לא היה המצב.

שיר סנדה: אחד הדברים החשובים במניעת מגפה הוא לא ליצור מגפה אחרת כמו: מגפת השמנה, דיכאון, לחץ.

שיר סנדה: עמוד האינסטגרם שלי מונה כמעט 400,000 איש.

שיר סנדה: אני מודה, רובן נשים, אבל לאחרונה המון גברים נחשפו אליי.

שיר סנדה: אני מקבלת הודעות מכולם, מגברים ונשים - מעל 100,000 הודעות ביום מנשים מכל המינים, מאנשים מכל הגילאים, מכל שכבות האוכלוסייה ומכל האזורים.

שיר סנדה: זו יכולה להיות ילדה בת 14 שמדברת על אכילה רגשית ושהיא לא מסוגלת לשבת בבית יותר מול מסך מחשב.

שיר סנדה: העברנו הכול למסכים, למחשב, לזום, הפכנו אותם לזומבים.

שיר סנדה: אנשים היום מול מסכים וזאת בשעה ששנים אנחנו מעודדים אנשים לפעילות גופנית.

שיר סנדה: הצלחנו לעשות את זה וליצור מודעות לצאת מהמסכים ומהבית, לבוא לפעילות גופנית, לשמור על אורח חיים בריא, על תזונה נכונה, על שגרת חיים בריאה שתשמור על הבריאות שלהם, ופתאום בבת אחת, במקום להחריג את ענף הכושר, שהוא לא עסק אלא ענף תומך בריאות, סגרנו הכול, וגם האלטרנטיבות הפרטיזניות שנתנו גרועות הרבה יותר.

שיר סנדה: אתמול הייתי בים עם הילד שלי בעגלה, וראיתי שאנשים נמצאים אחד על השני במתקני כושר.

שיר סנדה: היו שם אולי 100 איש, בלי שמירת מרחקים, בלי עטית מסכה, אחד על השני, אין אפשרות לחיטוי, אין ניקיון.

שיר סנדה: אנחנו העסק היחידי במדינת ישראל שיש לו כבר מערכת בקרה שיודעת מתי אדם נכנס, מי נכנס, באיזה חדר הוא היה, לאיזה אימון הוא הלך, עם כמה אנשים הוא היה ובאיזה זמן.

שיר סנדה: יש לנו את הבקרה הזו ואנחנו יכולים לפתוח נכון.

שיר סנדה: לא רק שאנחנו יכולים לפתוח נכון, אלא שכשפתחנו אחוז ההדבקה לא הוכיח שהפתיחה שלנו הייתה טעות - נהפוך הוא.

שיר סנדה: כאחת ששהתה ארבעה חודשים בבית החולים איכילוב אני יכולה לומר לכם, והיו לא מעט כתבות בנושא, שאחוז ההדבקות בבתי החולים לא נפל מאחוז ההדבקות במקומות אחרים, אני בטוחה בכך.

שיר סנדה: לא סוגרים בתי חולים כי זה עסק חיוני ומקור חיוני, לא סוגרים סופרים כי אנשים צריכים לקנות אוכל ואותו דבר ענף הכושר או הבריכות.

שיר סנדה: אדם מבוגר בן 60 שלח לי הודעה שהוא כל היום יושב בבית, בודד ועצוב.

שיר סנדה: אסור למשפחתו לבקר אותו.

שיר סנדה: התרפיה היחידה שהייתה לו לפרוק לחץ ולשחרר את כדור הלחץ שבו כולם נמצאים היה ללכת לבריכה.

שיר סנדה: יש לי נשים שיצאו ממעון לנשים מוכות.

שיר סנדה: הדבר הזה הוא לא צחוק.

שיר סנדה: מבחינה נפשית, אישה כזו צריכה לצאת ולעשות פעילות, להתאמן ולקבל כוח.

שיר סנדה: אימהות שולחות לי הודעות שהן שוקלות להתאבד.

שיר סנדה: איפה נשמע דבר כזה שסגרנו לציבור?

שיר סנדה: אני באה בשם הציבור שרוצה מקום לפרוק לחצים ולשמור על הבריאות שלו, כמובן עם ההנחיות הנכונות שיכולות ומאפשרות שמירה על הבריאות.

יפעת שאשא ביטון: שר, תודה רבה על הדברים החשובים.

יפעת שאשא ביטון: אני אחדד ואומר שכשאת מדברת על הסניף שלך את מדברת על ענף הכושר שיכול לקיים את זה, נכון?

שיר סנדה: אני מדברת על כל ענף הכושר, על הקאנטרי, על הבריכות, על הסטודיואים, על אימונים.

שיר סנדה: כל אחד מוצא את המקום והנחת שלו, כמובן תחת מגבלות והנחיות שיאפשרו פתיחה מחודשת במטרה כזו שתהיה נכונה.

יפעת שאשא ביטון: תודה על הדברים החשובים, שר.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת יוראי להב, בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: שיר, הדברים שלך מאוד חשובים ומרגשים בעיניי.

יוראי להב-הרצנו: אני רוצה להתחבר ישר לעיקרי הדברים שלך.

יוראי להב-הרצנו: ענף הכושר הוא ענף רפואי, רפואה מונעת.

יוראי להב-הרצנו: כמו שתיארת, היכולת של אדם לעשות כושר, לשמור על הבריאות שלו, כחלק מהחיסון או החוסן שלו להתמודד עם מחלות, היא בסיסית.

יוראי להב-הרצנו: אני משוכנע חד וחלק ומעל לכל ספק שמדובר בענף רפואי שצריך להחריג אותו כפי שמחריגים בתי חולים.

יוראי להב-הרצנו: אבל אם מישהו לא השתכנע שמדובר בענף רפואי, שמשרד הבריאות יגדיר איך כן אפשר לפתוח את מפעלי החיים האלו.

יוראי להב-הרצנו: מדובר במפעלי חיים, את בחרת לא להתייחס לזה.

יוראי להב-הרצנו: מדובר פה בתעשייה שמפרנסת 200,000 משפחות, מדובר במפעלי חיים של אנשים שהשקיעו את כול כולם בזה והמדינה צריכה להגדיר לכם.

יוראי להב-הרצנו: אין לי בעיה שיגדירו את הרף הכי קשה והכי נוקשה של איך אפשר להחזיר אתכם לעבודה ולאפשר לציבור הישראלי להמשיך ולצרוך את השירות החיוני והחשוב שאתם נותנים.

יוראי להב-הרצנו: למה בתי כנסת ובתי ספר וחנויות מזון אפשר?

יוראי להב-הרצנו: מדובר פה באולם סגורים שמכילים הרבה מאוד אנשים תחת מגבלות.

יוראי להב-הרצנו: אין בעיה, תגדירו מגבלות.

יוראי להב-הרצנו: אבל אני שואל את עצמי למה?

יוראי להב-הרצנו: למה לא מאפשרים לפתוח אתכם?

יוראי להב-הרצנו: למה?

יוראי להב-הרצנו: גברתי היושבת-ראש, חבר הכנסת רזבוזוב וחבר הכנסת עידן רול, הם קבוצה שלא מפסיקה לדרוש את התשובות האלה.

יוראי להב-הרצנו: התשובות שאנו מקבלים מהממשלה וממשרד הבריאות לא מספקות, לפחות לא אותי.

יוראי להב-הרצנו: יושב פה אבי פרץ, יושב-ראש איגוד הטניס.

יוראי להב-הרצנו: כשדנו למה אי אפשר לשחק טניס, עוד בין הסגרים, כי מדובר פה במרחבים עצומים כמו במכוני כושר, אם לא יותר, התשובה שנתנו לנו היא שאולי יש חשש שהמתאמנים ישתו מאותו בקבוק מים – נו, באמת.

יוראי להב-הרצנו: גם היום הזעקה שלי היא לא האם להגדיר אתכם כעסק חיוני או לא כי בעיניי מדובר בענף חיוני-חיוני.

יוראי להב-הרצנו: אבל גם אם לא השתכנעתם שמדובר בענף חיוני, למה לא לאפשר לכם להגדיר את הקריטריונים הכי נוקשים שיאפשרו לקיים את זה תוך כדי שמירה על הבריאות?

יוראי להב-הרצנו: למה?

יוראי להב-הרצנו: אני יכול להגיד את התשובה שחברת הכנסת שאשא ביטון אמרה בשקט, כי יש לי מיקרופון ארוך ואני לא חושש, פוליטיקה.

יוראי להב-הרצנו: אתם נענשים, הציבור הישראלי נענש, מפעלי החיים שלכם נרמסים, נקברים וקורסים בגלל התנהלות פוליטית חסרת בושה שהיא בלתי נסלחת עבורנו.

יוראי להב-הרצנו: צריך לשים את האמת על השולחן ולהגיד: די, תנו לעסק הזה לחיות מחדש, תנו לאנשים לפתוח, תנו לציבור הישראלי לחוות את הדבר הזה שהוא כל כך חיוני להמשך התנהלותנו כאן במדינת ישראל.

יוראי להב-הרצנו: אנחנו איתכם, אני מקווה שבסיכום הדיון, הזעקה או הקריאה החד משמעית של הוועדה תהיה לפתוח אתכם - אתמול.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חבר הכנסת יוראי להב.

מרב מיכאלי: אני מתנצלת, הוועדה כבר קיבלה את זה.

מרב מיכאלי: היא שינתה את התקנות בהקשר הזה, היא חוזרת ואומרת את זה.

מרב מיכאלי: הוועדה נאבקת על זה מתחילת המשבר הזה, אבל הממשלה דורכת לכל מי שנראה לה על הראש.

יוראי להב-הרצנו: נכון, אנחנו נאבקות ונלחמות עד שננצח.

מרב מיכאלי: חד-משמעית.

יפעת שאשא ביטון: תיכף נדבר על החלטות הממשלה עם תאריכים, לטובת מי שלא זוכר את האירוע.

יפעת שאשא ביטון: אירה דולפין, בבקשה.

אירה דולפין: אהלן, ברוכים הבאים.

אירה דולפין: אני מאוד שמחה להיות פה.

אירה דולפין: חשוב היה לי לבוא ולהשמיע את הקול שלי.

אירה דולפין: כמובן שגם אני מתעסקת בכל מה שקשור לכושר, פעילות גופנית, סטודיו, כבר שש-שבע שנים.

אירה דולפין: האמת שאני לא פה בשביל עצמי ולא בגלל הסטודיואים שלי.

אירה דולפין: יש לי סטודיו אחד שכבר נסגר בתחילת הסבב הראשון של הקורונה כי אני ובעלי ראינו מראש שלא נצליח להחזיק אותו, זה היה כבר מיותר.

אירה דולפין: נראה לי שבקצב כזה ימשיכו להיסגר עוד ועוד.

אירה דולפין: אני פה בשביל עסקים אחרים שכבר קרסו.

אירה דולפין: אני הייתי ממובילי המאבק הזה בתחילת דרכו, עוד במחאות וההפגנות הראשונות שעשינו למען התחום והענף הזה, עוד לפני שקם הפורום והאגודה והכול.

אירה דולפין: הייתי מוכנה לרוץ ממהדורה למהדורה ולדבר ולהשמיע קול ולהיות מובילת הדעה בתחום הזה.

אירה דולפין: לא אשכח בחיים את הוועדה שלכם שאישרה לנו לפתוח את חדר הכושר והסטודיו ואת זעקת: יש, איזה כייף, וכמובן שחודשיים אחרי המאמץ, כמובן שוב סגרה אותנו.

יפעת שאשא ביטון: כל מדינת ישראל נסגרה.

אירה דולפין: נכון.

אירה דולפין: השמחה הייתה כמובן מוקדמת.

אירה דולפין: יש פינג-פונג שתמיד סוגרים אותנו ראשונים ופותחים אותנו כנראה אחרונים, כך זה נראה.

אירה דולפין: ענף הספורט והתרבות הוא האחרון ברשימה.

אירה דולפין: באתי לפה וחשוב לי לספר קצת גם את הסיפור שלי.

אירה דולפין: באתי פסימית כי מתחיל להדהד העניין של הסגר השלישי והרביעי וזה קצת אבסורד כי אנחנו עדיין בסגר השני, והסגר השלישי כבר על האש.

אירה דולפין: אני לא בטוחה מה עוד אפשר לעשות.

אירה דולפין: כמובן שרבים ומלומדים כבר דיברו עד כמה עניין הספורט הוא חשוב ובריאותי.

אירה דולפין: גם אני חליתי בקורונה, אני יודעת מה זה להיות מאמנת כושר ולהיות בריאה, וכמה הדבר הזה חשוב כדי שנבריא מהדבר הזה כי גם עברתי את זה על בשרי.

אירה דולפין: אני רואה את כל מאמני הכושר שפונים אליי ואומרים: אירה, סגרנו.

אירה דולפין: בסבב הראשון סגרו כבר 300 חדרי כושר וסטודיואים, ואני מניחה שנסיים את הסבב הזה עם מעל 500 – 600, בוודאות.

אירה דולפין: אנחנו לא מדברים על זה שכבר שלושה מאמני כושר תלו את עצמם או לקחו את חייהם בגלל המצב הזה, ולא מדברים על זה שמפעל החיים של אנשים קורס, כמו שאמרו פה קודם.

אירה דולפין: לא מקובל עליי שאומרים לי: בסדר, את אירה דולפין, את תשרדי.

אירה דולפין: הנה, אני פה מולכם.

אירה דולפין: לא באתי עם תמיכה מהבית, הגעתי לארץ בגיל עשר בעלייה הגדולה ועזרתי להורים שלי לשטוף מדרגות, וכשפתחתי את העסק שלי עשיתי הכול מאל"ף ועד ת"ו בעשר אצבעות.

אירה דולפין: אני פה כי אני לא בטוחה שאוכל לשרוד.

אירה דולפין: אגלה לכם סוד קטן, עדיף שהסטודיו שלי יהיה סגור כי אני בטוח לא ארוויח ממנו כסף במידה ונפתח.

אירה דולפין: אני מבינה כמה חשוב לפתוח את הענף הזה.

אירה דולפין: כעמוד תווך של הבריאות אנחנו לא נקרוס.

אירה דולפין: שלא תטעו, זה נכון שמבחינה כלכלית הסטודיואים לא ירוויחו פה.

אירה דולפין: אני לא יודעת מה המצב הפיננסי של הקולגות.

אירה דולפין: אני כבר לא יכולה להכניס את הידיים שלי לכיס כי לא רק שיש חורים, אין כיסים.

אירה דולפין: אני הייתי הכי ממושמעת ועבדתי לפי ההנחיות ואני כבר מכירה את כל חברי הכנסת, ואני בן אדם הכי לא פוליטי שיש.

אירה דולפין: אני דיברתי עם כמה מהם, ועם חלקם כבר צילמתי דברים הזויים, יש לומר, איך מתאמנים בחדרי מדרגות, איך מתאמנים בבית כשבבית כן אפשר לאמן ולקחת כסף, אבל בסטודיו, שעליו אני משלמת שכר ובגלל שלא נפגעתי ב-60% אלא רק ב-55%, אני עדיין משלמת ארנונה - הגיוני, נכון?

אירה דולפין: הסטודיו שלי סגור עם בריח, אבל הארנונה מתקתקת על שלושה סטודיואים כמו שעון כדי שחס וחלילה לא יגידו: בסדר, היא עושה גם און-ליין וזום והיא לוקחת על הדברים האלה כסף כי היא מתפרנסת, אז תשלמי גם ארנונה כי את תשרדי.

אירה דולפין: אני עשיתי כל דבר אפשרי, בין היתר, לבוא לפה ולהגיד את הדברים האלה בשביל כולם.

אירה דולפין: המחאה הזו היא חיה.

אירה דולפין: האוהל שעומד בחוץ הוא בגלל הכאב שיש בקרב העוסקים בענף הזה.

אירה דולפין: הענף הזה בקריסה.

אירה דולפין: תתחילו להביא ל-1.5 מיליון אנשים שפוקדים את הענף הזה סכיני גילוח ותלייה בסגר השלישי והרביעי.

יפעת שאשא ביטון: לא, לא, וגם לא במחשבה.

אירה דולפין: אני פסימית ואני מדברת מהכאב העמוק והאמיתי שיש.

יפעת שאשא ביטון: זה ברור, אנחנו לא רוצים לתת לאנשים רעיונות.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו כאן כדי להילחם.

יפעת שאשא ביטון: עם כל המצוקה והקושי, אני לא רוצה שנהיה פסימיים כי אחרת לא היינו כאן.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שנהיה אופטימיים ושנוכל להילחם.

אירה דולפין: אבל אלו העובדות, ואת יודעת את זה, חברת הכנסת שאשא.

יפעת שאשא ביטון: עוד לא יצאנו מהסגר השני וכבר מדברים על סגר שלישי.

יפעת שאשא ביטון: אני לא מבינה איזה סגר שלישי אם אנחנו עוד בשני?

יפעת שאשא ביטון: אין דבר יותר שערורייתי מזה.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה להקריא לכם את הנתונים של משרד הבריאות מהשעה שתים-עשר בצוהריים היום: אנחנו על 268 חולים קשים, 96 מונשמים - על זה רוצים לסגור מדינה.

