ועדת המשנה לקידום הבטיחות בדרכים, כנסת 23, פרוטוקול מספר 3, 2020-11-29 10:34

בועז טופורובסקי: בוקר טוב.

בועז טופורובסקי: תודה רבה למי שהגיע ותודה רבה למי שהצטרף ב-זום.

בועז טופורובסקי: היום ה-29 בנובמבר 2020, י"ג בכסלו התשפ"א ואנחנו פותחים את ישיבת ועדת המשנה לקידום הבטיחות בדרכים בנושא בטיחות בדרכים בסביבת בתי הספר ומוסדות חינוך והטמעת חינוך תעבורתי לכל הגילאים.

בועז טופורובסקי: אני חושב שהישיבה הזאת מתבקשת לאור החזרה כמעט לשגרה של בתי הספר.

בועז טופורובסקי: אני רוצה שנתחיל עם סרטון ומשם נתקדם.

בועז טופורובסקי: הסרטון מטעם אור ירוק.

בועז טופורובסקי: סרטון לא פשוט לצפייה.

בועז טופורובסקי: (הקרנת סרטון).

בועז טופורובסקי: תודה לאור ירוק על הסרטון.

בועז טופורובסקי: הסרטון מזעזע אבל חשוב שנזכור במה אנחנו עוסקים, בחיי הילדים של כולנו.

בועז טופורובסקי: מקום המדינה 5,139 ילדים נהרגו בתאונות דרכים.

בועז טופורובסקי: מתחילת השנה 44 ילדים ונוער עד גיל 19 נהרגו בתאונות דרכים.

בועז טופורובסקי: לפי ארגון בטרם זו הסיבה המרכזית להיפגעות ילדים ובני נוער.

בועז טופורובסקי: 44 אחוזים מכלל סיבות המוות בקרב ילדים ובני נוער הם כתוצאה מתאונות דרכים.

בועז טופורובסקי: לכן חשוב מאוד שנעשה כל מה שאנחנו יכולים, גם כדי שבסביבת בתי ספר, לשם הילדים מגיעים מוקדם בבוקר, יש פקקים וכל ההורים ממהרים להגיע לעבודה ותוך כדי זה להקפיץ את הילדים.

בועז טופורובסקי: הנושא שלן מוסדות החינוך הוא משהו שחייב להיפתר.

בועז טופורובסקי: מעבר לזה, גם החינוך התעבורתי, אנחנו יודעים שההסתכלות בכל מה שקשור לבטיחות בדרכים צריכה להיות בראש של כל ילד וצריכה להיות מוטמעת בו כחלק אינהרנטי בכל מעבר, בכל תנועה באזור כביש ובכלל.

בועז טופורובסקי: לכן אסור לנו להקל ראש.

בועז טופורובסקי: לכן ביקשתי את הישיבה הזאת.

בועז טופורובסקי: ברשותכם, נתחיל עם מקס אבירם, מנהל אגף זהירות בדרכים במשרד החינוך.

בועז טופורובסקי: בבקשה.

מקס אבירם: בוקר טוב אדוני היושב ראש, אני הכנתי איזושהי מצגת קצרה שמטרתה לתת איזושהי סקירה על מה שנכון להיום מתרחש במערכת החינוך מבחינת תוכניות זהירות בדרכים, פעולות ותוכניות שאנחנו עושים.

מקס אבירם: אני הולך לייצג את הדברים הרשמיים שאנחנו עושים אבל צריך לקחת בחשבון את העובדה שמעבר לזה – אני אציג גם את הדברים האחרים – יש גם פעילות עצומה בנושא הזה של בטיחות בדרכים היום בבתי הספר, במיוחד בבתי הספר היסודיים.

מקס אבירם: באופן הגיוני פחות בעל-יסודיים כי הם עסוקים גם בדברים אחרים אבל שם יש לנו איזושהי ספינת דגל מאוד מאוד גדולה, תוכנית החינוך התעבורתי יחד עם התיאוריה אותה אנחנו מפעילים ועוד איזושהי תוכנית קטנה שתכף אני אדבר עליה, עליה אנחנו הולכים לעשות השנה פיילוט והיא קשורה לאופניים חשמליים ולקורקינטים.

בועז טופורובסקי: אני רוצה שבהתייחסות שלך תתייחס לשני דברים.

בועז טופורובסקי: האחד, כל הנושא של החינוך לזהירות בדרכים, והשני הוא כל מה שקשור להוראות חוזר מנכ"ל והיישום שלהן לגבי הבטיחות הפיזית שיש באזור בתי הספר.

מקס אבירם: אני אעסוק בזה.

מקס אבירם: לא עם הוראות חוזר מנכ"ל אבל אי אעסוק בזה.

מקס אבירם: בהחלט.

מקס אבירם: דבר ראשון שאני רוצה לדבר עליו זה כל התהליך או הפעילות שמתחוללת מדי בוקר ומדי צוהריים בסביבת בית הספר, בסביבת הכניסה לבית הספר שמבחינתנו שורש הפוטנציאל להיפגעות של תלמידים ושל אחרים שמגיעים לסביבת בית הספר בבוקר, נובע מכך שכלל בתי הספר במדינת ישראל בשעות הבוקר הופכים להיות לאיזשהו מחולל תנועה גדול וענק שבו כולם שואפים להביא את הילדים שלהם לכניסה לבית הספר, ואם אפשר היה להיכנס עם המכונית לתוך הרחבה הפנימית של בית הספר, כולם היו נכנסים לשם.

מקס אבירם: הסיטואציה הזאת שכולם רוצים להביא את ילדיהם פנימה לתוך בית הספר יצרה שם איזשהו פוטנציאל של היפגעות.

מקס אבירם: אני אומר שכרגע ברוך השם זה לא ממש קורה, לפחות מבחינה סטטיסטית, אבל זה פוטנציאל שצריך להתייחס אליו.

מקס אבירם: את כל הסיפור הזה גילמנו בתוך איזשהו מושג שאנחנו מטמיעים בשנים האחרונות שנקרא מעטפת הבטיחות הפיזית.

מקס אבירם: מעטפת הבטיחות הפיזית מדברת על הסיטואציה בה כלל אוכלוסיית מדינת ישראל שיש לה ילדים מגיעה בדרך כזו או אחרת לכניסה לבית הספר כדי להוריד את הילדים ושם נוצר איזשהו כאוס שאנחנו מנסים לסדר אותו גם בהיבטים פדגוגיים וגם בהיבטים מעשיים.

מקס אבירם: כשאנחנו מדברים על זה, אמנם זה בעיגולים הקטנים בצד שמאל, אבל מגיעים לשם ברגל, מגיעים לשם עם אופניים, מגיעים לשם עם הורים שמסיעים את הילדים שלהם שמהווים אחוז מאוד מאוד גבוה, מגיעים בתחבורה ציבורית, מגיעים בהסעות מאורגנות של חינוך מיוחד וכן הלאה וכן הלאה.

מקס אבירם: כל הסיפור הזה מתאגם ומתכנס לתוך סביבה גיאוגרפית מאוד מאוד קטנה וצרה, כל אחד והתבנית שלו, ואנחנו חושבים שבפעולות מאוד מאוד פשוטות – לפחות בשלב הראשוני – אפשר להסדיר את העניין הזה ואומר למה אני מתכוון.

מקס אבירם: אנחנו הטלנו את הסיפור הזה על רכזת או רכז הזה"ב בבית הספר שאמור לעשות ועושה כאשר בחלק לא מבוטל של בתי הספר היום בכל תחילת שנה מתקיים איזשהו סקר לגבי אופן הגעת התלמידים לבית הספר.

מקס אבירם: פשוט ממפים את זה.

מקס אבירם: סתם לדוגמה, 50 אחוזים מגיעים עם הסעות ההורים, אז יש פתרון לעניין הזה והפתרון הוא מאוד מאוד פשוט.

מקס אבירם: זה נשק וסע.

מקס אבירם: מי שמפעיל נשק וסע באמצעות הורים, זה בעצם תוחם מקום ספציפי בו ההורים יודעים שהם באים עם הרכב, הם לא צריכים לרדת מהרכב.

מקס אבירם: יש מתנדבים מתוך ההורים שעושים את העבודה הזו על פי תורנות מובנית.

מקס אבירם: אותם זוג הורים שנמצאים שם, פותחים את הדלת, מוציאים את הילד או הילדה, שמים עליהם את התיק ואומרים שלום.

בועז טופורובסקי: בכל בית ספר יש רכז?

מקס אבירם: לא.

מקס אבירם: אין בכל בית ספר.

מקס אבירם: את עבודה סיזיפית קשה לשכנע גם הנהלות בית ספר וגם הורים.

בועז טופורובסקי: אבל מה זה סיזיפית?

בועז טופורובסקי: חוזר מנכ"ל אומר שחייב להיות בכל בית ספר, כמו שאמרת, ממש דוח מפורט עם כל הסביבה הפיזית.

מקס אבירם: בסדר, זה לא חוזר מנכ"ל.

מקס אבירם: אנחנו מפעילים את זה אבל אני אומר שמבחינת הביצוע, אין כאן איזושהי חובה על בית הספר לעשות את זה.

מקס אבירם: יכול להיות שצריך לעשות את זה אבל נכון להיום אין חובה ען מנהל בית ספר להפעיל נשק וסע.

מקס אבירם: אנחנו משכנעים אותו בדרכים אחרות לעשות את זה.

אנטאנס שחאדה: זה וולנטרי על ידי ההורים.

מקס אבירם: בדיוק.

אנטאנס שחאדה: אולי צריך להעסיק מישהו בשכר.

מקס אבירם: אני לא יודע אם בשכר.

בועז טופורובסקי: קודם כל, חבר הכנסת אנטאנס שחאדה, תודה שהצטרפת אלינו.

בועז טופורובסקי: הרי לא יפתחו בית ספר בלי חתימה של כיבוי אש כי יש שם סכנה ודברים כאלה, אבל כן יפתחו בית ספר בלי חתימה של הממונה על הבטיחות בדרכים או של הרלב"ד.

מקס אבירם: כי בהגדרות של אישור פעילות של בית ספר בתחילת שנה, כל מה שנמצא מחוץ לגדר בית הספר הוא לא באחריות מנהל בית הספר.

מקס אבירם: הוא באחריות הרשות המקומית.

מקס אבירם: אז מה שקורה זה שיכול להיות שצריך לשלם איזושהי פסיקה כאן שהסביבה הקרובה של בית הספר תהיה גם באחריות משרד החינוך ואז אולי אפשר יהיה לקבוע שם איזה שהם מסמרות בעניין הזה.

מקס אבירם: כרגע נכון לעכשיו כל מה שאנחנו עושים בכניסה לבית הספר, זאת יוזמה של אגף זה"ב.

בועז טופורובסקי: להערכתך בכמה מבתי הספר זה מופעל?

מקס אבירם: למעלה מ-50 אחוזים מבתי הספר מפעילים את נשק וסע.

מקס אבירם: זה המון אבל העבודה היא מאוד מאוד קשה כי אתה צריך לשכנע קודם כל את כל את הנהלת בית הספר להפעיל את זה.

מקס אבירם: אני מצאתי את עצמי הרבה שנים נפגש עם הנהגות הורים בבתי הספר כדי לשכנע אותם ביעילות הסיפור הזה ובחלק מהמקרים הצלחנו ובחלק פחות.

בועז טופורובסקי: יכול להיות שזה אצל המנכ"ל אבל אתה לא חושב שזאת צריכה להיות חובה ולא בקשה, שכנוע ורצון טוב?

מקס אבירם: אני אומר לך מההיבט המקצועי שלי שכל מה שאפשר יהיה לקדם בעניין הזה של בטיחות בדרכים וליישם אותו הלכה למעשה בחוק, בתקנה, בכללים, באחריות, אני לא יודע מה – אני יחד עם זה.