יפעת שאשא ביטון: יש פה מדינה שלמה שצריך להנשים אותה אבל אנחנו על זה רוצים לסגור מדינה, וזאת במקום לעשות את הדברים הנכונים.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו על 2.6% מאומתים.

יפעת שאשא ביטון: היו אתמול כ-1,000 מאומתים, אבל מתוך 39,873.

יפעת שאשא ביטון: בקיצור, תבינו את הפרופורציות ואת המהירות והקלות שבה רוצים לגרור את המדינה לסגר שלישי.

יפעת שאשא ביטון: לטובת מי שלא זוכר, לגבי ענף הכושר, ושזה יהיה רשום גם בפרוטוקול – הענף שלכם נפתח ב-7 למאי, אחרי הסגר הראשון.

יפעת שאשא ביטון: ב-26 למאי עמד ראש הממשלה ואמר: לכו ליהנות, לכו לשתות בירה.

יפעת שאשא ביטון: זה אומר ש-20 יום אחר כך לא ראינו שום גידול בתחלואה, להיפך.

יפעת שאשא ביטון: הייתה תחושה, ואני חלילה לא אומרת את זה כדי לפגוע במישהו אלא רק כדי להמחיש, שראש הממשלה בעצמו לא זיהה שקורה פה משהו שמסכן את הציבור, כך שלא היית שום סיבה בכלל לומר שענף הכושר גורם לאיזושהי עלייה בתחלואה.

יפעת שאשא ביטון: היום אנחנו כבר יודעים, כי אמרו את זה בצורה מפורשת, שיכול להיות גם שכל ההתנגדות שלהם בנושא סגירת חדרי הכושר הייתה טעות.

יפעת שאשא ביטון: אבל מה לעשות?

יפעת שאשא ביטון: היינו צריכים ליישר קו עם הממשלה כדי לקבל את ההחלטות שהממשלה החליטה עליהן.

יפעת שאשא ביטון: לכן, אנחנו צריכים להפריד את כל השיח הזה ולהסתכל באמת על ענף הכושר ממקום נקי בו כושר שווה בריאות.

יפעת שאשא ביטון: המדינה נלחמת היום ומוכנה לסגור את כל המדינה בשביל בריאות הציבור, אז תלחמו גם בשביל ענף הכושר.

יפעת שאשא ביטון: מבחינתי, זו המשוואה.

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת יוליה מלינובסקי, בבקשה.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה, גברתי היושב-ראש.

יוליה מלינובסקי: אני מצפה לראות פה נציגים ממשרד הבריאות כי יש לי שאלות מאוד מדויקות.

יוליה מלינובסקי: הבלבול חוגג.

יוליה מלינובסקי: אנחנו כל יום שומעים דברים חדשים לגבי מה מותר ואסור, ועד עכשיו לא הבנו את זה עד הסוף.

יוליה מלינובסקי: מאמנים שפונים למשרד הבריאות מקבלים תשובות סותרות, ובתקשורת יש מידע שהוא אחר לחלוטין, וגם אני כחברת כנסת בעצמי מבולבלת מהשיחות שלי עם נציגי בריאות.

יוליה מלינובסקי: לגבי מה שהיה אתמול בבג"ץ – שלא נטעה את עצמנו, וזה בדיוק השאלות שלי למשרד הבריאות.

יוליה מלינובסקי: המדינה אתמול בתשובתה לבג"ץ הסכימה שמותר לאמן בחוץ עד 20 איש, ולקחת על זה כסף, ובשום פנים ואופן אסור לאמן בפנים ולקבל על זה כסף.

יוליה מלינובסקי: אשמח לקבל תשובות מדויקות לשאלות המדויקות שלי כי הרבה אנשים רוצים לדעת.

יוליה מלינובסקי: כולם שומרים על החוק ועומדים בהנחיות.

יוליה מלינובסקי: לא אחדש פה אם אגיד שפיתחנו שוק שחור בהמון דברים, וגם בעולם הכושר.

יוליה מלינובסקי: היום מאמנים יוצאים לבתים של אנשים, לכל מיני מקומות, ומקבלים כסף מזומן, שחור, בלי חשבונית.

יוליה מלינובסקי: יש אנשים ששוכרים חדר כושר עם דלת סגורה לעצמם.

יוליה מלינובסקי: כולם יודעים ורואים את זה, אבל יש רושם שזה כאילו בסדר – מתחת לשטיח.

יוליה מלינובסקי: זה קורה.

יוליה מלינובסקי: בכל פעם שההנחיות יהיו לא הגיוניות ולא ברות ביצוע, אנשים ימצאו דרך.

יוליה מלינובסקי: לגבי טענות של עולם הכושר - אנחנו ספגנו פה בוועדה המון גם ברמה האישית, גם ברמה הציבורית.

יוליה מלינובסקי: כל הקודקודים של המדינה אמרו שבגלל שוועדת הקורונה העזה לפתוח את אולמות הכושר והספורט, סטודיו ובריכות, יהיו פה 3,200 מתים ו-10,000 חולים – זה מפיו של סגן בריאות יואב קיש.

יוליה מלינובסקי: לאחר מכן ראש הממשלה עשה לנו סרטי אימה בטלוויזיה כל פעם מחדש וסיפר שבגלל שחברת הכנסת שאשא ביטון וחברי כנסת מוועדת קורונה העזו בכלל לחשוב אחרת, כולנו נמות.

יוליה מלינובסקי: אני בדקתי.

יוליה מלינובסקי: אנחנו פתחנו את אולמות הכושר ב-23 ביולי.

יפעת שאשא ביטון: ב-13 ביולי, ב-23 ביולי פתחנו גם בסופי שבוע.

יוליה מלינובסקי: אני אמרתי סופית.

יוליה מלינובסקי: בתאריך הזה היו לנו 1,990 חולים חדשים, ואחוז החיובים בבדיקות היה 6.1%.

יוליה מלינובסקי: כולנו יודעים שצריך לקחת שבועיים כדי לראות מה קורה, זה לפחות מה שמספרים לנו.

יוליה מלינובסקי: ב-6 באוגוסט מספר החולים החדשים ירד ל-1,667 ואחוז המאומתים בבדיקות היה 5.8%.

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת, פתיחת חדרי הכושר, הסטודיו והבריכות, לא רק שלא הביאה לעלייה במספרי הנדבקים אלא להיפך – ראינו מגמת ירידה.

יוליה מלינובסקי: אני לא יודעת אם זה ברור שזה לא מזה, אבל זה בטוח לא גרם לשום עלייה.

יוליה מלינובסקי: אני פונה פה לראש הממשלה, לסגן שר הבריאות מר קיש: תתנצלו.

יוליה מלינובסקי: אתם עשיתם דמוניזציה לכל הענף הזה.

יוליה מלינובסקי: אנשי הכושר והספורט הרגישו שהם פושעים ושהם הורגים מישהו עם כל הדמוניזציה שעשיתם.

יוליה מלינובסקי: הציבור קיבל את זה, אז הוא עדיין האמין להם.

יוליה מלינובסקי: תתנצלו, תגידו שאתם טעיתם, ושזה לא קרה ולא יקרה.

יוליה מלינובסקי: זה סופר חשוב כי שואלים אותי מה אנחנו עושים בכנסת.

יוליה מלינובסקי: זה בדיוק התפקיד שלנו.

יוליה מלינובסקי: התפקיד שלנו לחשוף את האמת, לשאול שאלות ולדרוש תשובות.

יוליה מלינובסקי: זה לא בשבילי באופן אישי, אלא זה בשביל כולכם.

יוליה מלינובסקי: היתרון של הכנסת זה השידור הפומבי והפרוטוקולים של הדיונים.

יוליה מלינובסקי: הם לא סגורים ל-30 שנה כמו בממשלה – זה היתרון.

יוליה מלינובסקי: תרשי לי, גברתי היושבת-ראש, אני רוצה ממש בצורה מדויקת לשאול שאלות מדויקות את נציג משרד הבריאות כי הרבה אנשים בחוץ מחכים לתשובות האלה.

יוליה מלינובסקי: תודה.

יפעת שאשא ביטון: אוקיי.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חברת הכנסת יוליה מלינובסקי.

יואל רזבוזוב: אני מבקש הבהרה אחת לדברי חברת הכנסת מלינובסקי.

יואל רזבוזוב: אני קורא פה את פסק הדין של בג"ץ והם אומרים פה: בתחום הספורט, התנועה, המרחב הציבורי או הפרטי.

יואל רזבוזוב: הם לא כתבו במרחב הפתוח.

יואל רזבוזוב: זאת אומרת שבעל סטודיו יכול להעביר אימון בדירה שלו ולא תהיה בעיה לפי הפסיקה.

יואל רזבוזוב: זה בדיוק מה שצריך להבין.

יואל רזבוזוב: זה מה שהם מבקשים.

יואל רזבוזוב: הם גורמים לזה שפשוט ירמו את המדינה.

יוליה מלינובסקי: זה מה שקורה עכשיו.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת מרב מיכאלי, בבקשה.

מרב מיכאלי: תודה רבה.

מרב מיכאלי: גברתי היושבת-ראש, קודם כול, כולנו פה מרגישות כמו בפגישות מחזור.

מרב מיכאלי: אנחנו בלופים אין סופיים, שוב ושוב.

מרב מיכאלי: אין על חברתי חברת הכנסת מלינובסקי בדבר הזה, אבל אנחנו קיבלנו את הנתונים והם ידועים לנו.

מרב מיכאלי: בבריכות אנחנו יודעות שאין הדבקה.

מרב מיכאלי: ברור לגמרי שההחלטות לא מתקבלות בגלל שהנתונים מעידים שצריך לסגור את חדרי הכושר והבריכות, אלא מכל מיני סיבות, ואמרו את זה חבריי פה בכל מיני דרכים.

מרב מיכאלי: אמרתי, ואחזור על זה שוב, ואני משתעממת קצת מלחזור על דברים אבל אין מנוס, ואמרו את זה שתי האורחות שלנו בצורה הכי מפורשת, בריאות זה לא רק קורונה, מחלות זה לא רק קורונה.

מרב מיכאלי: אני לא מדברת כבר על בעיות גב, ברכיים, גמישות, על חוסן שנדרש כתוצאה מפעילות גופנית ובהיעדרו נשים ואנשים חשופות וחשופים להרבה מאוד פגיעות שנשלם עליהן הרבה מאוד שנים.

מרב מיכאלי: הגיע הזמן כבר להבין את זה.

מרב מיכאלי: זה בלתי נתפס שאנחנו לא מצליחות ומצליחים לגרום לממשלה הזו לעשות דברים נכונים.

מרב מיכאלי: אני חייבת לעשות כוכבית ולהגיד שביום שישי האחרון עצר אותו ברחוב אדם בן 80 כשעל לחייו זולגות דומעות.

מרב מיכאלי: הוא אמר לי: כל בוקר הייתי הולך לשחות במסלול שלי בבריכה, עכשיו אני לא יכול ללכת.

מרב מיכאלי: אני יושב ובבית ולוקח כדורים נגד דיכאון.

מרב מיכאלי: זה דבר בלתי נסבל, האיש בן 80 ועל פניו הוא נראה לגמרי בריא.

מרב מיכאלי: מה הבעיה שבריכות, חדרי הכושר, יעשו פשוט לוחות זמנים?

מרב מיכאלי: אנשים יזמינו תור, יבואו לחצי שעה או שעה.

מרב מיכאלי: במצב כזה את יודעת כמה יכולות ויכולים להיכנס, אנשים יכולים לשחות במסלול.

מרב מיכאלי: הכול פתיר ואפשר לנהל הכול בצורה אפקטיבית לטובת בריאות הציבור ולטובת הכלכלה של העניין.

מרב מיכאלי: מקומות שצריך לסגור אותם ואין דרך להפעיל אותם, צריכים לקבל פיצוי.

מרב מיכאלי: אפשר, וצריך לדבר על זה.

מרב מיכאלי: גם על זה דיברנו כאן ללא הרף.

מרב מיכאלי: אבל העובדה שמונעים מבנות אדם ומבני אדם במדינת ישראל את הבריאות הכי בסיסית והכרחית לחיים שלהם תהיה בכייה לדורות.

יפעת שאשא ביטון: תודה, חברת הכנסת מרב מיכאלי.

יוליה מלינובסקי: אולי זה אגו גברי?

יוליה מלינובסקי: לא חשבת על זה?

יוליה מלינובסקי: אני חשבתי על זה שאנחנו העזנו פה בוועדה ללכת נגדם ועכשיו הם אומרים: זהו.

מרב מיכאלי: לא יכול להיות, לא נראה לי.

יפעת שאשא ביטון: אני אוספת נתונים לאור דבריה של חברת הכנסת מלינובסקי ואחר כך אציג את זה בסיכום כדי שתבינו את האבסורד של השיח בו אנחנו נמצאים.

יפעת שאשא ביטון: ירון סלע, בבקשה.

ירון סלע: צוהריים טובים.

ירון סלע: ראשית, תודה רבה על זה שהתכנסתם פה לדון על פי בקשתו של חבר הכנסת רזבוזוב.

ירון סלע: אני חוזר קצת על הדברים של כולם.

ירון סלע: זו באמת הרגשה של פגישת מחזור.

ירון סלע: סיפור יולי הולך עוד פעם מחדש.

ירון סלע: רוב החברי הכנסת שנמצאים פה מאוד עזרו לנו.

ירון סלע: הקולגות שלי פה סובלים מזה.

ירון סלע: רועי כהן, תודה רבה לך על כל המאמץ והתרומה.

ירון סלע: חבר הכנסת רול גרם לנו להתרוממות רוח אחרי הדיון בשבוע שעבר.

ירון סלע: הוא הצליח להרים ולרומם את רוחנו ולתת לנו קצה אור.

ירון סלע: אבל הפעם אני מתוסכל.

ירון סלע: מבחינתי, יושבים פה חבורה של לוחמים, ואני מכיר את רובכם ואת הקולגות שלי.

ירון סלע: תקשיבו, אתם שוברים אותנו.

ירון סלע: אם אתם פה לא מסוגלים להפוך את ההחלטה הזו, מה אנחנו עושים פה?

ירון סלע: עוד פעם נקשיב לנציגי משרד הבריאות?

ירון סלע: בשבוע שעבר פרופ' חגי לוין תמך בפתיחת מועדוני כושר.

ירון סלע: חבר הכנסת רול, אם אני לא טועה, יושב-ראש הוועדה אמר שתוך ימים ספורים יהיה מפגש איתנו ועם שר הבריאות.

ירון סלע: תקשיבו, אין טעם.

ירון סלע: היה שם נציג שלא הצליח לתת תשובות.

ירון סלע: אין תשובה אמיתית, למעט מניעים פוליטיים, ואני ממש פוחד להגיד את זה.

ירון סלע: אנחנו נופלים בין הכיסאות.

ירון סלע: אין כאן אחד שחושב שאנחנו לא צריכים להיות פתוחים, אין כאן אחד שחושב שאנחנו גורמי תחלואה כמו שהיה מסע דמוניזציה שהיה של פרופ' חזי לוי ופרופ' גרוטו שיצאו נגד החלטתך וצעקו ביולי שאנחנו מקור תחלואה, והתבדו.

ירון סלע: אין כאן אחד שחושב שאנחנו לא תומכי בריאות.

ירון סלע: יש ציבור של 1.5 מיליון מתאמנים מאחורינו, 200,000 משפחות שחיות מהענף הזה, ואחד לא טרח לשבת איתנו ולגבש מתווה איך נפעל.

ירון סלע: אף אחד מאיתנו לא מזלזל בקרונה.

ירון סלע: הלקוחות והבריאות חשובים לנו הכי הרבה.

ירון סלע: יתרה מזאת, הרצחת וגם ירשת?

ירון סלע: משרד הבריאות רצח אותנו, משרד האוצר לא מתייחס אלינו ולצעקות שלנו.

ירון סלע: אני לא רוצה לחזור על מה שנאמר אבל הנתונים אפילו קשים יותר מזה.

ירון סלע: הארגון שאני עומד בראשו מונה 1,700 עסקים בתחום בריכות שחייה, סטודיו, קרוספיט, חדרי כושר.

ירון סלע: רובכם עשו סיורים אצלנו.

ירון סלע: רוב האנשים מתביישים כי באמת דרוש אומץ לעמוד פה מול הוועדה ולהגיד שהכיסים ריקים.

ירון סלע: אין לנו יכולת גם לשקם את עצמנו אם תמשיכו להתייחס אלינו בצורה כזו.

ירון סלע: איפה המחשבה האסטרטגית על היום שאחרי?

ירון סלע: הקורונה תימשך עוד חודש, חודשיים, חצי שנה, החיסונים בדרך.

ירון סלע: איך יתנהלו אנשים כמו אירה שאומרת: היו לי סטודיואים, אבל עד שהקורונה תיגמר לא יהיו?

ירון סלע: איך היא אמורה לפתוח מחדש?

ירון סלע: היא עשתה עבודת קודש כשהיא לקחה אנשים והביאה אותם להפחתה במשקל.

ירון סלע: היא טיפלה בסוכרת, בהורדת לחצים.

ירון סלע: הבריאות היא לא רק פיזית אלא גם נפשית.

ירון סלע: הממשלה הזו מתעלמת.

ירון סלע: מתסכל אותי שיושב פה צוות של לוחמים.

ירון סלע: חברת הכנסת שאשא ביטון, אני ראיתי אותך נלחמת עם הצוות שלידך, כמו לביאות, ופתחתן אותנו.

ירון סלע: איך אנחנו גורמים לשינוי הזה עוד הפעם?

ירון סלע: איך אתם מפסיקים להתייחס פה לנציגי משרד בריאות, מביאים את מקבלי ההחלטות איתנו לשולחן ודואגים שניפתח?

ירון סלע: זו הצעקה שלי אליכם.

ירון סלע: אני מבקש, על סף מתחנן, בשם 1.5 מיליון מתאמנים, 200,000 מועסקים, ובריאות הציבור, תביאו אותם לשבת איתנו, גם אם יגידו שפותחים בינואר, דצמבר או פברואר.

ירון סלע: אי אפשר באקורדיון או בחוסר תקשורת.

ירון סלע: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, ירון סלע.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בבקשה.

אוסאמה סעדי: גברתי היושבת-ראש, תודה רבה.

אוסאמה סעדי: חבריי חברי הכנסת והאורחים השונים באמת מדברים מהלב, הדברים שלהם מרגשים מאוד.

אוסאמה סעדי: אני יכול להעיד על עצמי.

אוסאמה סעדי: אני לא מקצוען אבל לפחות פעמיים בשבוע אנחנו משחקים קטרגל, וזאת במשך 30 שנה.

אוסאמה סעדי: זה טוב לבריאות הגוף והנפש.

אוסאמה סעדי: אבל מזה חודשיים הכול סגור ואני לא יודע מה יהיה.

אוסאמה סעדי: היינו משחקים חמש-חמש, מה הבעיה בזה?

אוסאמה סעדי: סגרו את המגרשים, ועכשיו גם את מכוני כושר, בריכות שחייה והקנטרי.

אוסאמה סעדי: חבר הכנסת רזבוזוב ואנוכי עסקנו רבות יחד עם השר טרופר בליגות הנמוכות, א', ב' ו-ג'.

אוסאמה סעדי: ליגה א' חזרה בשבוע שעבר וליגה ב' ו-ג' חוזרות עוד מעט.

אוסאמה סעדי: אבל למה היה כל העיכוב הזה במשך כל החודשים האלו?

אוסאמה סעדי: כולם שואלים למה.

אוסאמה סעדי: אני באמת לא מבין מה ההיגיון בדבר הזה.

אוסאמה סעדי: הזעקה והצעקה שלהם היא במקום, ואנחנו חייבים לעשות הכול על מנת להחזיר אותם לפעילות.

אוסאמה סעדי: זה נכון שהטיפול בקורונה חשוב כי זה גם בריאות, אבל ספורט זה גם בריאות נפשית וגם בריאות פיזית.

אוסאמה סעדי: אני מסכים עם כל מילה.

יפעת שאשא ביטון: המושג "נפש בריאה בגוף בריא" נשחק עד דק בתקופה האחרונה.

אוסאמה סעדי: נכון.

יפעת שאשא ביטון: רועי כהן, בבקשה.

רועי כהן: גברתי היושבת-ראש, חברי חבר הכנסת רזבוזוב שמוביל את הנושא, וכל חברי הכנסת שנמצאים כאן, אני הולך להגיד דברים לא פשוטים כי זו הבמה שלנו.

רועי כהן: ועדת הקורונה הפכה להיות הוועדה של העם, של אנשים שבאים וזועקים את זעקתם.

רועי כהן: צריך להגיד את האמת, מספיק לשגע את הציבור - מספיק ודי.

רועי כהן: קודם כול, צריך להגיד שתמונת המראה ביחס כלפי חדרי הכושר, בריכות השחייה והספורט היא בדיוק תמונת המראה של איך התייחסו לעצמאים ולבעלי העסקים - שום לקיחת אחריות.

רועי כהן: נתנו לאותם אנשים להתמודד לבד עם השכירויות שלהם מול בעלי הנכסים, נתנו להם להתמודד לבד על המכשירים עליהם הם שילמו כסף מול הבנקים, מבלי שאף אחד לוקח אחריות.

רועי כהן: נתנו להם להתמודד לבד עם הכסף שהם צריכים להחזיר למינויים מול הרשות להגנת הצרכן, ואף אחד לא בא לעזור להם.

רועי כהן: אנחנו אומרים כאן לממשלת ישראל: קחו אחריות.

רועי כהן: סגרתם, שילמתם, טיפלתם.

רועי כהן: אתם לא תשאירו את האנשים להתמודד לבד, כי לירון, אירה, שיר ומתן שראיתי פה, יש הלוואות בבנקים ויש להם שכירויות, ארנונה, ביטוחים.

רועי כהן: הם צריכים להחזיר כסף לאנשים כשאין להם מאיפה כי העסק שלהם סגור ואין להם מחזור.

רועי כהן: אבל אף אחד לא מסתכל עליהם, אף אחד לא דופק על הדלת שלהם ואומר להם: אני רוצה לעזור לכם - כלום.

רועי כהן: אומרים להם: תסתדרו לבד, תביאו כסף מהחלל.

רועי כהן: ברגעים אלה כל מה שמעניין את הכנסת זה שבשעה שלוש ראש הממשלה הולך לדבר על הבחירות, לא מעניין לעזור.

רועי כהן: את יודעת על מה הוא היה צריך לכנס הודעה בשעה שלוש?

רועי כהן: על כל האנשים המקצועיים ולהגיד איך עוזרים לירון, לאירה, לשיר, למתן – את זה הוא היה צריך לכנס, לא משהו שמתעסק בבחירות.

רועי כהן: מדינת ישראל במערכת בחירות רביעית והוא היה צריך לקחת אחריות, להגיד לאנשים האלה, שהם אזרחים שומרי חוק ששילמו מסים, ביטוח לאומי, מס שילוט וארנונה, שהוא לוקח אחריות ועוזר להם.

רועי כהן: גברתי, את הובלת את תוכנית הרמזור פה.

רועי כהן: חד משמעית אמרו: במקום ירוק פותחים, במקום אדום סוגרים.

רועי כהן: דיברתי עם קרן מנכ"לית הולמס פלייס, ולפני זה היינו במאהל.

רועי כהן: היא אמרה לי שבעיר מודיעין המונה 100,000 תושבים יש כרגע 40 חולים מאומתים.

רועי כהן: כל העסקים וכל חדרי הכושר שם סגורים, מסעדות עובדות רק בטייק אווי, והכול בגלל 40 מאומתים, כשהעיר הזו היא ירוקה וחיים ביבס יודע להפוך אותה למקום ירוק.

רועי כהן: מה קורה כאן?

רועי כהן: קחו אחריות על האנשים האלה.

רועי כהן: למה אתם נותנים להם לריב בבתי משפט עם בעלי הנכסים שלהם?

רועי כהן: למה אתם נותנים שבעלי הנכסים ישלחו להם חברות גבייה?

רועי כהן: למה?

רועי כהן: מה הם עשו?

רועי כהן: הם שילמו משכורות, הם עשו הכול טוב, אלא שהקורונה סגרה להם את העסק.

רועי כהן: אף אחד לא לוקח אחריות.

רועי כהן: הוועדה הזו היא של העם, היא ועדה שאליה מגיע העם כדי להגיד דברו כלפי הממשלה.

רועי כהן: קחו אחריות, אל תתעסקו בבחירות.

רועי כהן: אין מציאות כזו שאתם הולכים לבחירות כשלא ניתנו לאנשים פתרונות.

רועי כהן: האם השתגעתם?

רועי כהן: איפה האחריות שלכם כלפי אזרחי מדינת ישראל?

רועי כהן: בשעה שלוש מתעסקים בבחירות נוספות אחרי פחות משנה שבה היו בחירות.

רועי כהן: די, מספיק – נמאס.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה על הדברים הכואבים, רועי כהן.

יוליה מלינובסקי: אתה במקום הלא נכון, רועי.

יוליה מלינובסקי: אני אפנה אותך לחדר של סיעת הליכוד.

יוראי להב-הרצנו: רועי, הקורונה לא סגרה את העסקים, הממשלה סגרה אותם – זה בדיוק הנושא.

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת סונדוס סאלח, בבקשה.

סונדוס סאלח: תודה רבה, כבוד יושבת-הראש.

סונדוס סאלח: אני בהחלט מסכימה שוועדת הקורונה היא הוועדה של העם.

סונדוס סאלח: אני מאחלת לך הצלחה ועמידה באתגר ובאחריות הגדולה הזו פעם אחרי פעם.

סונדוס סאלח: הגדרת עסק כחיוני או כמקום חיוני שונה מאוכלוסייה אחת לאחרת.

סונדוס סאלח: מה שרואים מכאן לא רואים משם.

סונדוס סאלח: מה שמחליטים בחדר ממוזג בירושלים אנשים, שהמשכורת שלהם בעלת כמה ספרות לא נפגעה, זה לא אותם אנשים שנמצאים ברחוב עם עסק סגור שהגיעו לפת לחם.

סונדוס סאלח: הגדרת עסק חיוני צריכה להיות לפי קריטריונים, לפי המציאות, לפי האנשים שזקוקים לעזרה.

סונדוס סאלח: מי שצריך מכונת הנשמה כלכלית כרגע הם העסקים הקטנים, ובמיוחד בענף הספורט.

סונדוס סאלח: מדי שנה מתים במדינת ישראל למעלה מ-4,000 אנשים כתוצאה מהשמנת יתר, והטיפול העיקרי בהם זה ספורט.

סונדוס סאלח: עד עכשיו מתו מקורונה כ-2,800 אנשים, אבל כל שנה מתים כ-4,000 אנשים מהשמנת יתר, והמקום לטפל בהם זה בחדרי הכושר והספורט, זה לעשות מה שטוב לגוף ולנשמה.

סונדוס סאלח: מחקרים מראים שיש עלייה בנטילת תרופות נגד דיכאון המעידה על ירידה במצב הנפשי כתוצאה מהפסקת פעילות ספורטיבית.

סונדוס סאלח: זה נורא ואיום, וזה צריך להדליק נורה למקבלי ההחלטות, במיוחד בממשלה הממשיכה לראות את העסקים האלה כשקופים.

סונדוס סאלח: לא רואים שהם צריכים מערכת הנשמה כלכלית ושצריך לתמוך בהם.

סונדוס סאלח: אם לא נותנים להם רשת ביטחון כלכלית אז צריך לתת להם לפתוח.

סונדוס סאלח: אני בטוחה שהם יודעים ויודעות לשמור על העסקים ועל הבריאות שלהם ושל הלקוחות שלהם.

סונדוס סאלח: תודה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חברת הכנסת סונדוס.

יפעת שאשא ביטון: עירית, בבקשה.

יפעת שאשא ביטון: כבוד היושבת-ראש, חברי הכנסת, אני פיזיותרפיסטית.

יפעת שאשא ביטון: חשוב לי לבוא לוועדה הזו בגלל האוכלוסייה המוחלשת, לאן דווקא בגלל הצעירים שיודעים אולי אולי לעשות התאמות בחוץ, בריצה בחוץ או בגני שעשועים.

יפעת שאשא ביטון: אני מדברת יותר על אוכלוסייה שבלי בריאות היא פשוט לא שורדת.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו יודעים שקורונה תוקפת אנשים חלשים עם מחלות הרקע ועם השמנת היתר, ופה אנחנו אומרים לאותה אוכלוסייה מוחלשת שהיא לא יכולה להתאמן.

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת, היא לא יכולה לקחת את המגן שלהם.

יפעת שאשא ביטון: יש מושג שהולך ותופס תאוצה מאוד חזקה שנקרא "דלקת נמוכת עוצמה".

יפעת שאשא ביטון: זו דלקת שנמצאת בגוף ועולה כאשר מדדי השומן עולים, כאשר מדדי הסטרס עולים, כאשר אין פעילות גופנית.

יפעת שאשא ביטון: אם אנחנו לוקחים את מדדי דלקת נמוכת עוצמה באוכלוסייה וגורמים להם להשתולל, אנחנו גם חושפים את האוכלוסייה שאנחנו כל כך פוחדים עליה.

יפעת שאשא ביטון: אותה אוכלוסייה מוחלשת, אותם אנשים יותר מבוגרים, זקוקים לעוגן הזה של בריכות השחייה ושל מתווה לחדר כושר מוגן ובטוח בשביל להגן על עצמם גם מפני הקורונה.

יפעת שאשא ביטון: לכן, אם נסגור הרמטית את הכול אנחנו לאורך זמן גורמים לתחלואה באוכלוסייה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו רואים שאנשים נכנסים לקליניקה סתם עם דברים פשוטים כמו: כאבי ברכיים וכאבי גב, אבל הכול הרבה יותר מועצם.

יפעת שאשא ביטון: אם אני אומרת לאדם שהוא צריך לעשות פעילות בינתיים בבריכת שחייה, אין לו לאן ללכת.

יפעת שאשא ביטון: ואם אני אומרת לו להיכנס עם מדריך ייעודי לחדר כושר, אין לו לאן ללכת.

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת, אנחנו לוקחים את השישים פלוס ולאט לאט לאט מפחיתים.

יפעת שאשא ביטון: הבוקר פגשתי מנהלת דיור מוגן ושאלתי אותה מה קרה בסגר הראשון לאוכלוסייה שהיא אחראית עליה.

יפעת שאשא ביטון: היא אמרה שאלו שהיו על התפר בסגר הראשון פרשו, לא החזיקו מעמד.

יפעת שאשא ביטון: עכשיו לאט לאט עוד ועוד אנשים יורדים במסת השריר שלהם, בכושר הגופני שלהם, ומעלים מדדי דלקת בגוף שגורמים לא רק לכאבי מפרקים אלא גורמים להתקפי לב, לסרטן, לאלצהיימר, להכול.

יפעת שאשא ביטון: נכון, יש קורונה, ונכון שיש מחקרים שיש אולי קשר לחדרי כושר, אבל יש הרבה מחקר שמראה על תחלואה עולה באוכלוסייה בגלל היעדר כושר גופני.

יפעת שאשא ביטון: לכן, צריך קפסולה, מרחק, מסכות, אבל צריך לאפשר.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, עירית, על הדברים החשובים.

יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שחידדת כאן את המסרים הכפולים שהממשלה מעבירה: מצד אחד, רוצים לשמור על קורונה ומדברים על אוכלוסיות בסיכון, אבל מצד שני, אנחנו מחלישים עוד יותר את האוכלוסיות בסיכון ומסכנים אותן עוד יותר כך שהגוף שלהן לא יוכל להתמודד עם הקורונה.

יפעת שאשא ביטון: אדם צעיר מתאושש גם אם הוא שנה לא יעשה כושר.

יפעת שאשא ביטון: יואל יושב לידך והוא היה ספורטאי עילית.

יפעת שאשא ביטון: אם הוא יחזור היום לחדר כושר הוא יהיה פנתר תוך שנה.

יפעת שאשא ביטון: אדם שנמצא על התפר לא חוזר.

יפעת שאשא ביטון: לפעמים הוא מגיע למחלות כאלה שהוא לא חוזר.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה על הדברים, עירית.

יפעת שאשא ביטון: שביט, בבקשה.

שביט קרמר-זילברמן: שלום לכולם.

שביט קרמר-זילברמן: קודם כול, תודה רבה, גברתי, על האפשרות לדבר.

שביט קרמר-זילברמן: במשך כל תשעת החודשים האחרונים אנחנו נמצאים כל הזמן על המסך דרך הקוביות וצועקים את הצעקה שלנו.

שביט קרמר-זילברמן: זו הפעם הראשונה שאני נמצאת כאן.

שביט קרמר-זילברמן: זה לא מובן מאליו, תודה רבה על זה.

שביט קרמר-זילברמן: אני בעלת רשת של בתי ספר למחול כבר למעלה מ-20 שנה.

שביט קרמר-זילברמן: אני נמצאת היום כאן בשני כובעים: בכובע הראשון שלי אני בעלת עסק כמו כל אחד מהקולגות שלי שיושבים כאן וצועקים את הצעקה שלנו.

שביט קרמר-זילברמן: אני יכולה להוסיף עוד עשרות דוגמאות כאלו, אני מחזקת אותם ואני איתם בכל הדבר הזה.

שביט קרמר-זילברמן: בכובע השני שלי אני הדוברת של אגודה צעירה, האגודה למחול, תרבות הגוף והתנועה.

שביט קרמר-זילברמן: האגודה הזו מייצגת היום למעלה מ-2,000 לבתי ספר למחול, תנועה ותרבות הגוף, שמכילים בתוכם למעלה מ-25,000 מורים ורובם היום בלי עבודה כי בתי הספר האלה סגורים, ולמעלה מרבע מיליון ילדים, בני נוער, צעירים, בוגרים ומבוגרים שיושבים היום בבית.

שביט קרמר-זילברמן: עניין הספורט עולה כאן מהצד של המבוגרים, אבל אני דווקא רוצה לקחת אותו לצד של הילדים והנוער.

שביט קרמר-זילברמן: אמרנו שניתן דוגמאות אחרות בנושא הזה.

שביט קרמר-זילברמן: מחול זה ספורט ואנחנו היום מתפרנסים ממנו, אבל זה תחום כמו כל ספורט אחר.