מקס אבירם: אני אתכם.

בועז טופורובסקי: אתה כאן הנציג היחיד ממשרד החינוך.

מקס אבירם: גם אורית לוריא כהן סגניתי.

בועז טופורובסקי: יש חוזר מנכ"ל מחייב.

בועז טופורובסקי: אני קראתי אותו.

מקס אבירם: כן, אבל לא בהיבט הזה.

מקס אבירם: יש חוזר מנכ"ל שאנחנו מוציאים כל שנה שמבקש או מנחה את המנהלים דרך רכזי הזה"ב לבדוק, לעשות מיפוי של כל התשתיות הרכות בכניסה לבית הספר ולהתריע בפני הרשות הספציפית שיש מקום לתקן כל מיני דברים – צביעה של מעברי חציה, תמרורים רלוונטיים וכן הלאה וכן הלאה.

בועז טופורובסקי: יש ממש חוזר מנכ"ל, מעטפת בטיחות פיזית.

מקס אבירם: בדיוק.

מקס אבירם: זה שלנו.

בועז טופורובסקי: כל אחד חייב לנהל תיעוד לתכנון, למעקב ולבקרה.

מקס אבירם: כן.

בועז טופורובסקי: אם זה חוזר מנכ"ל, הוא מחייב.

מקס אבירם: הוא מחייב אבל שוב, האחריות, צריך להבין, כמו בהרבה דברים במדינתנו, יש כאן איזשהו אזור בין אחריות של מנהל בית הספר להתריע על הדברים האלה לבין אחריות של רשות מקומית ליישם את זה, לבנות את זה, לעשות את כל מה שצריך לעשות על מנת שהבטיחות בכניסה לבית הספר תהיה מיטבית.

בועז טופורובסקי: אם אני עכשיו אפנה למנכ"ל – אני מנסה להיות בונה כי אנחנו חושבים שזה מאוד מאוד חשוב ואתה עושה עבודת קודש – וחוזר המנכ"ל אומר דברים מאוד מאוד נכונים.

מקס אבירם: אני אתך.

מקס אבירם: אתה יודע שאני אתך.

בועז טופורובסקי: אם נפנה למנכ"ל משרד החינוך או לשר החינוך ונגיד לו שיש חוזר מנכ"ל - שהוא מחייב, הוראת מנכ"ל מחייבת - אתה יכול להראות לנו כמה היענות יש לחוזר?

בועז טופורובסקי: הוא יפנה אליך שאתה תגיד לו ואז אתה תאמר ש-50 אחוזים בערך.

מקס אבירם: לא, אני אמרתי 50 אחוזים מבחינת התוכנית נשק וסע.

מקס אבירם: שוב, אם תקרא טוב את חוזר המנכ"ל, הוא מנחה את מנהלי בתי הספר להתריע בפני ליקויים בטיחותיים שקיימים בכניסה לבית הספר הוא לא מפעיל עליהם אחריות שהם יצטרכו להתקין את הדברים כי מי שצריך להתקין, זאת הרשות המקומית.

בועז טופורובסקי: תכף נגיע לזה לשלמה דולברג.

בועז טופורובסקי: אנחנו ננסה להגיע אליו לפני שהוא עוזב.

בועז טופורובסקי: עוד לא סיימת.

בועז טופורובסקי: רק התחלת את המצגת.

מקס אבירם: מה שאנחנו עשינו בכוחות שלנו, מיפינו את דרך ההגעה או את דרכי ההגעה של תלמידים לבית ספר ולכל אחד נתנו פתרון.

מקס אבירם: פתרון מקומי שלנו.

מקס אבירם: למשל, אם יש אחוז מסוים של תלמידים שהם באים ברגל מהבית לבית הספר, ויש כאלה, אנחנו מלמדים אותם דרך הרכזים והמורים שלנו בתוך בית הספר את הדרך הבטוחה מבית לבית הספר ובחזרה.

מקס אבירם: זה לא מונע את כל מה שראינו בסרט כי יש עוד משתתפים בתוך המהלך הזה שצריכים להשתתף כמו הורים, כמו מבוגרים אחרים, רשות מקומית, מודעות של נהגים.

מקס אבירם: נהג שנוסע בכביש דו נתיבי בעיר ורואה שהרכב מימינו נעצר במעבר חציה והוא ממשיך לנסוע, יש כאן לקות של הבנה שנצברת בניסיון של הנהיגה.

מקס אבירם: צריך להבין שאם הרכב עצר לפני מעבר חציה, אתה לא יכול להמשיך לחצות כי יכול להיות שבדיוק ילד עובר וזאת הסיטואציה שקרתה כאן בכמה מהסרטונים.

מקס אבירם: בכל אופן, אנחנו יצרנו כאן פתרונות להולך רגל.

מקס אבירם: אנחנו מלמדים אותו את הדרך הבטוחה.

מקס אבירם: הורים, אנחנו מנסים לשכנע עד כמה שאנחנו יכולים להפעיל את נשק וסע כי זה פתרון שנותן מאה אחוזי בטיחות בעניין הזה של הילדים וגם חסכון בזמן.

מקס אבירם: במקום שכולם ייכנסו לתוך איזשהו דד-אנד בכניסה לבית הספר ויהיה שם בלגן גדול, בעצם יש להם נתיב שבו הם מורידים את הילד וממשיכים הלאה.

מקס אבירם: אז חוסכים זמן.

מקס אבירם: הסעות של חינוך מיוחד, אפשר לסמן להם מקום בו הם מורידים ולא להתחיל להסתבך שם עם כל העניין.

מקס אבירם: כמובן משמרות זהב"ב לכל אלה שמגיעים וצריכים לעבור מעברים כאלה ואחרים בכניסה לבית הספר.

מקס אבירם: אנחנו בכוחותינו ובסמכויותינו אנחנו בעצם מפעילים תוכניות פדגוגיות כאלה ואחרות על מנת לפתור את בעיית מעטפת הבטיחות הפיזית בכניסה לבית הספר.

מקס אבירם: כבר יצרנו קשר ראשוני עם הרשות הלאומית על מנת להרים קומה את כל הסיפור הזה של מעטפת הבטיחות הפיזית במובן של להתחיל לצרף גורמים עירוניים וממשלתיים כמו משטרה, רשות מקומית ועוד גופים כדי לטייב יותר את כל סביבת בית הספר בסיפור הזה של מעטפת הבטיחות, בסיפור של תשתיות רכות, תמרורים, מעברים.

מקס אבירם: לדעתי זה ייתן בסופו של דבר את הפתרון.

מקס אבירם: הפתרון הוא ליצור שם סיטואציה תעבורתית שאפשר לחיות אתה במובן שהיא תיצור כמה שפחות פוטנציאל היפגעויות של תלמידים והורים.

בועז טופורובסקי: הרעיון מובן.

בועז טופורובסקי: האלה היא לגבי היישום שלו.

מקס אבירם: אני אומר.

מקס אבירם: מרבית הדברים שתלויים בנו, בקטע של להכשיר תלמידים ללכת לבד לבית הספר, נשק וסע וכן הלאה, אנחנו עושים כמיטב יכולתנו.

מקס אבירם: זה לא מאה אחוזים.

מקס אבירם: כדי שזה יהיה מאה אחוזים, צריכה להיות איזושהי חובה, איזושהי חקיקה, איסזשהו כלל שמחייב את כלל הגופים שמשתתפים בעניין הזה לעשות את זה.

בועז טופורובסקי: אני מבין שמכאן אתה עובר לוועדת החינוך.

בועז טופורובסקי: חכה רגע.

בועז טופורובסקי: שלמה דולברג, מנכ"ל מרכז השלטון המקומי, אני מבין שאתה יכול להשתתף עד 11:00.

בועז טופורובסקי: בדרך כלל הייתי רוצה שתשמע את שאר המשרדים לפני כן.

בועז טופורובסקי: אחר כך נחזור למצגת של מקס אבירם.

בועז טופורובסקי: שלמה, אני אשמח שמעבר לדברים אתה רוצה להגיד, תתייחס למעטפת הבטיחות הפיזית.

בועז טופורובסקי: זה חוזר מנכ"ל משרד החינוך אבל אי אפשר יהיה ליישם אותו בלי השלטון המקומי.

בועז טופורובסקי: מעבר לכך, בבדיקה שביקשנו ממשרד התחבורה, תקציב לפיתוח תשתיות ברשויות מקומיות ב-2020, רק 12 פרויקטים מתוך 467 פרויקטים התחילו.

בועז טופורובסקי: אני מנסה להבין למה.

בועז טופורובסקי: בערך שמונה מתוך 236 זה סביב בתי ספר.

בועז טופורובסקי: יש טענה ממשרד התחבורה – הם עוד לא דיברו, אני מקדים את זה כי אתה קצר בזמן – שלא הכול מיושם על ידי השלטון המקומי.

בועז טופורובסקי: אני אשמח לשמוע, מעבר למה שאתה רוצה להגיד, את ההתייחסות שלך לנושאים האלה.

שלמה דולברג: תודה רבה יושב ראש הוועדה.

שלמה דולברג: אני מודה לכם על הדיון הזה.

שלמה דולברג: אתם עושים משהו מאוד מאוד חשוב.

שלמה דולברג: תודה לך, תודה לחברי הכנסת ולמשתתפים.

שלמה דולברג: אני מתנצל שאני לא אוכל להישאר אבל יוחאי, מנהל המינהל לבטיחות וחירום במרכז השלטון המקומי, יישאר וכמובן יתרום את כל מה שצריך מבחינתנו לידע ולקידום הנושאים.

שלמה דולברג: קודם כל, הסרטון מזעזע.

שלמה דולברג: אני הזדעזעתי כמו כולכם.

שלמה דולברג: אני בהחלט חושב שמר אבירם צודק, שסביבת בית הספר היא הגורם הקריטי, או מהגורמים הקריטיים, כדי לטפל בנושאים האלה.

שלמה דולברג: הוא גם צודק שהחוזר מתייחס לגבולות בית הספר כגבול האחריות של מנהל בית הספר ומעל זה ומחוץ לזה, הרשות המקומית.

שלמה דולברג: לרשות המקומית יש מטה בטיחות עירוני.

שלמה דולברג: לכל רשות מקומית יש מטה כזה.

שלמה דולברג: מטה בטיחות שהוקם ביוזמת הרשות הלאומית והוא פועל ותפקידו לשבת בשולחן עגול עירוני ולבדוק את הבעיות, להכיר את הבעיות ולטפל בבעיות.

שלמה דולברג: לצערי משרד התחבורה קיצץ את התקציבים של מטות הבטיחות העירוניים האלה והוריד אתם ל-20 אחוזים מהתקציב שהיה להם לפני מספר שנים.

שלמה דולברג: בעיניי זה להשפיל את הנושא.

שלמה דולברג: להוריד תקציב מדינה ב-80 אחוזים ולהשאיר אותו על 20 אחוזים, תקציב שאמור להתחלק בין כל מטות הבטיחות העירוניים, זה מהלך דרמטי ולא נכון ואנחנו מתריעים על זה הרבה זמן.

שלמה דולברג: אני מקווה שהוועדה תטפל בזה.

שלמה דולברג: אני קורא לוועדה לפנות למשרד התחבורה ולבקש הסברים מה קרה עם התקציבים של מטות הבטיחות שהם בעצם יסוד התשתיות הפיזיות לטפל בבעיות האלה.

שלמה דולברג: זה נושא אחד שהוא רלוונטי והוא חשוב.

שלמה דולברג: הנושא השני הוא הטיפול של נשק וסע.

שלמה דולברג: אני חושב שזה טיפול מדהים עם הרבה ידע, שיתוף הורים, שיתוף תלמידים וגם הסדרה פיזית.

שלמה דולברג: אגב, זאת גם הנחיה להסדרה פיזית של מטה הבטיחות העירוני, מה הוא צריך לעשות כדי לטפל בבעיה הזאת.

שלמה דולברג: אני חושב שצריך לתגבר את זה.

שלמה דולברג: אני חושב שצריך להכניס את זה גם לחוזר מנכ"ל משרד החינוך וגם לחוזר מנכ"ל משרד הפנים, כדי שזה יהיה מחייב, כדי שהטיפול בנשק וסע על כל מה שעושה העמותה הזאת יהיה מחייב.

שלמה דולברג: אני קורא לכם לפנות למשרדים האלה ולחייב את הרשויות המקומיות לעבוד בתיאום עם העמותה הזאת שהיא עמותה נפלאה שעושה פלאים.

שלמה דולברג: גם אם זה עולה קצת כסף, אני חושב שראוי להשתמש בזה ולפתור חלק מהבעיות.

שלמה דולברג: נושא תקציבים תשתיתיים אחרים שמשרד התחבורה מקצה לרשויות המקומיות, ונאמר כאן שיש בו תת ניצול.

שלמה דולברג: אנחנו מודעים לזה ופנינו למשרד התחבורה כמה פעמים, למר פרומר, לקבל רשימה מסודרת של איזו רשות מקומית לא ניצלה ולמה או איזו רשות לא ניצלה ולמה יועד התקציב.

שלמה דולברג: אנחנו מוכנים, כארגון וולנטרי שמייצג רשויות מקומיות, לטפל בזה, רק תנו לנו את הנתונים.

שלמה דולברג: אם צריך דרך הוועדה, אנחנו נשמח לקבל רשימה.

בועז טופורובסקי: אני קיבלתי את זה לפני כמה ימים.

בועז טופורובסקי: אם משרד התחבורה יסכים, אני לא רואה סיבה שלא, נעביר לך את זה.

בועז טופורובסקי: תראה, יש כאן הרבה מאוד.

בועז טופורובסקי: גם ענייחני מצ'ינג, אז ברשויות חלשות מבקשים רק 10 אחוזים מצ'ינג.

בועז טופורובסקי: יכול להיות שיש בעיה ברשויות חלשות אבל אני רואה גם רשויות חזקות שהנושאים האלה לא נעשו.

שלמה דולברג: לכן אני מבקש את הרשימה.

שלמה דולברג: אנחנו מבקשים אותה כבר הרבה זמן.

שלמה דולברג: אנחנו נעשה את כל מה שאנחנו יכולים, ויש לנו יכולת.

שלמה דולברג: אמנם וולנטרית, אנחנו לא המפקד שלהם ולא הרגולטור שלהם אבל נעשה את כל מה שצריך כדי שינצלו.

שלמה דולברג: יש לנו כלים לעשות את זה בדרכים וולנטריות.

שלמה דולברג: זה לגבי התשתיות.

שלמה דולברג: אני אומר, תשתיות, קודם כל צריך לתקצב את מפות הבטיחות כפי שהן היו לפני חמש ושבע שנים ולא להוריד אותן ל-20 אחוזים.

שלמה דולברג: שנית, צריך להשתמש בעמותת נשק וסע באופן מחייב על פי חוזר מנכ"ל משרד הפנים ועל פי חוזר מנכ"ל משרד החינוך כדי שיהיה גוף שייתן את הידע שלו גם לפעילות ולשיתוף ההורים בהורדה בבית הספר וגם לתשתיות שצריך לטפל בהן והעמותה הזאת מומחית בזה.

שלמה דולברג: לגבי רשימת ניצול, אשמח לקבל רשימת ניצול וכמובן לטפל בה.

שלמה דולברג: כל הנושאים שהוזכרו בממד החינוכי על ידי מר אבירם מקובלים עלינו.

שלמה דולברג: גם החידוש של חינוך נוער שמגיע באופניים וקורקינטים לרישוי, החינוך המיוחד שנעשה מעבר, חינוך מקצועי שנעשה מעבר למה שנעשה בתיאוריה בגיל יותר מאוחר, אלה דברים נכונים וטובים.

שלמה דולברג: דבר אחרון שרציתי לומר זה לגבי התכנון קדימה של בתי הספר דרך המודל והפרוגרמה של בניית בתי ספר חדשים.

שלמה דולברג: מי שמוביל את זה, זה משרד החינוך.

שלמה דולברג: צריך להוסיף לפרוגרמה הזאת ראייה תכנונית עתידית לגבי ההשתלבות של בית הספר במערך התחבורה העירוני בשכונה.

שלמה דולברג: זה לא נעשה ואני חושב שאם הוועדה תקרא למשרד החינוך לעשות את זה, זה גם הוזכר כאן, אני חושב שזה יהיה תכנון לעתיד טוב יותר מבחינת תשתיות תחבורה ליד בית הספר.

בועז טופורובסקי: אני יודע שיש לכם הרבה דברים על הראש ואתם עוסקים בהרבה נושאים.

בועז טופורובסקי: אני חושב שזה נושא שמאוד כדאי שתרכז אותו אפילו באופן אישי יחד עם יוחאי שעושה עבודת קודש.

בועז טופורובסקי: אני מרגיש שהנושא של הטיפול בתשתיות בחלק מבתי הספר היה יכול להיות מטופל בצורה יותר ממוקדת, יותר חזקה, יותר דחופה.

שלמה דולברג: אני מסכים.

בועז טופורובסקי: עצם העובדה שיש תקציבים שלא נוצל, זה משהו שמטריד.

בועז טופורובסקי: גם עצם העובדה שיש בערך 50 אחוזים מבתי הספר ללא משמרות זהירות בדרכים והמון ליקויים – ועוד מעט גם הרלב"ג יציג – כאשר יש בתי ספר שגילו בהם ליקויים ב-2019 וב-2020 הם לא תוקנו.

בועז טופורובסקי: המון בתי ספר.

בועז טופורובסקי: אני חושב שזה משהו שדורש טיפול ממוקד של השלטון המקומי.

בועז טופורובסקי: נעבוד בזה ביחד.

בועז טופורובסקי: היכן שאתה לא מצליח, תעלה דגל מולנו ואנחנו נדע לפעול מול משרדי התחבורה והחינוך ולדאוג לכך גם מול הרשויות עצמן.

בועז טופורובסקי: זה מספיק חשוב כדי שלא נניח לזה לרגע.

שלמה דולברג: בסדר גמור.

שלמה דולברג: תודה על ההזדמנות.

שלמה דולברג: אני מתנצל שאני צריך לרדת.

בועז טופורובסקי: תודה.

בועז טופורובסקי: מקס, אנחנו חוזרים אליך ולמצגת.

מקס אבירם: ברשותך, אני אעבור לנושא החינוך.

מקס אבירם: אני אנסה למצות אותו כמה שיותר ולהדק אותו כדי שלא יילקח זמן רב מהדיון בוועדה.

מקס אבירם: במוסדות החינוך אנחנו מפעילים, למעשה נכון להיום, ארבע תוכניות מרכזיות – שתיים ביסודי, אחת שאנחנו הולכים לנסות אותה בקרוב בחטיבת הביניים, בכיתה ט', ואחת גדולה, גדולה, גדולה ומרכזית בכיתה י' שהיא החינוך התעבורתי.

מקס אבירם: ביסודי אנחנו מפעילים שתי תוכניות מזה שנים רבות.

מקס אבירם: אחת נקראת "ללמוד תנועה".

מקס אבירם: היא יכולה להתבצע מבחינת שיקול דעת של מנהל בית ספר או בכיתה א' או בכיתה ב'.

מקס אבירם: היא משלבת תנועה ובטיחות בדרכים כי יש ביניהם קשר.

מקס אבירם: יש קשר בין תנועה לבין בטיחות בדרכים.

מקס אבירם: אני מזכיר לכם שמדובר על תלמידים רכים שרמת הקוגניציה שלהם היא לא המפותחת ביותר מבחינת המודעות לסכנות וכן הלאה.

מקס אבירם: את התוכנית הזאת אנחנו מפעילים הרבה שנים על סדרי גודל עצומים.

מקס אבירם: בשנת תש"ף 125,500, כמעט 126,000, תלמידים למדו את התוכנית הזאת.

מקס אבירם: היעד השנה הוא ל-137,000.

מקס אבירם: שוב, אני מזכיר לכם שיש כאן שילוב של כיתות א' ו-ב'.

מקס אבירם: רוב כיתות א' לומדות את זה אבל יש מנהלי בתי ספר שחושבים שהיא צריכה להיות ב-י'.

מקס אבירם: צריך לדעת – גילוי נאות – שבשנה הזאת אנחנו הולכים לשנות את התכנים של התוכנית הזאת.

מקס אבירם: אדוני היושב ראש, אני מזכיר לך שהאגף שלי הוא אגף שעוסק גם בנגישות וגם בבטיחות ילדים.

מקס אבירם: אנחנו הולכים להפוך את התכנים של התוכנית הזאת ולשלב בתוכה תכנים של זהירות בדרכים, גם של נגישות וגם של בטיחות ילדים.

מקס אבירם: זאת אומרת, זאת תהיה איזושהי תוכנית אינטרדקשן כזו, לתלמידים שמגיעים לבית הספר היסודי בכיתה א' והם יוכלו להיתקל בפעם הראשונה בנושאים האלה, להבין מה זאת התייחסות לאחר או כבוד לאחר, לבין מה אלה סכנות ותנועתיות בכלל במרחב התעבורתי וגם להבין שיש סכנות גם בבית וגם במרחבים הציבוריים בהיבטים של תאונות.

מקס אבירם: ברגע שזה יהיה, אני אשמח להציג בפניכם.

מקס אבירם: כרגע אנחנו עדיין עובדים על הוורסיה הישנה של התוכנית שכל כולה עוסקת בבטיחות בדרכים ובתנועה.

מקס אבירם: בכיתות ה' יש לנו תוכנית שנקראת "עצמאים בשטח".

מקס אבירם: זו תוכנית שהיא כבר מתוקשבת לחלוטין.

מקס אבירם: היא מורכבת מ-11 יחידות לימוד כאשר החלק העיקרי של התוכנית הזאת היא לבוא ולומר לתלמידים במערכת החינוך בכיתה ה' שאתם ילדים גדולים, אנחנו נלמד אתכם את הסביבה התעבורתית הקרובה והרחוקה שלכם ואתם תוכלו להתמודד עם המרחב התעבורתי באופן עצמאי.

מקס אבירם: לכן גם היא נקראת עצמאים בשטח כי בגיל הזה של כיתה ה', ילדים כבר פיתחו את הקוגניציה ואת המודעות לסכנות שקיימות בדרך ואנחנו צריכים ללמד אותם להתחיל להתנהל במרחב התעבורתי במעגלים, מהמעגל הקרוב לביתם ולבית ספרם ולהרחיב את המעגלים בישוב או בעיר או במקום בו הם נמצאים.

בועז טופורובסקי: אתם מצליחים להטמיע את זה עכשיו עם הקורונה?

מקס אבירם: אנחנו מצליחים.

מקס אבירם: כן, מלמדים בלמידה מרחוק.

מקס אבירם: במערכת החינוך יש סייד שנקרא תיק תוכניות לימודים ובתיק תוכניות הלימודים כל מורה בכל מקצוע שהוא, כולל זה"ב, יכול למצוא את מקומו שם ולדעת מה מלמדים ב-א' ומה מלמדים ב-ה' ומה מלמדים ב-י' כי גם לשם הכנסנו חינוך תעבורתי.

מקס אבירם: יש שם מערכי שיעור, מאגרי שאלות, תמונות, פעולות ופעילויות.