שביט קרמר-זילברמן: כל אחד מהיושבים פה יודע שאם אתה לא אוהב את תחום ספורט באופן ספציפי, אתה לא יכול לתת ולהעניק לאחרים.

שביט קרמר-זילברמן: כרבע מיליון ילדים, בוגרים ונוער, נמצאים היום בבית כאשר בזמן רגיל הם הגיעו לבתי הספר למחול האלו למשך שעה-שעתיים בשבוע בשביל להתאוורר, בשביל שאנחנו נחזק להם את הביטחון העצמי שאולי אין להם, שאנחנו נטפח קשרים חברתיים שהם לא מצליחים לפעמים בבתי הספר להשיג.

שביט קרמר-זילברמן: אנחנו נמצאים בתוך המסגרות הסגורות שלנו, בתוך בתי הספר למחול, ואנחנו יודעים לתת להם את המקום הזה.

שביט קרמר-זילברמן: אנחנו מחזיקים ילדים שאנחנו יכולים לגלות את הכישרון שלהם במחול, ועל ידי זה שהם נמצאים אצלנו אנחנו יכולים לקדם אותם ולהעלות אותם לרמה המקצועית ואחרי זה גם לרמה התחרותית.

שביט קרמר-זילברמן: כן, גם מחול הוא ספורט תחרותי לכל דבר כמו כל ספורט אחר במדינת ישראל.

שביט קרמר-זילברמן: אולי יש פה אנשים שלא יודעים, אנחנו כל שנה מייצגים את המדינה שלנו בהרבה מאוד כבוד.

שביט קרמר-זילברמן: אנחנו מביאים מדליות וגביעים מכל העולם, בתחרויות שהמוקדמות שלהן נמצאות כאן בארץ וההמשך שלהם הוא אחר כך בחו"ל.

שביט קרמר-זילברמן: לקחו ענף שלם שקוראים לו מחול בהחלטה של המדינה, שהיא בלתי מקצועית בעליל, מבלי לרדת לשטח ולראות איך אנחנו עושים את זה, כמו שאמרו פה קולגות שלנו.

שביט קרמר-זילברמן: כפי שציינת קודם, בסגר הקודם יצאנו בזכות מתווה שאנחנו הגשנו למשרד הבריאות, והוא התקבל.

שביט קרמר-זילברמן: הסברנו בדיוק שבתוך בתי הספר למחול שלנו יש קבוצות סגורות של ילדים.

שביט קרמר-זילברמן: אנחנו יודעים איזה ילד היה, מי הילד, איפה הוא עמד, כמה זמן הוא התאמן ובאיזה שורה.

שביט קרמר-זילברמן: רוב השיעורים שלנו מצולמים, במצלמות במעגל סגור ובמצלמות בתוך החללים שלנו, ואנחנו יכולים בכל רגע נתון לנטר את הילד הספציפי ולקטוע את שרשראות ההדבקה.

שביט קרמר-זילברמן: הוכחנו את זה גם בפעם הקודמת.

שביט קרמר-זילברמן: אחרי שמשרד הבריאות כבר אישר את זה וחזרנו ב-10 במאי, אנחנו הגשנו עכשיו שוב הצעה והוספנו חידוש אחד, הוספנו את עניין המסכות.

שביט קרמר-זילברמן: אני אשמח שייראו סרטונים תוך כדי זה שאני מדברת.

יפעת שאשא ביטון: לא, אנחנו חייבים לאפשר גם לאחרים לדבר.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו חייבים לשמוע את משרד הבריאות.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מוגבלים בזמן בגלל ישיבות סיעה.

שביט קרמר-זילברמן: הילדים שלנו מסוגלים לרקוד ולבצע פעילות גופנית עם מסכות מאחר ופעילות המחול היא לא פעילות בעצימות מאוד מאוד גבוהה שנמשכת לאורך זמן.

שביט קרמר-זילברמן: ביולי חזרו לרקוד עם מסכות בכל העולם, גם אנחנו יודעים לעשות את זה.

שביט קרמר-זילברמן: במתווה שהגשנו אמרנו שאנחנו מוכנים לאמן את הילדים.

שביט קרמר-זילברמן: שנית, רציתי לתקן.

שביט קרמר-זילברמן: דיברתם על הבג"ץ של אתמול.

שביט קרמר-זילברמן: אומנם אנחנו אגודה צעירה, אבל אנחנו הגשנו את העתירה הזו לבג"ץ.

שביט קרמר-זילברמן: בבג"ץ הזה אמרו שניתן לאמן במרחב הפרטי או הציבורי, וכן לגבות כסף עבור הפעילות, כל עוד הפעילות אינה בבית העסק.

שביט קרמר-זילברמן: זאת אומרת שאני יכולה ללכת לאירה, שהאולמות שלה סגורים.

שביט קרמר-זילברמן: זה לא העסק שלי.

שביט קרמר-זילברמן: אני יכולה לשים את התלמידים שלה והיא שמה את התלמידים שלה אצלי.

יפעת שאשא ביטון: לא, זה כל עוד שזה לא בבית עסק שמיועד לפעילות ספורט.

יואל רזבוזוב: בדירה אפשר לעשות.

יפעת שאשא ביטון: שערורייה.

קריאה: במדרגות שלי אפשר, יואל עשה.

יואל רזבוזוב: כן.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, שביט.

יפעת שאשא ביטון: סיגל טולדנו, בבקשה.

סיגל שפיץ טולדנו: חברת הכנסת יפעת שאשא, אני מודה לך על הזכות של ההורים להשמיע את קולם.

סיגל שפיץ טולדנו: אני הולכת להגיד דברים שהם קצת שונים מכל מה שנאמר כאן, ולחדד הרבה מעבר.

סיגל שפיץ טולדנו: לא כל כך דיברו פה על החוגים לילדים אלא באמת בעיקר על ספורט למבוגרים וחדרי כושר, ושם אנחנו לא מתערבים.

סיגל שפיץ טולדנו: חשוב לי להגיד שעבדנו מאוד מאוד קשה כדי שמערכת החינוך תחזור לפעילות.

סיגל שפיץ טולדנו: אני מקווה שרוב האנשים כאן מסכימים שאחד הדברים הכי חשובים במשבר הקורונה הוא שמערכת החינוך תהיה פתוחה.

סיגל שפיץ טולדנו: אם אנחנו נאפשר ברגע אחד פתיחה של כל חוגי הילדים והסטודיו לריקוד והחוגים בגני הילדים, אין ספק שמהר מאוד יאשימו את פתיחת מוסדות החינוך בגידול בשיעור התחלואה.

סיגל שפיץ טולדנו: לכן, כולנו חייבים להיות מאוד מאוד זהירים בעניין חוגים לילדים.

סיגל שפיץ טולדנו: אם לחוג אחד אנחנו מביאים ילדים מכל רחבי העיר ויש הדבקה, וכולנו חווינו את זה, אלפי ילדים מכל בתי הספר בעיר נחשפו באותו רגע.

סיגל שפיץ טולדנו: חשוב לי להגיד שבסיפור הזה כולנו כנראה כן נצטרך לחכות.

סיגל שפיץ טולדנו: אבל יש לי כן איזשהו פתרון להציע.

סיגל שפיץ טולדנו: כולנו הורים ועצמאים, אנחנו נפגענו ואנחנו מאוד לא רוצים שמישהו ייפגע.

סיגל שפיץ טולדנו: אם באמת לספורט יש חשיבות כזו רבה, ומשרד הבריאות מאמין בזה שספורט ותזונה הם קריטים, אז תכניסו אותם לתוך מערכת החינוך.

סיגל שפיץ טולדנו: היום מבטלים לנו שיעורי ספורט, וזה אבסורד בתקופה כזו.

סיגל שפיץ טולדנו: בגני ילדים רוצים להכניס תל"ן על חשבון שיעורי ספורט.

סיגל שפיץ טולדנו: למה?

סיגל שפיץ טולדנו: תנו לצוותים החינוכיים לעשות ספורט לילדים, תשלמו למדריכים חיצוניים בתוך בתי הספר, וכל הצדדים ירוויחו.

סיגל שפיץ טולדנו: נכון להיום, פתיחה של חוגי הילדים בכל בתי הספר בעיר כנראה באמת תוביל אותנו לסגר נוסף, ואני מקווה מאוד שזה לא יקרה בבת אחת.

סיגל שפיץ טולדנו: ראינו כבר מה קורה בקניונים.

סיגל שפיץ טולדנו: זה לא פייר למערכת החינוך, חשוב לי להדגיש את זה.

סיגל שפיץ טולדנו: הילדים האלה חייבים מסגרת.

סיגל שפיץ טולדנו: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: סיגל, תודה רבה לך.

יפעת שאשא ביטון: ההשלמה הזו עם הסגר השלישי קצת מדהימה אותי כל פעם מחדש.

יפעת שאשא ביטון: אני שומרת את הנתונים לסוף כדי לסכם איתם, אבל הקלות הבלתי נסבלת שכולם משלימים עם גזרה כזו, כשאין שום חלופה אחרת שמציגים אותה לציבור, בעיניי אנחנו גם כאזרחים צריכים לשאול את עצמנו האם זו הדרך.

יפעת שאשא ביטון: אני כן מסכימה עם זה שכל אחד חייב, חייב, לעשות את הכול כדי לשמור על ההנחיות ועל כל מה שנדרש כדי באמת למזער את ההתפשטות ואת ההדבקה.

יפעת שאשא ביטון: חי גוזלן, בבקשה.

 << אורח >> חי גוזלן: אהלן, מה שלומכם?

יפעת שאשא ביטון: שלומנו מצוין, מקווים שיהיה אפילו עוד יותר מצוין אחרי היום, כשמישהו יקבל החלטות קצת יותר הגיוניות.

יפעת שאשא ביטון: רק נגיד שאתה מליגת הוותיקים.

 << אורח >> חי גוזלן: נכון, מליגת הוותיקים וליגה למקומות עבודה.

 << אורח >> חי גוזלן: אני בעסק הזה קרוב ל-20 שנה ואני חייב להגיד שבחיים לא ראיתי מצב שמשרד הבריאות ומשרד הספורט עושים את האזרחים חולים יותר.

 << אורח >> חי גוזלן: לא ראיתי דבר כזה שלא נותנים לאנשים להתאמן ולעשות ספורט.

 << אורח >> חי גוזלן: בסופו של דבר, האנשים האלה עושים ספורט באופן קבוצתי ללא מסגרת, ללא תו סגול, בלי שום דבר, נהיים יותר חולים, מדביקים אנשים, בעוד שאנחנו כארגון יכולים לשמור על הכללים.

 << אורח >> חי גוזלן: כשאנחנו מדברים עם משרד הבריאות ועם משרד הספורט, כל אחד זורק מהאחד לשני.

 << אורח >> חי גוזלן: אף אחד לא לוקח אחריות, את אף אחד זה לא מעניין.

 << אורח >> חי גוזלן: אנשים משמינים, נפצעים, אנשים עם דלקות.

 << אורח >> חי גוזלן: אני מייצג גם את ליגת הוותיקים במדינת ישראל.

 << אורח >> חי גוזלן: אלו אנשים בני 35, 40 ו-50, שספורט הוא כל עולמם, וזה מה שמחזיק אותם, וזה לא הגיוני.

 << אורח >> חי גוזלן: בואו תראו כמה טלפונים וכמה תמונות יש על זה שאנשים עושים ספורט באופן פרטני וגורמים נזק לעצמם.

 << אורח >> חי גוזלן: אם משרד הבריאות ומשרד הספורט יגידו שיש להם מתווה הכי קשוח בעולם ושחייבים לעשות עשר בדיקות כל עשר דקות, אנחנו נקבל את זה.

 << אורח >> חי גוזלן: אבל אין שום ביקורת ואין שום מתווה, האחד זורק לשני, את אף אחד זה לא מעניין.

 << אורח >> חי גוזלן: זה בסדר גמור שפתחו את ההתאחדות לכדורגל, אבל האבסורד הכי גדול הוא שנתנו להם אישור ואת ליגת הוותיקים, שקיימת כבר 30 שנה, לא פתחו.

 << אורח >> חי גוזלן: אני צועק במשרד הבריאות ובמשרד הספורט ושואל: למה לא פתחתם?

 << אורח >> חי גוזלן: והתשובה שלהם: תפנה האחד לשני.

 << אורח >> חי גוזלן: זה אומר לי כך והשני אומר לי אחרת.

 << אורח >> חי גוזלן: אין תשובות ברורות, האחד זורק את האחריות על השני.

 << אורח >> חי גוזלן: זה לא ייתכן שנבחרי ציבור לא מייצגים את הציבור.

 << אורח >> חי גוזלן: לא יכול להיות שאין ספורט במדינה מתוקנת.

 << אורח >> חי גוזלן: איך זה הגיוני שאנשים נהיים חולים ואנשים גורמים לעצמם נזק?

 << אורח >> חי גוזלן: אף אחד לא נותן תשובות.

 << אורח >> חי גוזלן: איפה משרד הבריאות?

 << אורח >> חי גוזלן: איפה משרד הספורט?

 << אורח >> חי גוזלן: איפה האנשים האלה?

 << אורח >> חי גוזלן: די, שירדו לעם קצת.

 << אורח >> חי גוזלן: למה לא יורדים לעם?

יפעת שאשא ביטון: חי, תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: אני מבינה את הכעס ותיכף נשמע את משרד הבריאות.

יפעת שאשא ביטון: הנקודה שלך ברורה לגמרי.

יפעת שאשא ביטון: אני אחדד את האבסורד ואומר שמותר לאותם מבוגרים להתאמן במגרש ציבורי אבל אסור להם לעשות את זה במסגרת ליגה.

יפעת שאשא ביטון: השאלה היא מה גורם להדבקה?

יפעת שאשא ביטון: האם השם של הליגה?

יפעת שאשא ביטון: צמרת דביר אביבי, בבקשה.

צמרת דביר אביבי: שלום לכם, אני מנכ"ל ארגון מפעילי החוגים ותל"ן.

צמרת דביר אביבי: אני דווקא רוצה לתת דגש על הילדים ולהמשיך את דברי סיגל שפיץ.

צמרת דביר אביבי: אבהיר שאנחנו נכנסים למסגרות החינוך: גנים וכד', וחלק מהמדריכים שלנו הם מדריכי ספורט מיומנים, אנשי חינוך מהשורה הראשונה.

צמרת דביר אביבי: מיותר לציין את חשיבות החוגים ובמה הם תורמים.

צמרת דביר אביבי: יש לנו מגוון רחב של תחומים ואני מדברת כרגע על הספורט.

צמרת דביר אביבי: החוגים מעצימים את נפש הילד.

צמרת דביר אביבי: אנחנו מריצים את הילדים.

צמרת דביר אביבי: מדובר באנשי חינוך בעלי תואר ראשון בספורט שנותנים פורקן ללחץ של הילדים.

צמרת דביר אביבי: אנחנו נכנסים לקפסולה קיימת, עם תו סגול מאוד מאוד מחמיר.

צמרת דביר אביבי: אם משרד הבריאות נמצא פה בזום, ארצה לשמוע היכן התו הסגול שלי, לאן הוא נעלם.

צמרת דביר אביבי: יש לנו ריחוק חברתי.

צמרת דביר אביבי: דווקא התל"ן מאפשר כן לתת חוגים גם למשפחות שלא יכולות לשלם את זה.

צמרת דביר אביבי: בואו ניתן את הדעת גם להתחלה ולכניסה של מדריכים מיומנים גם למסגרת החינוך.

צמרת דביר אביבי: יפעת, אני מתחננת שתעשו מהלך, בבקשה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, צמרת.

יפעת שאשא ביטון: מתן בלו, בבקשה.

מתן בלו: אהלן, חברים.

מתן בלו: נעים מאוד, אני מתן בלו.

מתן בלו: אני שמח להיות פה, ותודה.

מתן בלו: אני בא מתחום הספורט התחרותי, התעמלות מכשירים.

מתן בלו: הייתי בשתי העונות האחרונות של "הנינג'ה".

מתן בלו: גם אני נפגעתי.

מתן בלו: גם לי יש שיטת אימון ואנחנו כבר גל אחרי גל מנסים לשחות ולשאוף קצת אוויר, וכל פעם הגל הזה מחסל אותנו.

מתן בלו: זה נורא עבורי לחשוב שאנחנו צריכים לקבל את הגל הבא וגם את זה שבא אחריו, וכאילו התרגלנו לשגרה הזו.

מתן בלו: מבחינתנו, זה נפתח כשהתחיל חורף.

מתן בלו: מותר בפארק, אבל התחיל חורף, הרצפה רטובה כי יורד גשם.

מתן בלו: אתמול עשיתי אימון כזה אחרי שאני ויואל העלינו את הנושא של אימונים בפארק.

מתן בלו: אנשים עושים אלמנטים והם מחליקים על הדשא הרטוב, וזה מסוכן וזה כבר מאבד מהעניין.

מתן בלו: הזום כבר לא עובד מהגל הראשון, לאנשים נמאס.

מתן בלו: שמענו פה את כל הדברים ואני לא רוצה לחזור עליהם.