מקס אבירם: כל מה שצריך לדעת בעניין הזה נמצא שם אבל אנחנו לא מניחים את זה למזל אלא אנחנו גם מפעילים מערך שלם כבר שנים רבות של הכשרה של מורים כי המורים בזהירות בדרכים הם לא מורים שבאים מהפרופסיה הזאת כי אין פרופסיה אקדמית כזאת.

מקס אבירם: למעשה אנחנו ניזונים ממורים שמלמדים מקצועות אחרים בבית ספר ועל פי החלטת מנהל שבוחר את אותם מורים, שולח אותם אלינו ואנחנו מכשירים לתוכניות השונות ולריכוז זה"ב, למי שרוצה להיות רכז זה"ב ואנחנו מוצאים לנכון שהוא מתאים.

מקס אבירם: אלה שתי התוכניות המרכזיות שפועלות ביסודי.

מקס אבירם: בנוסף לזה אני מוסיף מילה.

מקס אבירם: צריך לזכור שבמערכת החינוך אנחנו פיתחנו גמול ריכוז לתפקיד שנקרא רכז או רכזת זה"ב בבית ספר.

מקס אבירם: הפרסונה בבית הספר שמנהלת את כל סיפור הבטיחות בדרכים בבית הספר לאורך כל השנה, גם פורמלית, גם בדאגה לכך שילמדו את התוכניות האלה, וגם לא פורמלית, לעשות את כל ימי השיא, הפעילויות, החגים.

מקס אבירם: כל מה שאפשר לקשור אתו את הזה"ב, עצם רכז או רכזת הזה"ב עושים את זה בבית הספר.

מקס אבירם: צריך לקחת בחשבון שיש שם פעילות עצומה.

מקס אבירם: רק לפני שבועיים הסתיים שבוע הבטיחות בדרכים, שאנחנו שותפים לו כל שנה, והשנה היו פעילויות.

מקס אבירם: קיבלנו משובים.

מקס אבירם: בפעם האחרונה שהסתכלתי על הנתונים, קיבלנו מסדר גודל של 1,850 רכזים שדיווחו על הפעילות.

מקס אבירם: זה אומר 1,850 בתי ספר שדיווחו על כך שהם השתתפו בשבוע הבטיחות ועשו פעילויות מפעילויות שונות, גם מה שאנחנו מציעים וגם יצירתיות שלהם בעניין הזה.

בועז טופורובסקי: טוב מאוד.

בועז טופורובסקי: משמרות זה"ב.

מקס אבירם: במשמרות הזה"ב אנחנו דשים כמעט בכל הדיונים שהיו כאן.

בועז טופורובסקי: נכון.

בועז טופורובסקי: מה קורה עכשיו?

מקס אבירם: נכון לעכשיו כיתות ו' חזרו לפעילות.

מקס אבירם: מבחינת הכשרה של תלמידי כיתות ו' פוטנציאלית שיכולים לקיים את הפעילות הזו, יש לנו 1,400 כיתות בלבד מתוך 2,500.

בועז טופורובסקי: מתוך 5,000.

מקס אבירם: לא.

מקס אבירם: מתוך 2,500.

מקס אבירם: אני רוצה לשנות את הפרדיגמה הזאת.

מקס אבירם: לא כל בית ספר יכול לקיים משמרות זה"ב ואת זה צריך לקחת בחשבון.

בועז טופורובסקי: נכון.

בועז טופורובסקי: אבל היכן שאי אפשר לקיים משמרות זה"ב, זה בגלל שיש שם בעיות בטיחות.

מקס אבירם: בדיוק.

מקס אבירם: לכן מדובר ב-2,500.

בועז טופורובסקי: ב-50 אחוזים מבתי הספר, יש בהם בעיות בטיחות שאפילו משמרות זה"ב אי אפשר לקיים שם.

בועז טופורובסקי: אם כן, איך ילדים הולכים?

מקס אבירם: צריך למצוא את הפתרונות.

מקס אבירם: מידת האחריות – לא שאני מנסה להתנער מהאחריות – לא צריכה להיות כל כולה על המוסד החינוכי או על מערכת החינוך.

מקס אבירם: אם ילד שלי לומד בבית ספר שאני יודע שאין שם משמרות זה"ב ואי אפשר לקיים משמרות זה"ב וכן הלאה, אני אדאג למצוא את הפתרון להביא אותו לבית הספר בצורה הבטוחה ביותר.

בועז טופורובסקי: אין ספק, אבל היכן שאנחנו יכולים לעזור ולשפר תשתיות, קודם כל לדעת, שזה כל הזמן יהיה בראש שלנו ולטפל בזה.

בועז טופורובסקי: אתה אומר שבמחצית מבתי הספר שאפשר לקיים משמרות זה"ב.

מקס אבירם: היום רק ב-1,400 כיתות אפשר להפעיל את משמרות הזה"ב ואנחנו נלחמים בסיטואציה הזאת.

מקס אבירם: אנחנו מנסים למצוא פתרונות לכך שלא יהיה כל הזמן פער בין ההכשרה לבין הפוטנציאל של ההפעלה.

מקס אבירם: אני מקווה מאוד שאנחנו נגיע אליו בקרוב.

מקס אבירם: אנחנו ביקשנו החרגה ממשרד החינוך ומהחמ"ל המרכזי של משרד החינוך בעקבות הקורונה, להחריג את השוטרות כדי שאפשר יהיה להכניס אותן למוסדות חינוך.

בועז טופורובסקי: קיבלתם?

מקס אבירם: לא.

מקס אבירם: עדיין לא.

מקס אבירם: ביקשנו ואנחנו מחכים לתשובה.

בועז טופורובסקי: ממי התשובה?

מקס אבירם: אגף הביטחון של משרד החינוך מפעיל חמ"ל בו יש כל הזמן דיונים שוטפים לגבי הקורונה, סטטוסים וכן הלאה.

בועז טופורובסקי: איך כרגע המשטרה מכשירה?

מקס אבירם: היא מכשירה במקוון.

מקס אבירם: באמצעות ה-זום.

בועז טופורובסקי: יש לך מחסור בשוטרים?

מקס אבירם: פוטנציאלית היו 40 תקנים וירדנו ל-20 תקנים.

מקס אבירם: זה לא אצלי.

בועז טופורובסקי: נציג המשטרה, יוסי, אתה רואה פער גדול בהכשרה של כיתות למשמרות זהירות בדרכים?

בועז טופורובסקי: תציג את עצמך.

יוסי שרביט: קודם כל, שלום.

יוסי שרביט: קצין אג"ם של אגף התנועה.

יוסי שרביט: במסגרת התפקיד שלי אני אחראי גם על נושא משמרות זה"ב.

יוסי שרביט: קיצוץ התקנים לא רלוונטי לעניין כי ניתן לו מענה חלופי באמצעות שוטרים קהילתיים.

יוסי שרביט: הבעיה שאנחנו נמצאים בתוכה כבר לא מעט חודשים היא הקורונה ולתוך העניין הזה פנינו למקס ולמשרד החינוך להחריג את המדריכים שלנו שיוכלו ללמד בבתי הספר.

יוסי שרביט: כרגע הם לא יכולים.

יוסי שרביט: כדי לא לשקוט על השמרים עשינו מספר פעולות, החל מלמידה ב-זום שמתבצעת על ידי אותן מדריכים, דרך זה שגם עשינו למידה מצולמת.

יוסי שרביט: הקמנו מערכים מצולמים של כל החומר העיוני, הוא עבר לאותן רכזות זה"ב והכול כדי לקצר זמנים ולעשות את הדברים טוב יותר ביום שאפשר יהיה ללמד בכיתה.

יוסי שרביט: אני חייב להדגיש שהכשרה של תלמיד כזה מורכבת משני נדבכים.

יוסי שרביט: האחד, הלמידה העיונית שלה נתנו את הפתרון החלופי, הזמני, איך שנקרא לו, שהוא באמצעות ה-זום והלמידה המצולמת, והשני, שאין לו תחליף, הוא שחייבת להיות הכשרה מעשית וכדי שזה יקרה צריך להגיע לבית הספר ולהכשיר אותם.

יוסי שרביט: זה נכון לרגע זה לא מתקיים כי משרד החינוך, כמו שציין מקס, צריך לתת את הסכמתו שהם יוכלו להיכנס לבתי הספר.

מקס אבירם: אני מקווה שבימים הקרובים אנחנו נקבל תשובה כי אנחנו לוחצים.

מקס אבירם: ביום חמישי האחרון היה לי דיון עם המנכ"ל החדש של משרד החינוך, בישיבת הכרות עם מנכ"לית הרלב"ד, ואנחנו העלינו את הנושא הזה והוא כבר ב-לופ של הסיפור הזה.

מקס אבירם: אני מאוד מקווה שבקרוב נקבל את האישור כי בלי ההצבה, ההסמכה הזאת של תלמידים על מעברי החציה, זה לא יכול להתקיים כי זה חלק מהכלל.

בועז טופורובסקי: בנושא ההכשרה של השוטרים הקהילתיים, אתה נתקל בחסמים משמעותיים?

בועז טופורובסקי: הבנתי שזה לא הולך כל כך חלק.

יוסי שרביט: לא.

יוסי שרביט: אני אומר שוב שיש את העוגן, שאלה הן מדריכות הזה"ב שעושות את זה שנים.

בועז טופורובסקי: ה-40 שירדו ל-20.

יוסי שרביט: כן.

יוסי שרביט: יש את החלופה של מש"קים קהילתיים והחלופה הזו בסך הכול מביאה אתה הרבה מאוד יתרונות כי היא מאפשרת לנו להיכנס.

יוסי שרביט: המש"קים הקהילתיים האלה פועלים גם במגזרים נוספים – במגזר החרדי ובמגזר הערבי – והם פועלים שם בשגרה בפעילות אחרת ולאו דווקא זה"ב ועכשיו הם יכולים להיכנס גם למקומות האלה.

יוסי שרביט: הכול בכפוף להתניות שצוינו כאן.

יוסי שרביט: אי אפשר ללמד בבית ספר ולהכשיר תלמידים בזה"ב בבית ספר שיש בעיה של תשתית ואחר כך להוציא את הילד לאותו מקום כדי שיאפשר לילדים לחצות במקום שאין תשתית.

יוסי שרביט: תנאי בסיס לקיום של מדריכי זה"ב, הוא קיום של תשתיות מאושרות ובסמיכות לאותו בית ספר.

בועז טופורובסקי: בסדר.

בועז טופורובסקי: מקס, תחזור לנושא שלך.

בועז טופורובסקי: ברוך הבא חבר הכנסת מיכאל מיכאלי.

מקס אבירם: אני אתמקד בעוד שני דברים בלבד.

מקס אבירם: בבית הספר העל יסודי, בחטיבת הביניים ובחטיבה העליונה, יש לנו שתי תוכניות.

מקס אבירם: תוכנית אחת אנחנו הולכים לנסות אותה ממש בקרוב, בינואר.

מקס אבירם: אני מקווה שנעשה פיילוט על כמה מאות כיתות ט' בתוכנית חדשה שמסתיימת כתיבתה ממש בימים אלה.

מקס אבירם: תכנית שמתמקדת כל כולה באופניים חשמליים ובקורקינטים, או מה שנקרא כלי רכב לא מרושיינים.

מקס אבירם: אנחנו הולכים להפעיל תוכנית של עשר שעות, עשרה שיעורים לכיתה, כולל ניטור של התוכנית הזאת ומעקב אחריה.

מקס אבירם: במידה ונקבל תוצאות טובות, אני אלחם לקבל משאבים על מנת להמשיך בה.

בועז טופורובסקי: בכמה כיתות אתם עושים את הפיילוט?

מקס אבירם: כמה מאות.