מתן בלו: אני נינג'ה ואני מתאמן, ולפני שנה, בדיוק כמו ששיר עברה סיפור, ואני לא משווה בכלל, וכל הכבוד לה, גם אני חוויתי נפילה על הברך וריסקתי את עצם הירך בצורה סופר קשה.

מתן בלו: כמובן שהרופאים לא נתנו לזה המון המון אופציה, בטח לא לחזור לרוץ, ובטח לא ללכת, כמו שצריך.

מתן בלו: לפני כשלושה חודשים דיבר איתי בחור בטלפון ואמר לי: מתן, אני רוצה להתייעץ איתך, אני רוצה שניפגש.

מתן בלו: הוא הגיע אליי כשהוא הולך על מקל הליכה וגורר את הרגל.

מתן בלו: שאלתי אותו מה קרה לו והוא אמר לי שהוא רוצה להתאמן אצלי כי הוא שמע עליי.

מתן בלו: אמרתי לו שיש עכשיו בעיה ושאני לא יכול ושאולי נחריג את זה כי זה פיזיותרפיסטים ושנתאמן.

מתן בלו: הוא אמר לי שהוא ריסק את עצם הירך לפני חמש שנים.

מתן בלו: זה הימם אותי כי האדם גורר את הרגל שלו כבר חמש שנים ובשלושה חודשים הצלחתי להביא אותו, עם הצוות שלו כמובן, למצב שהוא הולך בלי מקל ושהוא מרגיש טוב עם עצמו ושהוא חזר לעשות פעילויות יום יומיות.

מתן בלו: גם אני נלחם את המלחמה הזו כבר שנה, וגם שמענו את סיפורה מעורר ההשראה של שר.

מתן בלו: שומעים את המצוקה של אנשים, הם לא רוצים שום דבר.

מתן בלו: הם אפילו לא מדברים על פיצוי, הם רק רוצים לחזור לעבוד.

מתן בלו: אני נוגע בכל שכבות האוכלוסייה.

מתן בלו: יש אצלי גם ילדים, גם בני נוער בעקבות הנינג'ה, גם חבר'ה יותר מבוגרים.

מתן בלו: אני עובד גם עם משוקמים.

מתן בלו: אני בא מספורט תחרותי, אני חושב שכדאי ורצוי להפוך את המשבר הזה להזדמנות.

מתן בלו: יש פה הזדמנות לשים את השיח הזה תחת מעטה של בריאות.

מתן בלו: אולי לא צריך להשתמש במילה "ספורט", צריך לקחת את זה לכיוון הבריאותי.

מתן בלו: יש פה אנשים שנותנים את הנשמה שלהם לאוכלוסייה, יש פה חבר'ה שזה הלחם והחמאה שלהם, יש פה כאלה שצריכים את זה יום-יום.

מתן בלו: כל הזמן מנסים לראות אם אדם לא הולך כדי לתת לו את הפיצוי, אבל אני נלחם עם ברזלים ברגליים ושר סוחבת את זה יום-יום.

מתן בלו: אנשים לא יודעים על הנזקים הנפשיים והגופנים קשים ועל הבכי בלילות.

יוליה מלינובסקי: בואו נשמע את משרד הבריאות.

יוליה מלינובסקי: בלי תשובות לכל השאלות האלו אנחנו יכולים לבכות עד מחר.

יפעת שאשא ביטון: מתן, תודה.

יפעת שאשא ביטון: ניר עוז, בבקשה.

ניר עוז: תודה רבה על ההזדמנות שאתם נותנים לנו לדבר.

ניר עוז: אני חייב לתת כמה נתונים שעדיין לא ידועים לוועדה.

ניר עוז: יש היום בארץ כ-350 בריכות שחייה מחוממות ומקורות.

ניר עוז: גם אנחנו מסונכרנים במאת האחוזים כלפי כל מי שמגיע לבריכות השחייה ויש לנו בקרה מלאה.

ניר עוז: אבל יש עוד נתון שאני רוצה שתיקחו בחשבון.

ניר עוז: גם אנחנו הגשנו בג"ץ, לקח לנו לא מעט זמן לגייס את הכסף.

ניר עוז: ישבנו שם בסך הכול רבע שעה, ולצערי לא נתנו לנו לדבר בקטע המקצועי מעבר לקטע המשפטי.

ניר עוז: אין שום תחלואה בבריכות שחייה, וכולם מודעים לכך.

ניר עוז: בנוסף לזה, יש לקחת בחשבון שבריכת שחייה מחוממת ומקורה היא למעשה מתקן החיטוי הכי גדול שקיים היום בעולם שמחטא את האדם שנכנס לתוך בריכת השחייה כי יש כלור גם במים וגם מחוץ למים.

ניר עוז: אלו אותם חלקיקים של גז כלור שנמצא כאשר הכלור מחוטא במים יחד עם הסחרור של האוויר בתוך החלל של הבריכה, וזה נותן לנו מקום הכי בטוח שיכול להיות היום בתקופת הקורונה.

ניר עוז: ניסינו להסביר את זה למשרד הבריאות, ותשובתם הייתה שאין להם שום מקור שמוכיח שיש תחלואה בבריכות שחיה.

ניר עוז: היות ואין להם שום מקור כזה הם לא יכולים לאפשר לבריכות השחייה להיפתח.

ניר עוז: אני גם חולק על מה שחבריי אומרים שיש 1.5 מיליון מתאמנים היום בענף בריכות השחייה, בסטודיו ובחדרי הכושר.

ניר עוז: אני חושב שיש 2.5 מיליון על סמך הנתונים שיש לי במהלך כל השנה.

ניר עוז: כרגע בחורף יש קצת פחות.

ניר עוז: לדעתי, צריך לקחת בחשבון שענף בריכות השחייה הוא הענף הבטוח ביותר בתוך הענף הגדול של הספורט.

ניר עוז: פה היינו רוצים לתת דגש מול משרד הבריאות – שייתנו לנו לפתוח את בריכות השחייה כפי שפתחו את הבריכות הטיפוליות וכפי שפתחו את הבריכות לספורט תחרותי.

ניר עוז: אין שום מניעה לתת פה פעילות נוספת לעוד כ-300,000 אנשים מהספורט העממי שישחו למען הבריאות שלהם.

ניר עוז: כל השאר נאמר על ידי חבריי.

ניר עוז: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: ברור לגמרי.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, ניר.

יפעת שאשא ביטון: עידית סימן, בבקשה.

עידית סילמן: תודה רבה על הדיון החשוב הזה.

עידית סילמן: מתן, אני מתאמנת קרקע ומכשירים.

עידית סילמן: נפצעתי לא מזמן כתוצאה מנפילה ממקבילים.

עידית סילמן: אני בוגרת תואר ראשון ושני בוויניגט.

עידית סילמן: אני מובילה את השדולה למניעת אובדנות ובריאות הנפש ואני יכולה לשים פה דגש דווקא על בריאות הנפש.

עידית סילמן: באופן אישי, אני מתאמנת גם בהולמס פלייס ברחובות ולשם מגיעים גם אנשים מבוגרים.

עידית סילמן: הפסיכולוגיה ההתנהגותית מדברת הרבה פעמים על זה שהרבה אנשים מגיעים לשם לא בשביל המפגש החברתי אלא באמת בשביל חוסן נפשי, וזה היום-יום שלהם.

עידית סילמן: הרבה אנשים מבוגרים מבלים בחדרי כושר זמן לא מועט יום-יום.

עידית סילמן: אפשר לעשות את זה בקפסולות ואפשר לעשות את זה כפי ששביט אומרת.

עידית סילמן: אני מתאמנת עם מסכה.

עידית סילמן: יש הרבה אנשים שרגילים והתרגלו למסכה באופן טבעי.

עידית סילמן: אפשר להציב קוד QR, וזה מה שרצו לעשות בחנויות.

עידית סילמן: מציבים את זה דווקא בכניסה לחדר הכושר ואז יודעים בדיוק מי היה איתך בקפסולה באותו זמן.

יפעת שאשא ביטון: לא צריך את זה, המאמנים יודעים מי מתאמן ויודעים הכול.

עידית סילמן: נכון, הם גם יודעים מי נכנס.

עידית סילמן: הסיכון הגדול יותר לאנשים היום זה הטרנינג בבית.

עידית סילמן: הטרנינג גובה מחיר דווקא מאוכלוסיות שנמצאות בסיכון, אם זה אותן אוכלוסיות של ילדים שצריכים את המפגש החברתי או האישי.

עידית סילמן: אנחנו יודעים שספורט מעלה רמות סרוטונין באופן טבעי, ואז אנחנו אוטומטית לוקחים את כל אנטידיפרסנטים ושמים אותם בצד כי יש לנו פה משהו אחר.

עידית סילמן: צריך לעודד את הדברים האלה באחריות ובתו סגול.

יוליה מלינובסקי: חבל שאת לא בקואליציה.

עידית סילמן: זה יהיה תלוי במה שיקרה אחר כך.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חברת הכנסת לשעבר עידית סילמן.

יפעת שאשא ביטון: אביחי, נציג משרד הבריאות, אנחנו מבקשים לקבל התייחסות גם לגבי נתונים שיש לכם לגבי הדבקות.

יפעת שאשא ביטון: הרי אתם בעצמכם אמרתם לגבי הבריכות, למשל, שאין הדבקה ואין חשש שם.

יפעת שאשא ביטון: הסיפור הוא התקהלות, ואת זה אפשר לאכוף.

יפעת שאשא ביטון: אפשר לייצר כללים מאוד מאוד ברורים לאימונים.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה להזכיר שוב שאנחנו פתחנו את חדרי הכושר והבריכות וענפים נוספים באמצע יולי.

יפעת שאשא ביטון: בסוף אוגוסט פרופ' גמזו אמר: מדינת ישראל ירוקה, וזאת על 424 חולים קשים, על 120 מונשמים, על 1,889 מאומתים, שהיו 6.3% מתוך 30,000 בדיקות.

יפעת שאשא ביטון: היום, עם 40,000 בדיקות, אנחנו על 1,017 מאומתים, עם 96 מונשמים, עם 268 חולים קשים.

יפעת שאשא ביטון: אם ישראל אז הייתה ירוקה היום על אחת כמה וכמה.

יפעת שאשא ביטון: אין שום סיבה שענף הכושר לא יהיה פתוח.

יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת מכם להסביר, מילא השיח על הסגר השלישי וכל ההפחדה והדמוניזציה שנעשית היום, למה אלה שיושבים כאן ודואגים באופן ישיר לבריאות הציבור, נמצאים כרגע מחוץ למשוואה של הענפים הפתוחים.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שתתייחסו לכל הענפים: לליגות של הוותיקים, לחוגי הילדים, לבריכות, לכושר, לטניס, לכל ענפי הספורט שמודרים מפעילות.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה.

יוליה מלינובסקי: יש שאלות נוספות.

יפעת שאשא ביטון: כמובן שאנחנו ניתן.

אביחי שגב: כולנו ערים למצב.

אביחי שגב: אנחנו מבינים את המצוקה, וחשוב להגיד שגם משרד הבריאות רואה חשיבות רבה בפעילות ספורט לבריאות הגוף והנפש, ואכן חלק גדול מפעילויות הספורט כבר הותר.

אביחי שגב: לצד זאת, צריך לזכור שהממשלה החליטה שהקלת המגבלות, עוד מהסגר הקודם, תהיה מדודה ומבוקרת ובהתאם למגמות התחלואה כפי שמשתקף מהנתונים.

אביחי שגב: בין היתר, על מנת לא לחזור ליציאה מהירה מדיי כפי שקרתה בסגר הקודם, שהובילה להתפשטות מחודשת ובלתי נשלטת כמעט של המגפה.

אביחי שגב: בשבועות האחרונים אנחנו רואים שנתוני ההדבקה דווקא חזרו לעלות, ולמרות זאת קבינט הקורונה החליט לפתוח כמה ענפים נוספים במשק.

אביחי שגב: ספציפית לעניין חדרי הכושר – צריך לזכור ששם יש רמת סיכון גבוהה, גם כי מדובר בחלל סגור, גם כי פעילות הספורט, מטיבה היא - - -

יואל רזבוזוב: על סמך מה אתה אומר את זה?

יואל רזבוזוב: האם יש לכם מחקר או עובדות?

אביחי שגב: אנשים מתנשפים בפעילות ספורט.

יפעת שאשא ביטון: יש לך נתונים על הדבקות?

אביחי שגב: אחריי יתייחס אריק לגבי נתונים.

יפעת שאשא ביטון: אביחי, סליחה, ובמחילה גדולה, אני מבינה ששלחו אותך לומר דברים מאוד מסוימים.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שתסבירו לי את ההיגיון.

יפעת שאשא ביטון: יכול להיות שאנחנו באמת לא מבינים אותו, ואם תצליח להסביר לנו את ההיגיון נגיד: אוקי, ברור.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מדברים על אימונים.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה להתייחס להחלטות הממשלה.

יפעת שאשא ביטון: מותר למאמנת לאמן מתאמן או מתאמנת בבית פרטי, אסור לה לאמן אותו בסטודיו.

יפעת שאשא ביטון: האם הסטודיו מדביק או שמא הפעילות מדביקה?

יפעת שאשא ביטון: מי מדביק?

יפעת שאשא ביטון: היה מותר לאמן בחוץ בלי לקחת כסף.

יפעת שאשא ביטון: האם אנחנו נלחמים בקורונה או נלחמים בפרנסה?

יפעת שאשא ביטון: יש פה כל מיני החלטות שאף אחד לא יודע להסביר אותן.

יפעת שאשא ביטון: מצד אחד, צועקת הממשלה: בריאות האזרחים חשובה לנו.

יפעת שאשא ביטון: איפה בריאות הציבור בכללותה?

יפעת שאשא ביטון: אם השמנה היא חלק מהווקטורים שבסופו של דבר מהווים סיכון להדבקה בקורונה, למה אנחנו לא מונעים מאנשים את הסכנה שבהשמנה?

יפעת שאשא ביטון: אנחנו הרי מושיבים אותם בבית וברור שתהיה עלייה בהשמנה ולמעשה אנחנו מסכנים אותם יותר גם מבחינת הקורונה.

יפעת שאשא ביטון: יש פה ערימה של מסרים כפולים ואנחנו לא מצליחים ליישב את ההיגיון שנמצא בהחלטות הממשלה ואת מה שהם רוצים להשיג.

יפעת שאשא ביטון: לחברת הכנסת מלינובסקי יש שאלות נוספות ואני רוצה שתענו לי בצורה מדויקת.

יפעת שאשא ביטון: אל תקריאו לי סיסמאות על זה שהתחלואה עולה כי הראיתי לך שבסוף אוגוסט היינו נתונים עם יותר גבוהים.

יפעת שאשא ביטון: צעקתם שהמדינה ירוקה.

יפעת שאשא ביטון: רציתם טיפול דיפרנציאלי, תטפלו דיפרנציאלי.

יפעת שאשא ביטון: תטפלו במקום אדום ובמקום ירוק תשחררו את האנשים לחיות ולהיות בריאים – זה מאוד פשוט.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה, חברת הכנסת מלינובסקי.

יוליה מלינובסקי: ברשותכם, אני מבקשת שאלה-תשובה, בלי סיפורי סבתא כי יש אנשים בחוץ שחוטפים קנסות ולא יודעים מה קורה.

יוליה מלינובסקי: האם אפשר להזמין מאמן כושר שיאמן קבוצה בבית שלה או בכל מקום סגור אחר?

יוליה מלינובסקי: קבוצה - כמובן קבוצה של עד עשרה איש.

אביחי שגב: עוד לפני שנתייחס לכל פרט ופרט, חשוב להדגיש את כל - - -

יוליה מלינובסקי: שאלתי שאלה פשוטה - כן או לא.

יוליה מלינובסקי: אדוני, זה מאוד פשוט - כן או לא.

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת מלינובסקי, הוא יתייחס אלייך, לא נזוז מפה עד שלא יתקבלו תשובות.

יפעת שאשא ביטון: תני לו להשיב.

אביחי שגב: אני רוצה לציין שמשרד הבריאות עובד בתיאום ובאופן שוטף עם משרד התרבות והספורט על פתיחת כלל ענפי הספורט.

אביחי שגב: אני חושב שגם נציגי משרד הספורט נמצאים בדיון, ואולי יודעים אפילו טוב יותר את הפרטים המדויקים והקשר מול השטח.

אביחי שגב: לגבי הטענה ש - - -

קריאה: אביחי, חילי טרופר בטוח לא יודע.

קריאה: התשובה מופנית אליכם.

יוליה מלינובסקי: אביחי, האם מותר למאמן לעשות אימון בבית של מישהו או בכל מקום אחר שהוא סגור לקבוצה של עד עשרה אנשים ולגבות על זה כסף?

יוליה מלינובסקי: כן או לא.

יפעת שאשא ביטון: הוא לא יודע.

יפעת שאשא ביטון: שוב אנחנו מול השליח.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה, אביחי.

יוראי להב-הרצנו: יפעת, מי כן יודע?

יפעת שאשא ביטון: חברים, אי אפשר לנהל כך את הדיון.

יפעת שאשא ביטון: בסוף אנחנו כל הזמן נמצאים מול השליח.

יפעת שאשא ביטון: ביקשתי שיעלו מישהו בכיר ממשרד הבריאות.