מקס אבירם: אני לא זוכר בדיוק את המספר הנומינלי אבל אנחנו מדברים על 300-200 כיתות.

בועז טופורובסקי: אל תשכח לעדכן אותי בתוצאות.

מקס אבירם: ברור.

בועז טופורובסקי: נראה חשוב מאוד.

מקס אבירם: און ליין.

מקס אבירם: אם זה יקרה, אני מקווה מאוד שנצליח להשיג את המשאבים כמובן בעזרת

מקס אבירם: כם במידת הצורך ונוכל להפעיל תוכנית קבועה בכיתות ט' שתכין את התלמידים ותמשיך להכין אותם גם בחינוך התעבורתי בכיתה י' לעובדה שהם רוכבים על כלי הרכב האלה והם לא מכירים את התוכנית.

מקס אבירם: הדבר האחרון, חינוך תעבורתי.

מקס אבירם: בשלוש השנים האחרונות אנחנו מפעילים תוכנית הם המון כלים, עם המון חומרים ועם מבחן תיאוריה שמתקיים בבית הספר בתום התוכנית הזאת.

מקס אבירם: כל מי שעובר אותה, מקבל פטור לשלוש שנים מבחינת התיאוריה הכללית כי זה בתיאום עם משרד הרישוי.

מקס אבירם: לשנה הזאת, לשנה הקרובה, יש לנו סדר גודל של כ-4,300 כיתות.

בועז טופורובסקי: למה לא כולם ניגשים למבחן?

בועז טופורובסקי: בשקף הבא אני רואה שיש 4,000 כיתות.

מקס אבירם: לא.

מקס אבירם: זה היה בשנה האחרונה כי עשינו את זה בהדרגה.

מקס אבירם: זה בדיוק מה שאני אומר.

מקס אבירם: הנתונים שיש כאן, אלה נתונים של השנה האחרונה.

מקס אבירם: מתוך ה-4,000 כיתות, נבחנו 2,395, שזה בערך 45,000 תלמידים ויש לנו הישגים של קרוב ל-67 אחוזי הצלחה של תלמידים בבחינת התיאוריה.

מקס אבירם: הנתונים האלה הם נתוני תש"ף.

מקס אבירם: בשנה הקרובה, יש לנו 4,300 כיתות לומדים שלכולן יתאפשר להיבחן השנה ואנחנו מדברים על סדרי גודל של מ-45,000 תלמידים, 50,000 תלמידים, כפול.

מקס אבירם: אנחנו מדברים על 100,000 או 120,000 תלמידים שייבחנו בשלושה מועדים ביוני – אנחנו נחלק אותם לשלושה מועדים – בחינה מקוונת, כל תלמיד יושב בבית ספרו, אם מגיע לו, אם הוא נוכח 80 אחוזים בשיעורים וכן הלאה, והוא יושב מול מחשב, מקליד את תעודת הזהות שלו, בוחר את השפה שהוא רוצה להיבחן בה – יש שתי שפות שאנחנו מאפשרים לתלמידים להיבחן בהן – עושה את הבחינה.

מקס אבירם: אם הוא עבר, מקבל אישור להמשיך את תהליך הלמידה המעשי מבלי לעבור דרך משרד הרישוי.

מקס אבירם: החלום שלנו.

מקס אבירם: אדוני היושב ראש, אמרו לי לחשוב קצת על החלום.

מקס אבירם: החלום הוא חלום רציני ביותר מבחינתנו.

מקס אבירם: אם אפשר היה לקיים כמעט בכל שכבת גיל, מה שהיה לפני 30 שנים עת נכנסתי לאגף הזה כמפקח, אחד הדברים שבנינו אז היה תוואי או מתווה של תוכניות לימוד ופעילויות בכל שכבות הגיל כחלק אינטגרלי של משהו שאנחנו חיים אתו כל הזמן.

מקס אבירם: זהירות בדרכים זה לא משהו שאתה משאיר אותו בשעה מסוימת של היום בצד וממשיך את חייך, אלא זה כל הזמן מלווה אותך.

בועז טופורובסקי: הלוואי.

בועז טופורובסקי: תודה רבה.

בועז טופורובסקי: אנחנו כאן כדי לנסות להגשים לך את החלום.

בועז טופורובסקי: חבר הכנסת אנטאנס שחאדה.

אנטאנס שחאדה: בוקר טוב כבוד היושב ראש.

אנטאנס שחאדה: נושא מאוד חשוב שאנחנו חייבים להמשיך ולעקוב אחריו.

אנטאנס שחאדה: רציתי להעיר לגבי הישובים הערבים.

אנטאנס שחאדה: כאשר מדברים על בעיית הבטיחות ליד בתי הספר, יש לנו בעיה של צפיפות מגורים ולרוב בתי הספר הישנים נמצאים במרכז העיר ולא בשכונות החדשות.

אנטאנס שחאדה: אנחנו מדברים על בעיית כבישים, רחובות צרים וגישה לבתי הספר, וזה בגלל התשתיות והמיקום.

אנטאנס שחאדה: רשויות מקומיות – אני מבין ושמענו – יש להן תפקיד מאוד חשוב אבל זאת פונקציה של משאבים ותקציבים.

אנטאנס שחאדה: הייתי מאוד שמח לשמוע על מידת שיתוף הפעולה בין הרשויות המקומיות הערביות לבין משרד החינוך בקיום כל הפרויקטים כדי להבטיח את ביטחון התלמידים הערבים כי לצערנו אחוז ניכר מהפצועים או ההרוגים נפגעי תאונות הדרכים, מעל אחוז האוכלוסייה הערבית באוכלוסייה, הם מהאוכלוסייה הערבית, במיוחד בדרום, בנגב.

אנטאנס שחאדה: רק בשבוע שעבר נהרג נער בן 14 בכפר נעורה, אמנם לא בבית ספר אלא בתאונת טרקטורון, אבל מדובר גם במודעות, באכיפה, בתפקיד נוכחות משטרה וכל השיטור המקומי שחסר אצלנו בישובים הערבים.

אנטאנס שחאדה: לכן אשמח לשמוע על שיתוף הפעולה, על העמידה בתנאים ובתוכניות שמשרד החינוך מפעיל ברשויות המקומיות וגם מהמשטרה לגבי התוכניות או הפעילות בישובים הערביים.

מקס אבירם: אם אדוני היושב ראש ירשה לי, אני אומר מילה בעניין הזה.

מקס אבירם: כל מה שאמרתי בהיבט חינוכי פדגוגי, כל הפעילויות שאנחנו עושים במערכת החינוך בתוך מוסדות החינוך, במקביל קורה אותו הדבר במוסדות החינוך הערבי.

מקס אבירם: אני לקחתי את המגזר הערבי, מבחינתי, מבחינת האגף, והפכתי אותו למחוז.

מקס אבירם: הוא לא, אם אתה מכיר את עבדאללה חטיב מהמגזר, אלא הוא מעבר לזה.

מקס אבירם: יש לי ממונה על המגזר הערבי, סאירה עבאד.

מקס אבירם: אני מוכן לחבר אותך אתה.

מקס אבירם: יש לה צוות גדול של מנחים ומטמיעים שמפעילים את כל התוכניות האלה במגזר הערבי.

בועז טופורובסקי: עוד מעט יובל ממשרד התחבורה יתייחס לזה כי יש ליקויי תשתיות שלא מתוקנים בחברה הערבית ובחברה החרדית, שם זה בולט.

בועז טופורובסקי: חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי, בבקשה.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה אדוני היושב ראש.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה לך שאתה לא מזניח את הנושא החשוב הזה.

מיכאל מלכיאלי: באמת יישר כוח גדול.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה להתייחס לשתי נקודות שנאמרו כאן, קודם כל על ידי משטרת ישראל.

מיכאל מלכיאלי: אתה צודק מבחינה חוקית אלא שלי באופן אישי זה מפריע.

מיכאל מלכיאלי: אתה דיברת על כך שאם המקום הוא לא תקני, אתה אמרת שיש לכם קושי לאחר מכן להוציא את האנשים החוצה.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה שנבין דבר אחד.

מיכאל מלכיאלי: חלק גדול מהמוסדות בציבור החרדי הם לא תקניים.

מיכאל מלכיאלי: זה עוול היסטורי שנמשך שנים שמשרד החינוך לא תקצב את מוסדות הפטור.

מיכאל מלכיאלי: מה לעשות, עשרות אלפי ילדים לומדים במוסדות הפטור.

מיכאל מלכיאלי: אני כל בוקר לקח את הילדים שלי לתלמוד תורה, לבית הספר.

מיכאל מלכיאלי: כל יום שאין ילד שנדרס שם, צריך להגיד מזמור לתודה.

מיכאל מלכיאלי: יש שם מקום לא תקני, כביש לא תקני, הכול חאפר, מסוכן, מכוניות ומשאיות עושות שם פרסה וכל יום אני מתעמת עם הילדים שלי שילכו ברגל או שאני אכניס אותם.

מיכאל מלכיאלי: פשוט מקום מפחיד.

מיכאל מלכיאלי: אני חושב שצריך גם מהוועדה, גם ממשרד החינוך וגם ממשטרת ישראל לומר שילד שנפצע, אין לדון אם זה היה במוסד תקני או לא תקני.

מיכאל מלכיאלי: ילד שהולך זה ילד הולך.

מיכאל מלכיאלי: צריך להוציא מהלכסיקון את המוסד של תקני או לא תקני.

מיכאל מלכיאלי: למה?

מיכאל מלכיאלי: כי בסוף לומדים שם ילדים שמתוקצבים בחלקם.

מיכאל מלכיאלי: יודעים שהם שם.

מיכאל מלכיאלי: זה לא שהם במחתרות.

מיכאל מלכיאלי: בסוף יודעים היכן הם לומדים.

מיכאל מלכיאלי: המדינה מכירה אבל נוח להגיד שהם לא בממלכתי, המקום הזה לא הכי תקני, הוא זמני, אבל אלפי ילדים מגיעים למוסדות האלה ואני מדבר על הילדים שלי.

מיכאל מלכיאלי: שם זה פחד.

מיכאל מלכיאלי: יש עוד מוסדות שהמבנה הוא גם לא הכי חוקי ופחות מוכר אבל כשמדברים על זהירות בדרכים, משרד החינוך, משטרת ישראל, אני חושב שצריכים להפוך שולחן ולנסות להכשיר את השטח כי זה אפשרי.

מיכאל מלכיאלי: הדבר הנוסף.

מיכאל מלכיאלי: בזמנו, כשאני הייתי ילד, היה לנו בתלמוד תורה שיעורים בזהירות בדרכים.

מיכאל מלכיאלי: את זה אין היום לילדים שלי.

מיכאל מלכיאלי: הציבור גדל מאוד.

מיכאל מלכיאלי: אני מדבר בעיקר על מוסדות הפטור שזה רוב הציבור החרדי.

מיכאל מלכיאלי: בדרך לכאן שאלתי את מנהל תלמיד התורה למה אין שיעורים של זהירות בדרכים.

מיכאל מלכיאלי: בעבר היה, יותר מדי התערבו בתכנים של מורים ומורות.

מיכאל מלכיאלי: ממה נפשך.

מיכאל מלכיאלי: דעתי שכל נושא הזהירות בדרכים, אין לו מקום לקואליציה ואופוזיציה.

מיכאל מלכיאלי: יושב כאן יושב ראש מהאופוזיציה ונותנים לו את כל הכבוד כי זה נושא שאין לו מקום לקואליציה או אופוזיציה.

מיכאל מלכיאלי: דווקא בתוך הזהירות בדרכים יש הבדל מפלה בין הציבור החרדי לציבור שלא חרדי.

מיכאל מלכיאלי: הילדים שלי לא מקבלים שיעורים בזהירות בדרכים כמו שאני כן קיבלתי.

מיכאל מלכיאלי: אני חושב שצריך להרים כאן קול זעקה ולשאול למה.

מיכאל מלכיאלי: דבר אחרון בו רציתי יותר ליידע את היושב ראש.

מיכאל מלכיאלי: אני בזמנו הגשתי הצעת חוק כי ראיתי את הסרטון שהוקרן כאן.

מיכאל מלכיאלי: סרטון מפחיד.

מיכאל מלכיאלי: ילדים עפים.

מיכאל מלכיאלי: החוק אומר שמשנת 2019 כל רכב חייב שיהיו לו את כל התוכנות הבטיחותיות.

בועז טופורובסקי: בטיחות פסיבית.

מיכאל מלכיאלי: כן.

מיכאל מלכיאלי: מה קורה עם רכבים ישנים, מ-2017?

מיכאל מלכיאלי: אני בזמנו הגשתי הצעת חוק שלצערי נחסמה על ידי האוצר.

מיכאל מלכיאלי: אני חושב שהוועדה צריכה לקדם את זה.

מיכאל מלכיאלי: אי אפשר לחייב אדם לשים מערכות ב-5,000 שקלים.

מיכאל מלכיאלי: כל אדם שיש לו קנסות במשטרה, יוכל לפרוע אותם בשוברים שהוא קנה מכשיר בטיחות לרכב.

מיכאל מלכיאלי: את ה-1,000 שקלים למשטרה הוא יהיה חייב לשלם.

בועז טופורובסקי: הנקודות יימחקו.

מיכאל מלכיאלי: הנקודות יישארו.

מיכאל מלכיאלי: הייתי רוצה, אבל אני לא יכול.

מיכאל מלכיאלי: אבל במקום לשלם את הקנס למשטרה, שלם לחנות על הרכישה.

מיכאל מלכיאלי: כל היועצים המשפטיים במשרד האוצר אמרו רגע, יצא חוטא נשכר, סיפורים.

מיכאל מלכיאלי: אם היינו מעבירים את זה, היו עוד אלפי כלי רכב עם המכשיר הזה שבסוף הוא מציל חיים אבל בגלל בירוקרטיה של כל מיני אנשים, זה נתקע עד היום.

מיכאל מלכיאלי: תודה.

בועז טופורובסקי: תודה.

בועז טופורובסקי: יובל, משרד התחבורה.

בועז טופורובסקי: תציג את עצמך.

בועז טופורובסקי: אני רוצה שתתייחס בבקשה גם למה שנאמר כאן על ידי חברי הכנסת וגם בכלל לכל מה שקשור לתקינה ותשתיות של סביבת בתי הספר.

יובל רזין: אני ממשרד התחבורה, אגף רשויות מקומיות.

יובל רזין: אני אתייחס יותר לצד התקציבי של תקצוב רשויות מקומיות לתשתיות.

יובל רזין: ב-זום יש לנו את טופז פלד שהוא יותר מבינה בצד התכנוני וביקשתם שנפרט יותר.

יובל רזין: מבחינת תקציבי בטיחות, אנחנו עובדים תחת נוהל שותפים לדרך.

יובל רזין: זה הנוהל המאושר בו אנחנו מתקצבים רשויות מקומיות בשלושה דברים עיקריים.

יובל רזין: הדבר הראשון הוא סימון כבישים והתקני בטיחות, תקציב בסך 25 מיליון שקלים שמחולק כל שנה בין כל הרשויות במדינה.

בועז טופורובסקי: בין כל הרשויות במדינה.

יובל רזין: כן.

יובל רזין: בין כל הרשויות של המדינה.

מיכאל מלכיאלי: מה אתם עושים עם העודפים?

יובל רזין: אנחנו מאוד משתדלים שלא יהיו לנו עודפים.

מיכאל מלכיאלי: מהסכום הזה כמה קיבלה תל אביב?

מיכאל מלכיאלי: כמה קיבלה ירושלים?

מיכאל מלכיאלי: חצי מיליון?

יובל רזין: ירושלים ספציפית מתועדפת על פי חוק יסוד: ירושלים.

יובל רזין: היא מקבלת מיליון וחצי שקלים.

יובל רזין: זה יוצא באזור ה-50,000 עד 150,000 שקלים לכל רשות.

יובל רזין: ברור לנו שזה תקציב סמלי, ברור לנו שזה לא מספיק ואנחנו תמיד צריכים עוד אבל בסוף יש עוגה של כ-200,000 מיליון שקלים לבטיחות עירונית וכך אנחנו מחלקים אותה.

יובל רזין: רוב הסל הולך על מוקדי תאונות דרכים לתוך הרשויות המקומיות, צמתים שהתרחשו בהן בין שתיים לשלוש תאונות דרכים או יותר.

יובל רזין: רוב המיקוד שלנו מטפל במקומות שהתרחשו בהם תאונות דרכים.

יובל רזין: הסדרה בטיחותית בקרבת מוסדות חינוך, כל מה שדיברנו על הסדרי העלאה והורדת תלמידים, נשק וסע, הכול דברים שאנחנו מתקצבים ב-200 מיליון שקלים אלה.

יובל רזין: חשוב לומר שזה לא מספיק.

יובל רזין: ברור שזה לא מספיק.

יובל רזין: היינו שמחים אם משרד החינוך היה גם הוא מרים את הכפפה ומבקש עבור זה תקציב.

בועז טופורובסקי: כל התקצוב הוא במצ'ינג?

בועז טופורובסקי: דורש מצ'ינג?

יובל רזין: כל התקצוב דורש מצ'ינג.

בועז טופורובסקי: איך זה מתחבר עם מה שהעברתם לנו, נתונים שבעצם חלק גדול מהתקציב לא מנוצל?

יובל רזין: אנחנו ניסינו השנה למפות מדוע התקציב הזה לא מנוצל.

יובל רזין: הגענו לשלוש סיבות עיקריות.

יובל רזין: האחת, הנושא של המצ'ינג.

בועז טופורובסקי: כמה מהתקציב נוצל ב-2019?

יובל רזין: קשה לעשות את הניתוח הזה כי בסוף אתה מסתכל על כמה מזומן נוצל לעומת כל השנים אחורה.

יובל רזין: אנחנו העברנו לכם את כל התקציבים האלה וכל המידע אצלכם.

יובל רזין: אם צריך איזשהו פילוח פרטני, נעשה אותו.

יובל רזין: כרגע אין לי ספציפית ל-2019.

בועז טופורובסקי: אבל לגבי 2020, זה נכון שעל פניו נראה שחלק גדול מהפרויקטים לא נוצלו?

יובל רזין: לגבי 2020, סל הבטיחות תוקצב בחודש אוגוסט.

יובל רזין: זאת אומרת, לקבל את התקציב, לצאת למכרז, להתחיל עבודה, להגיש חשבונות למשרד התחבורה – זה לוקח קצת זמן.

יובל רזין: זה הגיוני שעכשיו אנחנו עוד לא רואים את המספרים.

יובל רזין: לגבי החסמים שדיברנו עליהם.

יובל רזין: יש את הנושא של המצ'ינג.

יובל רזין: התחלנו עבודה כדי לדייק יותר את המצ'ינג.

יובל רזין: אנחנו כרגע מתקצבים בין 70 ל-90 אחוזים מאומדן כל פרויקט ובסוף זה משחק סכום אפס.

יובל רזין: מישהו נפגע יותר ומישהו נפגע פחות.

יובל רזין: גם כאן אנחנו מנסים לדייק את זה, שהנוהל הזה יתאים לחוזק של הרשות.

יובל רזין: הדבר השני הוא הסטנדרט שאנחנו מתקצבים.

יובל רזין: קיבלנו עוד ועוד תלונות על כך שאנחנו בסוף מתקצבים למשל כיכר במיליון שקלים ובפועל היא עולה לרשות מיליון וחצי שקלים כי אנחנו משלמים לאבן שפה מחיר נמוך מדי מהמחירון.

יובל רזין: עשינו עבודה גם על זה וב-2021 נתאים את המחירונים למחירונים שנמצאים בשטח כדי שנוכל לתקצב את מלוא הפרויקט ולא פחות ממה שחשבנו.

יובל רזין: יכולת ביצוע ברשויות חלשות יותר.

יובל רזין: אנחנו נכניס נושא ביצוע של חברות ממשלתיות, כאשר גם נתיבי איילון נכנסה לכל רשויות המיעוטים וגם שינינו את המטרות של חברת חוצה ישראל כדי שהיא תוכל לבצע עבורנו פרויקטים ברשויות המקומיות.

יובל רזין: נוצר מצב שתקציבים תקועים אצל רשות, הרשות אומרת היא לא מצליחה להוציא אותם, ואנחנו כמובן רוצים להוציא אותם.

יובל רזין: אנחנו ניקח את זה על עצמנו ברשויות כאלה.

בועז טופורובסקי: זאת אומרת, עד עכשיו לא כל כך תכללתם את זה ועכשיו אתם רוצים לתכלל את זה כי ההיגיון אומר שאם יש מקום שיש בו הרבה תאונות, אנחנו לא צריכים לחכות שמישהו יבצע אלא צריך לוודא שזה מבוצע.

יובל רזין: נכון.

יובל רזין: אם הרשות, מרגע קבלת התחייבות המשרד, לא יודעת תוך שלושה-ארבעה חודשים לצאת עם הטרקטורים לשטח, אנחנו נמצא את הדרך שחברה ממשלתית תעשה את זה עבורם.

בועז טופורובסקי: אלה חדשות טובות.

בועז טופורובסקי: יש תו תקן מסוים לתשתיות סביב בתי ספר?

בועז טופורובסקי: סביב מוסדות חינוך?

יובל רזין: זה נושא שאולי עדיף שטופז תדבר עליו יותר.

בועז טופורובסקי: בבקשה.

בועז טופורובסקי: תציגי את עצמך.

טופז פלד: שלום.

טופז פלד: אני מנהלת אגף הנדסת תנועה במשרד.

טופז פלד: נתבקשנו להציג יותר מסודר את הנושא של הנחיות לתכנון הסדרי תנועה סביב מוסדות חינוך.

טופז פלד: אני שלחתי לכם איזושהי מצגת ואם היא קיימת, אני אשמח שתעלו אותה.

בועז טופורובסקי: לא ראיתי אותה.

בועז טופורובסקי: אם אפשר בקצרה כי יש לנו עוד דוברים.

טופז פלד: אני פשוט נתבקשתי להציג את זה יותר מפורט אבל אני אדבר באופן כללי.

טופז פלד: לפני שנה המשרד הוציא מסמך הנחיות לתכנון הסדר התנועה סביב מוסדות חינוך.

טופז פלד: מטרת המסמך הייתה לבוא ולשים את הדגש בשלבי התכנון על הייחודיות שיש במוסד חינוך מתוך סך כל התכנון העירוני.

טופז פלד: לבי הצורך, אין צורך להרחיב.

טופז פלד: המסמך מתבסס על סקרי ספרות בעולם, מקרי בוחן, מחקרים דה פקטו אין הרבה אבל קיימת ספרות.

טופז פלד: מי שיצר את המסמך זה צוות בראשות משרד מהנדסי תנועה עם אנשי חינוך בליווי ועדת היגוי רחבה של משרדי הממשלה, רשויות מתכננים, כדי לשמוע את כל הצרכים, הרעיונות והידע הקיים.

טופז פלד: המסמך מדבר על שני עקרונות עיקריים אני אדבר עליהם.

טופז פלד: עיקרון החלוקה לאזורים ועיקרון השלבים.

טופז פלד: עיקרון החלוקה לאזורים – ודרך אגב, זה מה שקיים בעולם במידות שונות ואנחנו אימצנו את המידה המפורטת של זה - מדבר על כך שסביבת בית ספר מחולקת לשלושה תתי-אזורים.