יפעת שאשא ביטון: משרד הבריאות יהיה כאן וייתן תשובות.

יפעת שאשא ביטון: שמים את הפקידות הבכירה להתמודד עם השאלות כי אף אחד לא מסוגל לעמוד באומץ ולתת תשובות לחוסר ההיגיון שקורה כאן, לחוסר ההבנה הבסיסית שאנחנו עוסקים בבריאות.

יפעת שאשא ביטון: משרד הבריאות הרי אמון על הבריאות והוא מונע מהציבור את הבריאות הכללית שלו ומתעסק רק בקורונה.

יפעת שאשא ביטון: אביחי, אני מבקשת.

יפעת שאשא ביטון: היכן שאתה יכול לענות, תענה.

יפעת שאשא ביטון: במקום שלא – נבקש שדמות בכירה ממשרד הבריאות תעלה לכאן ותיתן תשובות לשאלות הקשות.

יוראי להב-הרצנו: זה פשוט ביזיון של הכנסת ושל הציבור.

יוראי להב-הרצנו: איפה התשובות?

אביחי שגב: הרציונל מאחורי האיסור על מאמן שיעבור ממקום למקום הוא בסיכון שהמאמן יכול להיות נשא של הנגיף ולהדביק קפסולה אחת ואחר כך קפסולה אחרת.

אביחי שגב: הוא יכול להידבק והוא יכול להדביק.

אביחי שגב: אני יודע שהדבר הזה היה אסור, וכיום למיטב היכרותי זה כבר מותר.

יפעת שאשא ביטון: כן, אבל אני אומר מה הבעיה.

יפעת שאשא ביטון: מותר לאמן בבית הפרטי אבל אסור לו לאמן אותם בסטודיו, את אותה קפסולה, עם אותם אנשים.

יפעת שאשא ביטון: בנוסף, זה הוא שעובר מקבוצה לקבוצה.

אריק האס: בסטודיו יש הרבה יותר תחלופה מאשר בבית.

יוליה מלינובסקי: אביחי, מותר למאמן לקבל כסף מאותה קבוצה אותה הוא מאמן בבית או בכל מקום ציבורי אחר?

קריאה: התשובה היא חיובית.

יוליה מלינובסקי: מותר לו לקבל כסף?

יפעת שאשא ביטון: הוא ענה שכן.

יוליה מלינובסקי: לא שמעתי.

יוליה מלינובסקי: מותר לו לקבל כסף?

יוליה מלינובסקי: מישהו אחר ענה.

יואב רם: אני עניתי, אני ממשרד התרבות והספורט.

יואב רם: אנחנו פרסמנו כבר לפני שבועיים הנחיות וכללים, ובכלל זה גם את האפשרות לאמן במקום פרטי או בחוץ, שלא בבית עסק, במגבלות ההתקהלות הכללית.

יפעת שאשא ביטון: יואב, מה ההיגיון שמותר במקום פרטי ואסור לו לעשות את זה בבית העסק שהוא המקום שמיועד לכתחילה?

יואב רם: את ההיגיון יותר קשה לי להסביר כיוון שמדובר בפרשנות של התקנות שהעבירה הממשלה.

יואב רם: הממשלה אסרה על הפעלת בתי עסק.

יואב רם: כרגע הולכות ומשתחררות חלק מההגבלות לעניין בתי עסק, אבל עדיין יש הגבלות לא מעטות לגבי בתי עסק, בפרט על מכוני כושר וחדרי סטודיו כמו שאנחנו יודעים.

יואב רם: יחד עם זאת, על מנת לאפשר גם פרנסה למאמנים, מדריכים וכו', גם לציבור המתאמנים לקבל הדרכה ואימון - - -

יפעת שאשא ביטון: אבל לא בבית העסק.

יפעת שאשא ביטון: כי בית העסק הזה הוא שמדביק בקורונה?

יפעת שאשא ביטון: לא המבנה הסגור?

קריאה: כן, שם שוכן הנגיף, זה מקור המדגרה של כל הקורונה הזו.

קריאה: מה זה כל הדבר הזה?

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת מלינובסקי, תשאלי את כל השאלות כדי שנוכל לקבל תשובות בצורה מסודרת ולהתקדם.

יפעת שאשא ביטון: חוץ מהשאלות האינפורמטיביות אנחנו רוצים שכל הענף ייפתח בסוף.

יוליה מלינובסקי: אנשים צריכים לדעת כי כל מה שעכשיו נאמר זה חידוש והם אומרים שזה היה לפני שבועיים.

יוליה מלינובסקי: אני מחדדת.

יוליה מלינובסקי: למאמן מותר לגייס קבוצה עד עשרה איש, ולאמן אותה בבית פרטי של מישהו או בכל מקום ציבורי סגור אחר, ולקבל על זה תשלום, נכון?

סטלה ויינשטיין: אני רק מחדדת שזו לא התשובה של המדינה אתמול לבג"ץ.

סטלה ויינשטיין: היא מטעה.

יוליה מלינובסקי: האם מותר לעשות אימון במקום סגור כזה או אחר, בבית או במרחב ציבורי, לעד עשרה איש, ולקבל על זה כסף?

יואב רם: התשובה היא חיובית, בכפוף ל - - -

יפעת שאשא ביטון: התשובה היא כן.

סטלה ויינשטיין: זה לא התשובה שנתנה אתמול המדינה לבג"ץ.

יואב רם: אני מבקש להשלים את התשובה.

יוליה מלינובסקי: אתמול עשיתי בדיקה.

יוליה מלינובסקי: או שאתם לא יודעים או שאתם משקרים.

יוליה מלינובסקי: העוזר שלי התקשר אתמול למוקד של משרד הבריאות ושאל אותם שאלות וקיבל תשובות שליליות.

יוליה מלינובסקי: אסור לפי משרד הבריאות, לפי המוקד שלהם, לעשות אימון במקום סגור לעד עשרה איש ולקבל כסף.

יוליה מלינובסקי: אסור, יש לנו את ההקלטות האלה.

יוליה מלינובסקי: או שאתם לא אומרים אמת או ששם לא יודעים.

סטלה ויינשטיין: שוב, בג"ץ ענה - - -

יואל רזבוזוב: יש לי פה נייר רשמי של המדינה ובו כתוב שאפשר לאמן בכל מקום אחר ולגבות כסף, חוץ מהמקום שמיועד לספורט.

יואל רזבוזוב: את הנייר הזה לא המצאתי, זה נייר עם סמל של מדינת ישראל.

יוליה מלינובסקי: אתמול פנינו למוקד והם אמרו שבכלל אסור לקבל כסף.

יוליה מלינובסקי: לאמן מותר, אסור לקבל כסף בכל מקום.

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת מלינובסקי, זו תמונת ראי של הבלבול.

יפעת שאשא ביטון: זה מוכיח כמה חסר היגיון בהנחיות.

יפעת שאשא ביטון: אם ההנחיות היו ברורות והגיוניות לא הייתה בעיה לקבל תשובה אחידה.

יפעת שאשא ביטון: והנה, אתם רואים את זה פה בלייב.

יפעת שאשא ביטון: אחד אומר כך, השני שולח תשובה אחרת.

יפעת שאשא ביטון: אגב, גם לי יש תשובה מפיקוד העורף שמותר לאמן בלי לקבל כסף.

יפעת שאשא ביטון: במקום אחר הם כתבו שמותר להתאמן בלי מאמן.

יפעת שאשא ביטון: זה הכאוס המוחלט שבו אנחנו נמצאים, וכך לא מנהלים מלחמה כמו שאנחנו רוצים לנהל.

סטלה ויינשטין: יפעת, אם אפשר לבקש שלא משרד הספורט ייתן את התשובה אלא משרד הבריאות, כי הם התחמקו - אני מבקשת.

קריאה: אם אפשר לאמן בבית למה אי אפשר לאמן בבית העסק?

יוליה מלינובסקי: זה מה שאנחנו מנסים לברר פה כבר שעתיים.

יוראי להב-הרצנו: זו הזיה, זה פשוט הזיה.

יפעת שאשא ביטון: אני מבקש שמשרד הבריאות יעלה חזרה.

קריאה: תשאלי איפה ההיגיון בזה.

קריאות: אין היגיון.

יפעת שאשא ביטון: שאלנו את זה שמונה פעמים.

יפעת שאשא ביטון: אביחי, אנחנו מצטערים שאתה בחזית, אבל אנחנו צריכים תשובות כדי להבין מה באמת עומד מאחורי ההחלטות האלה.

יפעת שאשא ביטון: אמרת: משרד התרבות והספורט, אבל משרד התרבות והספורט לא יודע להסביר את ההיגיון.

יפעת שאשא ביטון: הוא אומר: אלו ההנחיות של הממשלה.

יפעת שאשא ביטון: סביר להניח שאלו הנחיות שיצאו גם ממשרד הבריאות.

יפעת שאשא ביטון: איפה ההיגיון?

יפעת שאשא ביטון: במה אתם נלחמים?

יפעת שאשא ביטון: האם אתם נלחמים בכסף, בסטודיו או בקורונה?

יפעת שאשא ביטון: אני פשוט מנסה להבין במה אנחנו נלחמים.

אביחי שגב: מאחורי כל ההחלטה יש היגיון.

אביחי שגב: מה השאלה הספציפית כרגע?

יפעת שאשא ביטון: תסביר לי מה ההיגיון בכך שאפשר לאמן בתוך בית פרטי קבוצה, שהוגדרה בהנחיות של עד עשרה אנשים, כולל המאמן, ולקבל כסף, אבל אסור לעשות את זה בתוך מקום שמיועד לכושר.

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת, בתוך בית העסק.

יפעת שאשא ביטון: מי מדביק?

יפעת שאשא ביטון: הפעילות או בתי העסק?

אביחי שגב: יש תחלופה גבוהה של אנשים במקומות כאלה וזה יכול להוביל להדבקות.

יפעת שאשא ביטון: ומה קורה בסופר או במקומות אחרים?

יפעת שאשא ביטון: אגב, גם פה בכנסת אנחנו בתחלופה.

יפעת שאשא ביטון: לא הצלחתי להבין את זה.

יפעת שאשא ביטון: אנשים נכנסים ויוצאים, יש אוורור.

אביחי שגב: אלו חללים סגורים שנכנסים אליהם ומבצעים בהם פעילויות ללא מסכה.

יוראי להב-הרצנו: ובמידה ויש קפסולה?

סטלה ויינשטין: מה ההבדל בין בית לסטודיו?

סטלה ויינשטין: למה המדינה אתמול נתנה תשובה אחרת?

סטלה ויינשטין: אתמול היה דיון בבג"ץ והתשובה שענו נציגי משרד הבריאות, הנציגים שלכם, זה שאפשר להתאמן רק בחוץ ואסור בבית.

סטלה ויינשטין: אולי תחליטו - כי אנשים חוטפים קנסות ואנשים מנסים להבין מה ההבדל בין חלל סגור בבית לחלל סגור בסטודיו כי אנחנו לא צעצוע שלכם.

סטלה ויינשטין: בבקשה, כנציג משרד הבריאות האם מותר או אסור להתאמן בבית - - -, ולמה?

יפעת שאשא ביטון: סטלה, הוא השיב לשאלה.

סטלה ויינשטין: הוא לא השיב, יואב השיב.

סטלה ויינשטין: אני רוצה לשמוע אותו, את נציג הבריאות, אומר בפה מלא: כן, אפשר להתאמן בבית, אסור להתאמן בסטודיו - תשובה כזו.

יפעת שאשא ביטון: ניתנה תשובה, התשובה היא כן.

יפעת שאשא ביטון: זה גם כתוב בתקנות.

יפעת שאשא ביטון: סטלה, אני לא רוצה להוציא אותך, חשוב לי שתישארי.

יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת ממך להניח.

יפעת שאשא ביטון: התשובה התקבלה בצורה ברורה.

יפעת שאשא ביטון: מותר לאמן בתוך בית, לקבל כסף.

יפעת שאשא ביטון: אסור לך לאמן בתוך הסטודיו.

יפעת שאשא ביטון: אמר לך נציג משרד הבריאות שזאת מכיוון שבסטודיו יש תחלופה של אנשים.

יפעת שאשא ביטון: התשובה לא מספקת כי אפשר לאוורר את המקום, אפשר להחליט שיש פרק זמן בין קבוצה לקבוצה שבה עושים חיטוי ואת מה שצריך.

יוליה מלינובסקי: בפניות שלנו לפיקוד העורף ולמשרד הבריאות הם אומרים בטלפון.

יוליה מלינובסקי: מה שעכשיו נאמר סותר לחלוטין מה שהם עונים לאנשים שפונים, כי כאשר פונים הם אומרים להם שאסור לקבל כסף.

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת מלינובסקי, זה ברור.

יואל רזבוזוב: אביחי, אתם מסתכלים על מה שקרה.

יואל רזבוזוב: יש לנו כבר ניסיון עם הקורונה במדינת ישראל.

יואל רזבוזוב: דיברנו על זה שביולי-אוגוסט פתחנו ולא הייתה תחלואה.

יואל רזבוזוב: איך עכשיו אתם מקבלים החלטה?

יואל רזבוזוב: איזה מחקר ואלו עובדות יש לכם?

יואל רזבוזוב: אתם סוגרים את התעשייה הזו שהיא חיונית לבריאות וכולכם מסכימים.

יואל רזבוזוב: אלמלא הקורונה הייתי מחבק אותך כי אני רואה שאתה מסכים איתנו.

יואל רזבוזוב: אתה השליח, אבל לפחות תנו לנו תשובות.

יואל רזבוזוב: באו אנשים מכובדים - חלקם לא עובדים, חלקם עזבו את מקום העבודה.

יואל רזבוזוב: הם מיואשים ומחכים לתשובות, ובסוף אתם עושים לנו כן ולא עם הראש – זה לא נכון.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה, ד"ר האס.

אריק האס: זה לא נכון להגיד שלא הייתה תחלואה ביולי-אוגוסט.

אריק האס: היינו בסביבות 1,500 מקרים כל יום.

אריק האס: יש פה אי הבנה בסיסית.

יפעת שאשא ביטון: כן, אבל לא כתוצאה מחדרי הכושר.

אריק האס: יש פה אי הבנה בסיסית של נתוני תחלואה ומקומות חשיפה.

אריק האס: רוב האנשים שנדבקו בקורונה לא ידעו היכן נדבקו.

אריק האס: לכן, זה לא נכון לומר: אם קיבלתי מספר כזה או אחר במקום מסוים, מתוך כך זה לא מקום מסוכן - זה פשוט לא נכון.

אריק האס: רוב האנשים שכן ידעו איפה הם נדבקו, נדבקו או בבית או במקומות עבודה או במוסדות חינוך.

אריק האס: יש סיבה טובה לכך, כי שם אנשים מכירים אנשים והרבה יותר קל להגיד: נדבקתי בבית או בעבודה, כי אתה מכיר את מי שהדביק אותך בעבודה.

אריק האס: ברגע שאנחנו מדברים על המרחב הציבורי, לא תמיד יודעים ולכן זה לא נכון להגיד: לא דיווחתם על הדבקות שם אז כנראה המקום בטוח.

יפעת שאשא ביטון: ראשית, אנשים לא אומרים איפה הם נדבקו כי אף אחד לא יודע איפה הוא נדבק.

יפעת שאשא ביטון: אנשים בחקירות האפידמיולוגיות אמרו איפה הם ביקרו, ולפי זה מנסים להצליב את המידע.

יפעת שאשא ביטון: אדם אומר לך איפה הוא נדבק או איפה הוא ביקר?

אריק האס: לא נכון, מה שאת אומרת לא מדויק.

יפעת שאשא ביטון: אשמח שתדייק אותנו.

אריק האס: שואלים את כל מי שנחקר, את המאומת, בחקירה אפידמיולוגיות: היכן לדעתך נדבקת?

יפעת שאשא ביטון: באמת?

יפעת שאשא ביטון: אדם צריך לדעת איפה הוא נדבק או איפה הוא היה?

אריק האס: שואלים אותו.

אריק האס: אם הוא יודע, הוא יודע.

יפעת שאשא ביטון: איפה הוא נדבק?

יפעת שאשא ביטון: איך אני יודעת איפה נדבקתי בשבועיים האחרונים?

אריק האס: שואלים אותו.

אריק האס: אם אדם אומר: בן משפחה שלי היה חולה אז אנחנו רושמים את זה כ - - -

יפעת שאשא ביטון: ואם אין בן משפחה שהיה חולה?

אריק האס: את צודקת, אף אחד לא יודע בוודאות, זה עוד יותר מחריף את הבעיה.

אריק האס: אין שום היגיון להגיד שבגלל שמקום מסוים לא דווח כמקור הדבקה, הוא לא מסוכן.

יפעת שאשא ביטון: נניח שאנחנו מקבלים את הטענה הזו, וגם אתם לא יודעים.

אריק האס: אתם חייבים לקבל את זה כי כך בנויים הנתונים.

יפעת שאשא ביטון: אני מקבלת את הטענה שלך, אף על פי שזה קצת מעורר תהיות כי אנחנו נמצאים כל כך הרבה זמן בתוך האירוע הזה, דיברתם על חקירות אפידמיולוגיות יעילות, ואנחנו עדיין לא יודעים מי נדבק, איפה – לפחות להתחקות אחרי זה.