טופז פלד: אזור מאוד מאוד קרוב לשער בית הספר כשהמטרה היא למנוע בכלל מהרכב להגיע לשם, לתת את המקום הנדרש לריכוזיות של אוכלוסיית הולכי רגל, בעיקר ילדים שמגיעים מכל האזורים.

טופז פלד: המקום הה הוא מאוד מאוד מרוכז.

טופז פלד: האזור שני הוא אזור קטן של הורדה והעלאה.

טופז פלד: הוא קטן ביחס למרחב.

טופז פלד: הוא צריך להיות במידה הנכונה אבל ביחס לכל המרחב הוא קטן יותר.

טופז פלד: הוא אזור של קליטה והורדה שצריך לתת לו את תשומת הלב התכנונית.

טופז פלד: האזור הרחב יותר, שהוא מוגדר כאזור הליכה לבית ספר, זה בעצם אגן ההיקוות שממנו מגיעים.

טופז פלד: לכל אזור כזה צריכה להיות תשומת הלב תכנונית בשלבים שונים של התכנון.

בועז טופורובסקי: צריך להיות לזה גם תמרור מיוחד, לא?

טופז פלד: המסמך מעלה הצעה לתמרור מיוחד, אחד לתמרור של הורדה והעלאה באזור הקליטה ותמחרור שמגדיר שנכנסת לאזור של מוסדות חינוך.

בועז טופורובסקי: אלה עוד חדשות.

טופז פלד: ההצעה הזאת עלתה.

בועז טופורובסקי: מתי זה ייכנס לתוקף?

טופז פלד: התמרור הזה יידון.

טופז פלד: ועדות תמרור שמציעות ומחליטות על אימוץ של תמרורים חדשים מתכנסות אחת לשנה, בדרך כלל כדי לא להעמיס.

טופז פלד: בסך הכול אלה דברים שמשפיעים על הציבור מבחינת הידע שהוא צריך להתנהג לפיו ברמה החוקית.

טופז פלד: כרגע הוועדה הקרובה סביר להניח תהיה מתי שהוא בתחילת השנה ולאחר מכן יש תהליך של כניסה לתוקף.

טופז פלד: מטרת התמרור היא להסביר לנהג שהוא נכנס לאזור בית ספר אבל הקביעה של האזור מהבחינה התשתיתית היא הדבר החשוב ומתי מתייחסים לקביעה הזאת, זה דבר מאוד חשוב.

טופז פלד: השלבים בתכנון, ומרכז השלטון המקומי הזכיר את זה קודם, מתחילים עוד בשלב התכנון הסטטוטורי.

טופז פלד: שם אנחנו נמצאים בדף חלק שאפשר לעשות את רוב הדברים.

טופז פלד: כמובן שיש אילוצים ושמיכה קטנה של שטח שמושכים מכל כיוון, אבל זה המקום וזה הזמן לתת את מירב תשומת הלב איך נכון לתכנן את הסביבה הזאת.

טופז פלד: בשלב הזה יש לנו את הרקע שהוא כבר מאושר אבל עדיין מתכננים עכשיו את המבנה עצמו וגם על זה דובר כאן קודם.

בועז טופורובסקי: יהיה תו תקן מחייב לסביבת בתי ספר?

טופז פלד: תו תקן מחייב?

טופז פלד: אין כאן עניין של תו תקן מחייב.

טופז פלד: מה שמחייב, אלה בעצם החוקים, חוקי התנועה, חוקי התמרור.

טופז פלד: בתוך זה יש את ההנחיות שהן הנחיות שמבוססות על הרבה הנחיות אחרות שקיימות.

טופז פלד: אלה בעצם הנחיות למתכנן.

טופז פלד: כיוון שיש אילוצים שונים, יש תנאים שונים בכל מרחב מעצם סוג המרחב ומעצם האילוצים הקיימים – מרחב חדש, מרחב ישן, מרחב בהתהוות, מרחב עם אוכלוסייה כזאת או אחרת, יש הרבה סוגים ומאפיינים – הדבר המחייב הוא תשומת הלב.

טופז פלד: בתוך מתן תשומת הלב יש את המנעד השלם של פתרונות והתייחסויות שצריך לתת לאזור הזה.

טופז פלד: כמובן שאנחנו מגיעים למקומות קיימים.

טופז פלד: אני אדגיש שוב את הנושא של מקומות שכבר הולכים להיבנות אבל הם עדיין לא בנויים.

טופז פלד: כאן מאוד חשובה תשומת הלב - ואני חושבת שדובר קודם גם על ידי מרכז השלטון המקומי וגם על ידי משרד החינוך – על התיאום בין הדברים.

טופז פלד: משרד החינוך שיודע שהולך להיבנות בית ספר, רשות מקומית שקיבלה את התקציב לבנות בית ספר ונמצאת בתהליך התכנון המפורט שלו.

טופז פלד: הדברים האלה חייבים להיות בתיאום.

בועז טופורובסקי: מי עושה את התיאום.

בועז טופורובסקי: ?

בועז טופורובסקי: מי מתכלל את זה?

טופז פלד: מי שמתכלל את זה בדרך כלל, זאת הרשות המקומית שהיא יודעת מה הולך להיבנות ומתי הולך להיבנות והיא גם מפעילה את המתכננים השונים בכל התחומים.

טופז פלד: בגדול, בדרך כלל בכל נושא של בינוי, הרשות המקומית היא זאת שמתכללת את הדברים.

טופז פלד: הדברים צריכים להיות מתואמים וכאשר משרד החינוך מתכנן בית ספר, צריך לוודא שיש את התקציב להסדרי התנועה בסביבה.

טופז פלד: צריך לעשות איזשהו סקר בסביבה לראות אם צריך משהו, אם זה אזור קיים ואם זה אזור חדש, על פי תוכניות חדשות.

טופז פלד: התיאום הזה והתכלול הזה הוא חשוב מאוד.

טופז פלד: הזכרתי את הנושא של השותפים כולם.

טופז פלד: הדגש השלישי הוא כמובן המקום של מוסדות קיימים, שם אנחנו כבר בתוך סד של אילוצים הרבה גדולים אבל גם שם יש עוד הרבה דברים לעשות.

טופז פלד: עלה הנושא של התכנון המפורט.

טופז פלד: בתוך כל הדברים האלה, נכנסת המהות של התכנון, של פרטי התכנון, ואני אזכיר אותם כאן בנקודות עיקריות.

טופז פלד: הנושא של פיזור לעומת ריכוז של מוסדות ושל כניסות.

טופז פלד: מוסדות חינוך מצד אחד – וכאן יש קונפליקט מאוד גדול עם עקרונות אחרים של תכנון כאר מצד אחד יש רצון ומדיניות של בינוי וריכוז של מוסדות חינוך בשביל לנצל אחרת את הקרקע.

טופז פלד: ההנחיות מדברות על החשיבות בפיזור, פיזור מבחינת יכולת הליכה ברגל, להקטין את הצורך בהסעות לבתי הספר, לפרוס את הכניסות.

טופז פלד: אם עד לפני כמה שנים אפשר היה להיכנס לבית ספר, אפילו ליסודי, משתי כניסות כי לא היה צריך שמירה, היום אי אפשר.

טופז פלד: היום הכול מרוכז כי צריך שומר.

טופז פלד: אם כן, עד גודל מסוים.

טופז פלד: יש בעצם כניסה אחת מרוכזת במקום לפזר את כל הפעילות, מה שמחדד עוד יותר ומרכז את הקונפליקט ואת הבלגן שנוצר באזור הזה.

טופז פלד: הנושא של קישוריות, זה בעיקר נבנה בשלבים הסטטוטוריים, לקשר נכון בשבילי הליכה, בשבילי רכיבה, הפרדת תנועות בכל האזור של הורדה והעלאה, הפרדה בין הולכי הרגל, הפרדה לאורך כל הדרך בכל אגן היקוות הזה בין שבילי אופניים, הולכי רגל ורכב, הרחקת שיעורים, ודיברנו על האזור המאוד מאוד פנימי של בית הספר, השער יהיה כמה שיותר רחוק מאזור ההורדה וההעלאה כדי לתת לכל מרחב הפעילות שקורה סביב השער את המרחב שלו.

בועז טופורובסקי: הפירוט חשוב מאוד אבל יותר חשוב היישום.

טופז פלד: הדבר העיקרי, הנושא של האטת תנועה בצמתים ובדרך, וזה עלה כאן הרבה.

טופז פלד: בהחלט המדיניות והרצון וההנחיות מדברים על יישום של פתרונות של האטת תנועה, האטת כלי הרכב בכל סביבת אגן ההיקוות של ההליכה לבית הספר.

טופז פלד: השותפים, דיברנו על זה, עם התשתית, עם החינוך, עם הנהגים, חינוך לנהגים, חינוך של הילדים, חינוך של ההורים, שותפות של מוסדות המדינה, מוסדות הרשות ומוסדות בתי הספר.

בועז טופורובסקי: תודה רבה.

בועז טופורובסקי: גם התבשרנו על שילוטים חדשים שבדרך בסביבת בתי הספר.

בועז טופורובסקי: הרלב"ד, שניר, יש לי הרגשה – אולי אני חושב שמישהו אחר צריך להיות אחראי – שהרלב"ד, זה המקום שלה לבוא ולתכלל את כל האירועים, גם אם אפילו אין לה את הסמכות אבל מעצם התפקיד שלה לבדוק כל בית ספר ולראות היכן מתוכננים בתי הספר ולהיות עם היד על הדופק.

בועז טופורובסקי: אני כל הזמן קורא לזה תו תקן.

בועז טופורובסקי: כמו שיש כיבוי אש, צריך להיות תקן של בטיחות בדרכים בסביבת בתי הספר ותוכלו להתריע היכן דברים לא מתבצעים כמו שצריך.

שניר זיידל: תודה רבה על קיום הדיון הזה והשארת הנושא הזה כל הזמן על סדר היום הציבורי.

שניר זיידל: אין ספק שהרלב"ד מעורבת בכל הנושאים האלה של סביבת מוסדות חינוך של בתי הספר, מוסדות חינוך כסביבה בטוחה.

בועז טופורובסקי: תציג את עצמך לפרוטוקול.

שניר זיידל: משנה למנכ"לית הרלב"ד ומנהל חטיבת המבצעים.

שניר זיידל: כמו שאמרתי, הרלב"ד מעורבת בנושא הזה לאורך השנים.

שניר זיידל: אנחנו כבר שנה חמישית או שישית מבצעים סקר במוסדות החינוך.

שניר זיידל: לפני חמש-שש שנים ביצענו סקר כמעט בכל המוסדות.

שניר זיידל: זה היה אתגר מאוד גדול.

שניר זיידל: מאז אנחנו מבצעים סקר מדגמי שבא לבדוק את הנושא הזה.

מיכאל מלכיאלי: איזה נושא?

מיכאל מלכיאלי: בטיחות בדרך למוסד?

שניר זיידל: הנושא של סביבה בטוחה מבחינת תשתיות ליד מוסדות חינוך.

מיכאל מלכיאלי: בכל בתי הספר בארץ?

שניר זיידל: לפני שש שנים עשינו מעל 2,000 בתי ספר.

שניר זיידל: בדקנו אותם.

שניר זיידל: זה היה אתגר מאוד מאוד גדול.

מיכאל מלכיאלי: בתי ספר ממלכתיים?

שניר זיידל: כולם.

שניר זיידל: השנה עשינו מדגם בחברה החרדית ותכף אני אגע בזה.

שניר זיידל: מתוך 700 בתי ספר דגמנו כ-117 בתי ספר.

בועז טופורובסקי: ברובם יש ליקויי בטיחות.

שניר זיידל: אנחנו עושים סקר מדגמי.