יפעת שאשא ביטון: אבל אני מקבלת את מה שאמרתם, אני אומרת את זה גם לפרוטוקול, ומניחה את זה בצד.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא יודעים באופן ודאי כמה הדבקה הייתה בחדרי הכושר או בענפי הספורט.

יפעת שאשא ביטון: בואו נלך לנתונים הכללים.

יפעת שאשא ביטון: פתחנו ב-13 ביולי את חדרי הכושר, זה היה הדיון הראשון, אתם מוזמנים לבדוק ולראות.

יפעת שאשא ביטון: ב-23 ליולי אפשרנו את זה גם בסופי שבוע כי אז נכנס הנושא של סגר בסופי שבוע.

יפעת שאשא ביטון: בסוף אוגוסט עמד הפרויקטור של מדינת ישראל ואמר בצורה נחרצת לאומה: מדינת ישראל ירוקה, צריך לטפל דיפרנציאלית.

יפעת שאשא ביטון: זה אומר שהיינו יותר מחודש וחצי אחרי שנפתחו חדרי הכושר והבריכות, וזה אומר שהם לא תרמו לעלייה בתחלואה.

יפעת שאשא ביטון: עדיין מדינת ישראל הייתה ירוקה.

יפעת שאשא ביטון: אגב, היום מבחינת התחלואה אנחנו נמצאים במקום הרבה יותר טוב מבחינת אחוזי המאומתים, מספר המאומתים, מספר החולים הקשים, מספר המונשמים.

יפעת שאשא ביטון: כל אלה הרבה יותר נמוכים ממה שהיה באותם זמנים.

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת, אנחנו by far ירוקים אם אז היינו ירוקים, ועדיין ענפי הספורט שקשורים קשר ישיר לבריאות הציבור נשארו סגורים.

יפעת שאשא ביטון: למה?

יפעת שאשא ביטון: ככה.

יפעת שאשא ביטון: אף אחד לא יודע לתת תשובה אמיתית.

יפעת שאשא ביטון: אם אתה יודע לתת לנו תשובות הגיוניות למה הם לא יכולים לפעול, אנחנו יותר מנשמח לשמוע.

אריק האס: אני אנסה, אבל אני רוצה שתיתנו לי לדבר.

אריק האס: כלומר, לא לעצור אותי באמצע.

אריק האס: קודם כול, בין הסגרים, בין מאי לאוקטובר, 466 אנשים נדבקו בפעילות ספורט.

אריק האס: 148 מתוכם אמרו שהם נחשפו במכון כושר, 141 בפעילות ספורטיבית במקום סגור, בלי פירוט נוסף, 152 בפעילות ספורטיבית בחוץ, ו-25 פשוט אמרו פעילות ספורטיבית ולא ידעו לפרט יותר מזה.

אריק האס: זאת אומרת, בסופו של דבר קצת יותר מ-450 אנשים חשבו שהמקום שבו הם נדבקו או נחשפו לנגיף היה בפעילות ספורטיבית.

אריק האס: השאלה האם זה נחשב הרבה או קצת, בסדר או לא בסדר, היא שאלה הרבה יותר קשה.

אריק האס: אף אחד לא אומר שהספורט הוא זה שיגרום או שיוביל לסגר באופן עצמאי – זה לא אחראי להגיד את זה.

אריק האס: שם המשחק פה הוא איזון בין דברים.

אריק האס: כל פעילות וכל מקום יכולים להוסיף קצת לתחלואה, אבל כמכלול יציאה למרחב הציבורי במקומות סגורים, אי עטית מסכות, מחסור בשמירה על ריחוק חברתי, מקום בו מתנשפים קשה ליד אנשים אחרים, יכולים לגרום לתחלואה.

אריק האס: לכן, ההמלצה שלנו בשלב הזה של היציאה מהסגר, ואני לא מדבר על סגר נוסף, כשהמדינה החליטה שהיא תהיה מדורגת, זה להימנע מקבלת קהל בצורה כזו.

אריק האס: זה לא שמשרד הבריאות נגד פעילות גופנית, להיפך.

אריק האס: אנחנו כל יום לומדים עד כמה קשה המגפה הזו מבחינות אחרות, לא רק מבחינת מספר מאומתים בקורונה.

אריק האס: אבל אנחנו צריכים לקחת את זה בצורה איטית ואחראית - זו המדיניות שלנו.

יפעת שאשא ביטון: פרופ' האס, השמנה היא גורם סיכון בקורונה?

אריק האס: זה גורם סיכון לתחלואה קשה, אני לא מכיר את זה כגורם סיכון להידבקות.

יפעת שאשא ביטון: גילאים מבוגרים וגוף חלש זה גם אוכלוסייה בסיכון, נכון?

אריק האס: אבל גם אם יש לנו מדינה שכולם בלי השמנה או עודף משקל, יכולה להיות אחל'ה מגפה של קורונה עם מתים ועם מונשמים.

אריק האס: זה לא נכון להגיד שהמגפה תהיה יותר קשה בגלל שיש יותר השמנה, אף אחד לא יודע את זה.

יפעת שאשא ביטון: לא אמרתי שהיא יותר קשה.

יפעת שאשא ביטון: אני בינתיים שאלתי שאלות.

יפעת שאשא ביטון: אל תיתן פרשנות למה שאמרתי, שאלתי שאלות.

יפעת שאשא ביטון: כי אנחנו שמענו שהשמנה ומחלות רקע ואנשים מבוגרים, הם גורמי סיכון ושאנשים כאלה יכולים לחוות את המחלה בצורה קשה יותר.

יפעת שאשא ביטון: מה קורה אם אנחנו מונעים מאנשים פעילות גופנית ומונעים מאנשים מבוגרים יכולת לצאת למרחב הציבורי ולבריכות?

אריק האס: לא מנענו פעילות גופנית.

אריק האס: גם בזמן הסגר הטוטלי היתרנו פעילות גופנית תוך מרחק מסוים מהבית.

אריק האס: אנחנו מדברים על פעילות גופנית שקשורה להתקהלות ולהיות במבנה סגור עם הרבה אנשים - בבקשה לדייק.

יוליה מלינובסקי: אתם עכשיו אפשרתם לעשות אימון לקבוצות של עד עשרה איש בבית פרטי או במקום ציבורי סגור, ולקחת על זה כסף – זה חידוש.

יוליה מלינובסקי: קיבלנו היום תשובות שזה מותר עכשיו.

יוליה מלינובסקי: כלומר, אני יכולה לאסוף עשרה אנשים בכנסת ולעשות אימון.

אריק האס: אם זה לפי התקנות אז זה מותר.

יפעת שאשא ביטון: אז למה בסטודיו אסור?

יוליה מלינובסקי: למה בסטודיו לפילטיס ובחדר כושר זה אסור?

יוליה מלינובסקי: מה ההבדל?

אריק האס: כי בסטודיו לא פותחים קבוצה אחת, פותחים קבוצות כל היום – עשרות קבוצות ברמה יומית.

יפעת שאשא ביטון: אבל אנשים לא נפגשים ביניהם, זו אותה קפסולה.

יפעת שאשא ביטון: אפשר לייצר מנגנון שקבוצה עוזבת ואפשר לקבל קבוצה חדשה רק אחרי זמן מסוים, שעליו תחליטו, בתנאי שהחדר עובר חיטוי, אוורור, וכל מה שתחליטו עליו.

יפעת שאשא ביטון: האמירה הגורפת הזו וחוסר ההיגיון בהנחיות לא מקרבים אלינו את הציבור, אלא רק מרחיקים מאיתנו את הציבור.

יפעת שאשא ביטון: אמרתם שקופות החולים יכולות גם כן לאמן.

יפעת שאשא ביטון: למה בקופות החולים כן ובמקום שמורשה כסטודיו לא?

יפעת שאשא ביטון: איפה פה ההיגיון?

יפעת שאשא ביטון: אגב, זה מבורך שאתם מאשרים בקופות חולים.

יוליה מלינובסקי: במה חדר כושר בקופת חולים שונה מחדר כושר פרטי?

אריק האס: אציין שיש מתווה לחדרי כושר שאנחנו בוחנים עכשיו.

אריק האס: אני אשמח אם נוכל למצוא משהו ש - - -

יפעת שאשא ביטון: למה להמציא את הגלגל מחדש?

יפעת שאשא ביטון: כבר יצרתם מתווים, אנחנו כבר כמה חודשים בתוך האירוע הזה.

אריק האס: לא, זה לא נכון.

אריק האס: יש מתווה עכשווי שנבחן בימים אלה.

עידן רול: אמרתם שבבית זה לא מדבק ובחדר כושר כן כי יש תחלופה , ולכן אנחנו שואלים למה בקופות החולים אפשר להפעיל שיעורי סטודיו, כאשר שם יש תחלופה, אבל אי אפשר לעשות את זה בחדרי כושר?

עידן רול: איפה ההיגיון של בריאות הציבור כאן?

אריק האס: לא אמרתי שאי אפשר, אמרתי שבוחנים את זה.

יפעת שאשא ביטון: כרגע הם לא עובדים, בוחנים את זה גם יותר מדיי זמן.

עידן רול: איך בחנתם את חדרי הכושר והסטודיואים של קופות החולים והגעתם למסקנה שאפשר ואתם עדיין בוחנים את ענף הכושר?

עידן רול: השאלה היא מאוד מאוד ספציפית.

אריק האס: לזה אני לא יודע לתת לך תשובה.

קריאה: בקופות החולים לא מדובר בחדרי כושר אלא בפעילות טיפולית.

עידן רול: אה, פילאטיס של קופת חולים זה בסדר אבל פילאטיס מחוץ לקופת חולים זה מסוכן, פיזיותרפיה בקופת חולים זה בסדר אבל פיזיותרפיה מחוץ לקופת חולים לא.

עידן רול: איך זה עובד בדיוק?

עידן רול: מה מדבק?

עידן רול: האם אתה מחוסן ברגע שנכנסת לקופת החולים והאוויר נקי יותר?

עידן רול: אני באמת מנסה להבין איך זה עובד שם.

אביחי שגב: מה שקורה בקופות חולים הותר בתקנות כי מדובר במשהו טיפולי.

עידן רול: שיעורי ספינינג בקופת חולים זה לא טיפולי.

יפעת שאשא ביטון: גם אם זה טיפולי בקופת חולים, זה גם טיפולי לא בקופת חולים.

יוליה מלינובסקי: יש חדרי כושר, סטודיו לפילאטיס וספינינג, בקופות חולים, מה ההבדל?

עידן רול: אנחנו לא מדברים פה על דברים שהם נחשבים בעיני ענף הבריאות כפרופר טיפוליים.

עידן רול: ספינינג זה כושר חשוב מאוד אבל לא טיפולי יותר מענף כושר אחר.

עידן רול: למה מותר לעשות שיעור ספינינג בקופת חולים מכבי?

סטלה ויינשטיין: למה?

סטלה ויינשטיין: כי זה פוליטי והם מענישים אותנו, יפעת.

יפעת שאשא ביטון: סטלה, אני מבקשת ממך.

יפעת שאשא ביטון: אני לא רוצה להוציא אותך.

עידן רול: אשמח לתשובה.

עידן רול: השאלה היא מאוד ברורה בעיניי, אדוני.

אביחי שגב: תשובה אחת – מה שהותר בקופת חולים זה עבור החלק הטיפולי.

אביחי שגב: והסיבה השנייה, אנחנו לא רוצים ליצור עומסים.

אביחי שגב: ברגע שאנחנו פותחים את כלל חדרי הכושר ואת כלל חדרי הסטודיו לספינינג אז כמויות גדולות של אנשים יכולים ליצור מגעים, וזה מגביר סיכון להדבקה.

אביחי שגב: מה שכרגע מותר לפי התקנות בקופות החולים זה - - -

יפעת שאשא ביטון: להיפך, ככל שייפתחו יותר חדרי כושר ויהיו יותר אפשרויות, עם כללים מאוד מאוד ברורים, אנחנו נוכל לשלוט בזה.

יפעת שאשא ביטון: אגב, בקופת חולים אין הגבלה על מספר אנשים שנכנסים.

יפעת שאשא ביטון: יכול להיות עומס, וזה בסדר כי זה טיפולי.

יפעת שאשא ביטון: אבל במקומות אחרים שאנחנו כן יכולים לשלוט מי נכנס, כמה נכנסים, ובאיזה תנאים, אנחנו לא מאשרים.

קריאה: עיינו, ערך פיילוט הקניונים.

יפעת שאשא ביטון: כן, בדיוק.

אביחי שגב: אני בהחלט מבין את ההיגיון מאחורי הגישה הזו, אבל בפועל נכון לעכשיו בניסיון הקודם היא לא עבדה.

אביחי שגב: כשפתחנו את זה לא ראינו ירידה בהתקהלויות ובנתוני ההדבקה.

יפעת שאשא ביטון: ברור, כי ניקזתם את כולם למקום אחד.

יפעת שאשא ביטון: ככל שתפתחו בצורה מצומצמת יותר, אתם תמצאו את האנשים במקומות המצומצמים האלה – זה מתמטיקה פשוטה.

יפעת שאשא ביטון: ככל שתרווחו יותר יהיה פיזור יותר גדול.

יפעת שאשא ביטון: אביחי, ליבי איתכם, ואני אומרת את זה באופן אמיתי.

יפעת שאשא ביטון: ליבי איתכם כי שלחו אתכם לכאן כי אף בכיר אחר לא היה מסוגל להגיע הנה ולתת תשובות לאנשים שנמצאים כאן, לענות על חוסר ההיגיון שמנחה את כל החלטות הממשלה שמי שמוביל אותו זה בכירים במערכת הבריאות שצועקים: בריאות, בריאות, בריאות וכמה חשוב.

יפעת שאשא ביטון: התמכרו למספרי הקורונה.

יפעת שאשא ביטון: רוצים להוריד את התחלואה בקורונה אבל לא עוסקים, ולו במעט, בנושא שקשור לבריאות הציבור באופן ישיר.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מאבדים פה כל כך הרבה אנשים: נכי צה"ל, אנשים שנמצאים בשיקום רפואי, אנשים שצריכים טיפול נפשי.

יפעת שאשא ביטון: על כל אלה אנחנו ויתרנו, כנראה שהבריאות הזו לא חשובה.

יפעת שאשא ביטון: מה שחשוב במשרד הבריאות כרגע זה רק הבריאות של הקורונה.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה להגיד לכם משהו, ותגידו את זה גם לאנשים למעלה.

יפעת שאשא ביטון: כשפתחו ב-7 למאי את חדרי הכושר והבריכות וענפי ספורט, 20 יום אחר כך אמר ראש הממשלה: לכו, תיהנו.

יפעת שאשא ביטון: תשתו בירה.

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת שלא קרה כלום כתוצאה מזה שפתחו את אותם ענפי הכושר.

יפעת שאשא ביטון: אני לא באה להקניט מישהו, אני באה רק לשים את העובדות.

יפעת שאשא ביטון: אם אז היה אפשר לפתוח אותם ולא קרה כלום, ולהיפך, הם רק תורמים לבריאות הציבור, גם היום, כשהנתונים נמוכים יחסית למה שהיה אז באוגוסט, כשאמר פרופ' גמזו שאנחנו ירוקים, אפשר לפתוח אותם.

יפעת שאשא ביטון: אפשר לעשות זאת מסודר, בטוח, מבוקר ותהיה לנו שליטה, עם הנחיות ברורות ופשוטות שניתן יהיה גם לאכוף אותן.

יפעת שאשא ביטון: מה שקורה היום זה קרקס אחד גדול.

יוליה מלינובסקי: זה ביזיון.

יפעת שאשא ביטון: לאלה מותר, לאחרים אסור, בבית כן, בסטודיו לא, פה מותר לקחת כסף, שם אסור לקחת כסף.

יפעת שאשא ביטון: כל זה שערורייה אחת גדולה.

יפעת שאשא ביטון: אם אתם ואנחנו לא מסוגלים לתת תשובות חד משמעיות מה מותר ומה אסור, בטח האנשים שיושבים כאן לא מבינים מה מותר ומה אסור.

יפעת שאשא ביטון: אגב, גם גורמי האכיפה.

יפעת שאשא ביטון: הם מסכנים, שולחים אותם לחזית בלי כלים.

יפעת שאשא ביטון: גם הם לא יודעים מה מותר ומה אסור, ואנחנו מוצאים אותם בעימותים מול בעלי העסקים.

יפעת שאשא ביטון: אשמח מאוד אם יהיה אומץ לנציג בכיר של משרד הבריאות להגיע הנה, לוועדה, ולהסביר לכולם למה זה עובד כמו שזה עובד.

יפעת שאשא ביטון: אני מבטיחה לכם שנקיים דיון מעקב ונדרוש שנציגות בכירה של משרד הבריאות תתייצב כאן ותגיד איך אנחנו מחזירים חזרה את ענפי הכושר.

קריאה: יש שם מישהו שהוא ספורטאי?

קריאה: לא.

יפעת שאשא ביטון: אני מניחה שכן - - -

שביט קרמר-זילברמן: זה לא יקרה עד שלא ייפגשו איתנו, עם האנשים מהשטח.

שביט קרמר-זילברמן: אנחנו רוצים פגישה.

יוליה מלינובסקי: אבל הם לא רוצים להיפגש איתך, את לא מבינה את זה?

יוליה מלינובסקי: את לא קיימת עבורם.

שביט קרמר-זילברמן: אני מבינה את זה, אבל אני אומרת עד שלא יביאו את האנשים למטה שנמצאים בשטח לא ניתן יהיה לבנות את התוכנית.

שביט קרמר-זילברמן: אני, מתן ואחרים, חיים את השטח ואנחנו יודעים לעשות את המתווה.

שביט קרמר-זילברמן: אם לא יתנו הזדמנות לעשות את זה, זה לא יקרה.

שביט קרמר-זילברמן: אפשר לעשות את זה רק ביחד.

יוליה מלינובסקי: עדיף לסגור אותך, זה יותר קל.

יפעת שאשא ביטון: ד"ר האס ואביחי שגב, האם אתם רוצים להוסיף משהו לפני שאני מסכמת את הדיון?

יפעת שאשא ביטון: הייתה כאן התייחסות לחוגי ילדים.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מאבדים את הכושר של ילדים.

אריק האס: אנחנו מדברים על מגפה עולמית, ולא מצאתי מדינה שמצאה את המפתח לשאלה מה לפתוח ומה לסגור.

יוליה מלינובסקי: אני יכולה לתת לך דוגמאות, אדוני.

אריק האס: שמעתי את מה שכולם אמרו, והרבה מכם אמרו דברים מאוד נכונים וצודקים, אבל אנחנו במצב חדש של חוסר ידיעה ואתם תצטרכו לעזור לנו לקבל את ההחלטות הנכונות - אני לא מתבייש לומר את זה.

יפעת שאשא ביטון: זה כבר לא חדש, אנחנו כבר כמה חודשים בתוך האירוע הזה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו כבר ראינו פעמיים, לא פעם אחת, את ההשפעה או את אי ההשפעה של פתיחת הענפים הזה אנחנו מדברים כבר הרבה מאוד זמן, הרבה לפני הקורונה, על החשיבות באורח חיים בריא.

יפעת שאשא ביטון: אורו עיניי היום כשנכנסתי לכנסת כשראיתי שלט: אורח חיים בריא מתחיל בארוחת בוקר בריאה.

יפעת שאשא ביטון: כמדינה במחי יד העפנו הצידה את כל מה שקשור לאורח חיים בריא, השארנו רק את האוכל.

יפעת שאשא ביטון: אגב, גם הביטחון התזונתי הוא בעייתי בתקופה זו.

יוליה מלינובסקי: אני רוצה להגיד מה עושים ברחבי העולם.

יוליה מלינובסקי: בהולנד גם בזמן הסגר חדרי הכושר והבריכות פתוחים, בצרפת מותר לכל אדם לאמן שעה ביום, כפוף למילוי טופס, באנגליה עובדים לפי תוכנית הרמזור, אם מישהו זוכר שהייתה כזו תוכנית.

יוליה מלינובסקי: כלומר, בערים הירוקות פתוח ובאדומות סגור.

יוליה מלינובסקי: גם בעולם יודעים להתנהל בקורונה.

יוליה מלינובסקי: הכי קל לסגור הכול ולהגיד: סגרנו, כך אנחנו יותר בטוחים.

יוליה מלינובסקי: יותר חכם הוא להתנהל עם הדבר הזה.

יוראי להב-הרצנו: ד"ר שגב, חלוקת העבודה בינינו היא שאתה מתווה את המדיניות ואנחנו מפקחים עליה.

יוראי להב-הרצנו: זה שאתה מבקש להגיע לכאן ושחברי הכנסת יציעו לך את המדיניות הנכונה, זה פשוט בלבול בתפקידים בינינו.

יוראי להב-הרצנו: הוא מחלק ציונים לאמירות של חברי הכנסת כאן וזה לא תפקידו.

יוראי להב-הרצנו: תפקידו לתת מדיניות נכונה שמחזירה.

יפעת שאשא ביטון: למה?

יפעת שאשא ביטון: אני מוכנה להצליח.

יפעת שאשא ביטון: להיפך, אני מוכנה לקחת אחריות.

יוליה מלינובסקי: תזמיני את פרופ' שרון אלרעי שתיתן לנו תשובות על כל מה שקרה פה.

יוראי להב-הרצנו: אני מתוסכל כי אני שומע ממנו שהוא לא יודע להסביר את מדיניות הממשלה.

יוראי להב-הרצנו: אין מדיניות והוא לא יודע להסביר את האין מדיניות הזו והוא אומר לחברי הכנסת: בואו, תציעו לי מדיניות.

יוראי להב-הרצנו: אין בעיה, נציע לך מדיניות, אבל לפחות תגיע לכאן לכנסת ולציבור עם תשובות.

יוראי להב-הרצנו: לא ייתכן שתגיע לכאן ותיתן חוות דעת.

יוראי להב-הרצנו: חברת הכנסת שאשא ביטון, חברת הכנסת מלינובסקי ואני, יודעים לדבר היטב - זה תפקידנו.

יוראי להב-הרצנו: אני מבקש ממך להתוות מדיניות שתציל את האנשים האלה מקריסה.

יוראי להב-הרצנו: אתה לא עושה את זה ואתה לא מסביר את זה.

יוראי להב-הרצנו: אני לא מצליח להבין את זה.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת להב, הוא לא מתווה מדיניות, המנהיגים מתווים מדיניות.

יוראי להב-הרצנו: מה זאת אומרת?

יוראי להב-הרצנו: הוא משרד הבריאות.

יפעת שאשא ביטון: בסוף הם גוף ביצועי, הם אנשי מקצוע, הם פקידות.

יפעת שאשא ביטון: המנהיגים: השר, הממשלה, הם אלו שמתווים.

יפעת שאשא ביטון: אהיה יותר ממאושרת בכל רגע נתון שיקראו לי לשם ואני אעזור להם להתוות מדיניות.

יפעת שאשא ביטון: אני גם מבטיחה לך שהדברים ייראו אחרת.

יוליה מלינובסקי: אם הם צריכים עזרה נעזור להם.

מתן בלו: זה יקרה רק אם נשב איתם ביחד ונדבר.

יפעת שאשא ביטון: קודם כול, צריך להחליט שפותחים אתכם, אחר כך להחליט על מתווה.

מתן בלו: נכון.

מתן בלו: כולנו מרגישים יום-יום את הבלבול.

מתן בלו: באים אליי אנשים, שניים-שלושה אנשים עושים אימון במשך חודש, ומבטלים.

מתן בלו: למה?

מתן בלו: כי יש לו נקע קטן בזרת.

מתן בלו: הרופא אומר לו לא להתאמן.

מתן בלו: אני אומר לו לבוא לאימון והוא כבר מרגיש הרבה יותר טוב כשהוא בא לאימון.

מתן בלו: היד כבר לא כואבת לו, הוא כבר לא צריך ניתוח בכתף.

מתן בלו: יש פה בעיה ואנחנו צריכים לעבוד ביחד.

מתן בלו: המשבר הזה הוא הזדמנות כדי לייעל את כל הסיפור הזה.

מתן בלו: ספורט ובריאות צריכים לעבוד ביחד.

יפעת שאשא ביטון: נמצא איתנו אבי פרץ מהטניס וחוגי הילדים.

אבי פרץ: אני חייב להגיד שאנחנו חווים ימים יפים מאוד בספורט הישראלי, גם בשיט, גם בהתעמלות, גם בקיר טיפוס וגם ב - - -

יפעת שאשא ביטון: למרות שסוגרים אותם.

אבי פרץ: אני לא יודע איך לראש הממשלה יש זמן להתעסק בדברים אחרים.

אבי פרץ: זה יפה שהוא מתקשר ומברך את כולם

יוליה מלינובסקי: לזה יש לו זמן, וגם להקליט את זה אחר כך ולהגיד שהוא עשה את זה - בזה הוא אלוף.

אבי פרץ: אני מייצג פה איגודים כמו: אתלטיקה, שיט ואופניים.

אבי פרץ: אלו ענפי ספורט אישיים, בחוץ, באוויר הפתוח, ללא מגע.

יפעת שאשא ביטון: ואסור לכם לפתוח אותם?

אבי פרץ: השחקנים התחרותיים המקצועניים - כן.

אבי פרץ: בענף שלי כ-20% אצלי עובד.

אבי פרץ: עם כל הכבוד לחגיגות שהיו במשרד הספורט ובמשרד הבריאות, רק 20% עובדים, 80% סגורים.

אבי פרץ: יש כאלה שאני יודע שהם עובדים, שהרשויות נותנים להם – זה בסדר.

אבי פרץ: מתחילה פה איזושהי אנרכיה.

אבי פרץ: ההנחיות לפעילות הספורט ניתנו בצורה פוליטית, לא עקבית.

אבי פרץ: שבוע שעבר הייתה לנו תחרות בין-לאומית וגילינו נדבק בתחרות טניס וכמובן שכולם נשלחו לבידודים - אפס הדבקות חוזרות.

אבי פרץ: כלומר, בטניס לא נדבקים.

אבי פרץ: משחררים רק את התחרותיים.

אבי פרץ: כל אלה שהיו אמורים להתחרות השנה, לא מתחרים.

אבי פרץ: חברת הכנסת מלינובסקי, פנינו גם לאופוזיציה וגם לקואליציה.

אבי פרץ: תנחשי מי עונה לנו שם.

אבי פרץ: אנחנו לא סקטור, אנחנו אמצעי להתמודדות.

אבי פרץ: יש דברים שאפשר לפצות, למשל, בכסף.

יוליה מלינובסקי: מעניין, איך בעלי עושה עכשיו טניס?

יוליה מלינובסקי: הכול פיראטי.

אבי פרץ: ביקשנו מתווה.

אבי פרץ: אני רוצה מתווה לענפים שהם בחוץ, ללא מגע, באוויר הפתוח, ענפים אישיים.

אבי פרץ: דיברנו על זה כמה פעמים, גברתי היושבת-ראש.

אבי פרץ: אנחנו פונים לכולם, אנחנו לא יודעים למי לפנות יותר.

אבי פרץ: אין לנו אופק.

אבי פרץ: אני יודע על כ-30 – 40 מועדוני טניס שכבר נסגרו.

אבי פרץ: דיברתם על ארנונה פה.

אבי פרץ: אני נמצא פה כל כך הרבה, עוד מעט אני משלם פה ארנונה.

אבי פרץ: אין לי בעיה ולהיות פה יום יום, אבל - - -

יוליה מלינובסקי: בוא נעשה אימונים בכנסת, בכנסת אפשר.

יפעת שאשא ביטון: ד"ר האס, האם אתם יכולים להשיב על העניין הזה שיש פה ענפים שעובדים בחוץ?

יפעת שאשא ביטון: זה כבר לא הרבה אנשים שמגיעים ונמצאים בחלל סגור.

יפעת שאשא ביטון: למה כל אותם חוגים שנמצאים בחוץ לא יכולים לפעול?

אריק האס: מבחינה אפידמיולוגיות אני לא רואה סיכון הדבקה במסגרת טניס, חוץ מפעילות שאחרי המשחק.

אריק האס: אבל את זה צריך לבדוק, אני לא - - -

יפעת שאשא ביטון: שומעים אותך מאוד חלש.

יפעת שאשא ביטון: אחזור על הדברים, רק תגיד לי שאני מדייקת.

יפעת שאשא ביטון: האם אתה אומר שמבחינה אפידמיולוגית אתה לא מוצא שום סיבה למה שהם לא יפעלו בחלל הפתוח?

אריק האס: לא, אמרתי שאני לא רואה שום סיבה שיידבקו במסגרת משחק טניס.

אבי פרץ: בחצי שנה אפס הדבקות.

אבי פרץ: ערכנו תחרויות עם - - -, אפס הדבקות.

יפעת שאשא ביטון: אבי, תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שהוא ענה בצורה יותר מדויקת מכפי שאמרתי.

יפעת שאשא ביטון: הוא אמר: אני לא רואה שום סיבה להדבקה באוויר הפתוח.

יפעת שאשא ביטון: ברשותכם, אני רוצה לסכם את הדיון המורכב.

יפעת שאשא ביטון: אני רק אומר שיש פה נציגים של מאמאנט, וחשוב לנו שגם נשים ישמרו על כושר, אבל הן לא יכולות בשום צורה, לא בחוץ ולא בפנים, ולא בשום דרך.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו יכולים לשבת פה עד מחר ולספר על כל חוסר ההיגיון שנמצא כאן.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לסכם את הדיון: קודם כול, כושר זה לא מותרות, נקודה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מדברים פה על בריאות הציבור באופן הכי מובהק שיש.

יפעת שאשא ביטון: במקום לחזק את האוכלוסייה כדי שהגוף יידע להתמודד עם הנגיף, אנחנו מחלישים את האוכלוסייה.

יפעת שאשא ביטון: כוועדה אנחנו דורשים פתיחה מיידית של חדרי הכושר, הבריכות, ושל כל ענף הספורט על כל רבדיו, בצורה בטוחה, עם הנחיות ברורות, כדי שנבטיח בריאות גם מבחינת הקורונה, וכמובן שהכללים צריכים להיות הגיוניים וניתנים באמת ליישום ואכיפה.

יפעת שאשא ביטון: שימי את זה, בבקשה, בבולד ועם שלושה קווים למטה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו דורשים להגדיר את ענף הספורט כענף חיוני כחלק מהדאגה של מדינת ישראל לבריאות הציבור.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שיודגש גם בסיכום הדיון שאנחנו פתחנו בתחילת יולי את ענף כושר.

יפעת שאשא ביטון: בסוף אוגוסט מדינת ישראל הייתה ירוקה, היא הוגדרה כך על ידי הפרויקטור.

יפעת שאשא ביטון: היום אנחנו נמצאים בתחלואה נמוכה יותר מכפי שהיה ב-25 באוגוסט, ועדיין הענפים האלה סגורים.

יפעת שאשא ביטון: לכן, אנחנו רואים גם בזה גושפנקה לדרישה שלנו לפתוח אותם לאלתר.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לפנות למשרד הבריאות.

יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת שיהיה כתוב בסיכום שאנחנו דורשים שבדיון המעקב יהיה ייצוג בכיר, במחילה מהנציגים שהיו כאן.

יפעת שאשא ביטון: גם אתם בכירים, אבל אנחנו רוצים מישהו ברמה של מקבלי החלטות, בין אם זה ראש שירותי הבריאות, מנכ"ל או השר עצמו, שיבוא לכאן ויגיד כאן למה ההנחיות האלה התקבלו ואיך אנחנו פותחים את הענף הזה, ושיפסיקו עם המסרים הכפולים: פעילות גופנית זה חשוב, אבל חוגי ספורט, מחול, בריכות, מאמאנט, טניס וכושר זה אסור, והרשימה ארוכה.

יפעת שאשא ביטון: כמו כן, שיצוין בסיכום שנאמר כאן באופן חד משמעי שלא מוצאים שום הסבר אפידמיולוגי או שום סיבה אפידמיולוגית להדבקה בפעילות שקורית בחוץ בכל חוג שהוא, כדי שנדע שיש חוגים שאפשר לאפשר אותם כבר היום והם עדיין נשארים סגורים.

רפאל אלפרן: יש לי חוגי כדורסל לכיתות א' עד ד' בנס ציונה שמתקיימים בחוץ.

רפאל אלפרן: אני יכול לאפשר חוג ללא מגע, עד 20 ילדים.

רפאל אלפרן: מותר לילדים האלה להגיע לבית הספר כי הם פחות מסוכנים.

רפאל אלפרן: מתחילת נובמבר החזירו ילדים מכיתה ה', כאילו זה מקצועני, לשחק נגד קבוצות בערים אחרות – זה מותר.

רפאל אלפרן: ילדים מ-ה' עד י"ב, לא מגיעים לבית הספר כי הסיכון להדבקה אצלם יותר גבוה, אבל הם מקיימים אימונים בתוך אולם כדורסל, בתוך מגרשי כדורגל, עם מגע, נגד קבוצה מעיר אחרת.

רפאל אלפרן: לעומת זאת, לא ניתן לקיים חוג לילדים מכיתה א' עד ד', שניתן לייצר בו אימון ללא מגע, כשכל אחד בא עם הציוד שלו.

רפאל אלפרן: אנחנו התאמנו חצי שנה ולא הייתה לנו הדבקה אחת במועדון בגלל החמרות.

רפאל אלפרן: מצד אחד, מותר להם לבוא לבית הספר, ומצד שני, אסור לקיים עבורם חוג במרחב פתוח, בלי מגע, וזאת לעומת ילדים מכיתה ה' ומעלה במקצוענים שיכולים להתאמן נגד מישהו אחר - זה הזוי.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: נוסיף את זה לרשימת הדברים חסרי ההיגיון שמנינו כאן קודם.

יפעת שאשא ביטון: זה עוד נושא שצריך לטפל בו.

יפעת שאשא ביטון: צריך להחזיר את חוגי הילדים, ובוודאי אלו שמתקיימים בחוץ, ולאפשר להם גם את האוורור הזה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, הישיבה נעולה.