שניר זיידל: השנה, מתוך 2,300 בתי ספר יסודיים נדגמו 105 בתי ספר מתוך 75 רשויות.

שניר זיידל: השנה חילקנו את זה ל-65-64 בתי ספר חדשים ועוד 41 בתי ספר שנדגמו בשנה שעברה, כדי לבדוק האם הליקויים טופלו.

שניר זיידל: הממצאים מעלים שב-65 אחוזים מבתי הספר שנדגמו יש ליקויים, מתוכם כ-50 אחוזים הם ליקויים קלים נקודתיים ועוד 17 אחוזים ליקויים שהוגדרו כפרויקטים של תשתית שמחייבים תכנון ותקציבים יותר גדולים בין סכומים של מאות אלפים והלאה.

שניר זיידל: בדקנו בתוך בתי הספר במגזר הערבי, שם המצב הוא יותר קשה.

שניר זיידל: אנחנו מדברים על שני שליש של ליקויים נקודתיים תשתיתיים, 25 אחוזים מבתי הספר עם ליקויים שהוגדרו כפרויקטים תשתיתיים.

שניר זיידל: בחלק מהמקומות, כמו שהזכיר חבר הכנסת, אין בכלל תשתיות שמאפשרות הגעה בטוחה לבית הספר.

שניר זיידל: מבין בתי הספר שנבדקו בשנת 2019 מצאנו שבכל מה שקשור לליקויים נקודתיים, רק 40 אחוזים מהליקויים האלה טופלו.

בועז טופורובסקי: מה אתם עושים עם כל המקומות שלא טופלו?

בועז טופורובסקי: למי אתם פונים?

אנטאנס שחאדה: אתם מפנים לרשות המקומית?

אנטאנס שחאדה: למשרד התחבורה?

אנטאנס שחאדה: למשרד התשתיות?

אנטאנס שחאדה: מי מטפל בזה?

שניר זיידל: אני אסביר.

שניר זיידל: קודם כל, צריך לדעת שבסך הכול יש עלייה בביצוע של סקרים על ידי רשויות מקומיות.

שניר זיידל: השנה אנחנו מדברים על כמעט 60 אחוזים מהרשויות שביצעו באופן עצמאי את הסקר הזה בכל מוסדות החינוך שלהם, בכל בתי הספר היסודיים.

שניר זיידל: הסקרים האלה נעשו על ידי מנהלי מטות הבטיחות, על ידי מחלקת השפע, מחלקת ההנדסה ובסופו של דבר אוגדו לדוח והדוח הזה מגיע לראש הרשות המקומית ובעצם לטיפול של הרשות המקומית בליקויים האלה.

שניר זיידל: יש עוד כ-40 אחוזים מהרשויות שלא מבצעות את זה וכאן המטרה של הסקר שלנו היא לעורר את המודעות ולתת להם כלים מקצועיים.

שניר זיידל: השנה בנינו טופס מקוון מאוד מאוד מקצועי שסוקר את כל הבעיות שיש בכל התחומים, אם אלה תשתיות של הולכי רגל, אם אלה תשתיות של נשק וסע, הורדה והעלאה של תלמידים, הסעות, תשתיות של משמרות זה"ב ובעצם נותנים להם את הכלי הזה כדי לבצע את הסקר בצורה הרבה יותר מקצועית.

שניר זיידל: שאלת אדוני היושב ראש איך אנחנו מתכוננים כך שהיישום יהיה מלא בכל הרשויות המקומיות.

שניר זיידל: השנה ביצענו פיילוט עם מחוז צפון של משרד החינוך ותוך שלושה שבועות במעל 200 בתי ספר במחוז צפון.

שניר זיידל: היו לנו דוחות מסודרים של כל מוסדות החינוך והדוחות האלה סוכמו לראש הרשות המקומית והוגשו לו לטיפול.

בועז טופורובסקי: דוחות זה חשוב.

בועז טופורובסקי: עבודה שנעשית היא חשובה.

בועז טופורובסקי: השאלה מי אחראי.

בועז טופורובסקי: אתה אומר שהרשות המקומית אחראית על הביצוע של התיקונים בשטח?

שניר זיידל: נכון.

בועז טופורובסקי: היכן אתם נמצאים בהנחה שהם לא מבצעים את זה?

בועז טופורובסקי: אתם תקוו לסקור עוד חלק בשנה הבאה?

שניר זיידל: לא.

בועז טופורובסקי: או שיש מעקב שוטף?

שניר זיידל: יש לנו 15 מנהלי אזורים ברחבי הארץ, בכל הרשויות, גם ברשויות הערביות וגם בחרדיות.

שניר זיידל: המנהלים האלה, יש להם את הדוחות האלה והם נמצאים בקשר שוטף במשך כל השנה עם אנשי הרשויות המקומיות, מראש העיר ועד המבצעים.

בועז טופורובסקי: הוועדה מבקשת את הדוחות של כל הרשויות שיש בהן ליקויים ולא טופלו.

שניר זיידל: נעביר.

בועז טופורובסקי: עוד משהו שאתה רוצה להוסיף?

שניר זיידל: אני רוצה רק להתייחס לשתי נקודות כאשר נקודה אחת הוזכרה כאן.

שניר זיידל: הנושא של מיתון התנועה שהזכירה טופז.

שניר זיידל: זה חלק עיקרי בתוכניות של הסביבה הבטוחה והוא מופיע היום במודל העיר הבטוחה שאנחנו מובילים יחד עם משרד התחבורה.

שניר זיידל: הטיפול בנושא הזה, אנחנו מקווים שהוא יביא להפחתה ניכרת גם סביב מוסדות החינוך וגם במקומות נוספים להיפגעות של הולכי רגל.

בועז טופורובסקי: תודה רבה.

בועז טופורובסקי: יוסי, אגף התנועה.

בועז טופורובסקי: אם יש לך עוד משהו להוסיף כמה דברים, אני אשמח אבל אני אשמח שתתייחס לכל הנושא של התוכנית שהציגה טופז ובסוף התייחס לזה גם שניר, התוכנית לסביבת בתי הספר.

בועז טופורובסקי: זה נעשה בשיתוף עם אגף התנועה?

בועז טופורובסקי: יכול להיות שיהיה שלט חדש, וזה חשוב ויפה, אבל אם לא תהיה אכיפה, פחות ישימו לב אליו.

יוסי שרביט: אני רק יכול לומר שלפני כל פתיחת שנת לימודים, כשעושים בדיקה של התשתיות, יש גורם מקצועי באגף התנועה שעוסק בכל ההיבטים של התשתיות כדי לבדוק את ההיבט הזה.

יוסי שרביט: הנושא הזה מתבצע על ידי מהנדסי תנועה, אנשים מקצועיים שהם מומחים לתוכן הזה, כמו שיש את הנושא של ההדרכות אותו אנחנו עושים עם מדריכות זה"ב.

יוסי שרביט: בהיבט התשתיתי יש אנשים ייעודיים מקצועיים שיודעים לתת את הדעת לעניין הזה ולהציף את הבעיות.

יוסי שרביט: נאמר כאן על ידי חבר הכנסת לגבי המגזר החרדי וגם לגבי המגזר הערבי שיש שם לא מעט בעיות תשתית.

יוסי שרביט: אני חייב לציין שלצד הבעייתיות שבמקום בו יש בעיית תשתית, למעשה אין שם מדריכי זה"ב.

יוסי שרביט: צריך לזכור שאי אפשר לתת לילד בכיתה ו' לעמוד במקום שיש בו בעיה תשתיתית.

בועז טופורובסקי: כמו מדרכה למשל.

יוסי שרביט: זאת משימה שמבחינתו היא בלתי אפשרית.

בועז טופורובסקי: אין ספק.

בועז טופורובסקי: לפני כן, עצם זה שאין שם מדרכה.

יוסי שרביט: הבעיה שאין מדרכה, היא לא במנדט של משטרת ישראל.

בועז טופורובסקי: נכון.

בועז טופורובסקי: אין ספק.

יוסי שרביט: היא לא בתחום האחריות שהיא יכולה לתת עליו את הדעת.

יוסי שרביט: היא יכולה להצביע, להתריע ולהציע פתרונות אבל היא לא זאת שמייצרת את התקציב לכך.

בועז טופורובסקי: התוכנית של עיר בטוחה נעשית בשיתוף אתכם?

בועז טופורובסקי: מה שדובר לגבי תמרורים.

יוסי שרביט: בכל פורום שנוגע לבטיחות בדרכים, משטרת ישראל – אני גם מכיר את זה מתפקידים קודמים שעשיתי, עת הייתי מפקד תחנה – יש נציג של המשטרה שנמצא בישיבות האלה, נוכח ונותן את דעתו על העניין מהזווית המשטרתית.

יוסי שרביט: זה דבר שקיים ומתקיים.

יוסי שרביט: אני חייב לומד לצד הדברים האלה שיש פעילות של זה"ב ואם אני אמנה, יש במגזר הערבי – יש בוואדי ערה, בבתי ספר בוואדי ערה, בעכו, באבו גוש, בנצרת, בטוראן, במג'דל כרום, בכפר מנדה, בכל המקומות האלה מתקיימות הדרכות של מדריכות זה"ב, לא בכל מקום יש בעיה תשתיתית, ובמקום שאין, יש.

יוסי שרביט: הדבר נכון גם למגזר החרדי – באלעד, ביד בנימין, בעמנואל בביתר עלית, יש לא מעט ישובים חרדים שגם שם הדרכות זה"ב ואנחנו מנסים להיכנס לעוד מקומות.

יוסי שרביט: יש מקומות בהם הכניסה מצריכה את הסכמת בתי הספר בלי ההקשר התשתיתי אלא שמנהלי בתי ספר חרדים ייתנו את הסכמתם לכניסת מדריכי זה"ב ולאו דווקא בגלל בעיית תשתית אלא בגלל בעיות אחרות שיש שם.

יוסי שרביט: אנחנו בפריסה ארצית וזה היתרון שלנו כמשטרה ובכל מקום שנצביע עליו ונוכל להיכנס, אנחנו ננסה להיכנס יחד עם הגורמים הנוספים, משרד החינוך וגורמים אחרים.

בועז טופורובסקי: תודה.

בועז טופורובסקי: אריאל הבר מהאוצר, נשמח להתייחסות שלך.

בועז טופורובסקי: בוועדה לזכויות הילד עלה נושא תקצוב דרכי גישה לבתי ספר חדשים שחסר וכאן עלה נושא קיצוץ תקציבי בטיחות של הרשויות המקומיות ב-80 אחוזים.

בועז טופורובסקי: אני רוצה לדעת האם אתם מעורבים בתקציב שמועבר לרשויות על ידי משרד התחבורה ולאי ניצולו.

אריאל הבר: שלום.

אריאל הבר: אני מבקש לחדד את השאלה.

אריאל הבר: אנחנו יודעים שהתקציב הזה מועבר.

אריאל הבר: הוא טופל ב-2019 וטופל גם ב-2020.

אריאל הבר: זה נכון שהיה שם איזשהו קיצוץ אבל הדבר הזה כן תוקצב.

בועז טופורובסקי: אתה מדבר על תקציבי מטות הבטיחות של הרשויות.

אריאל הבר: אני מדבר על תקציב הבטיחות העירוני של משרד התחבורה.

בועז טופורובסקי: הוא לא קוצץ ב-80 אחוזים כמו שטוענים כאן?

שניר זיידל: אנחנו מדברים על תקציבי מטות בטיחות שירדו בצורה ניכרת ב-10 השנים האחרונות, מ-34 מיליון שקלים לשבעה מיליון שקלים השנה.

אריאל הבר: אני מצטער, אני לא בפרטים האלה.

אריאל הבר: אפשר לשאול את נציג משרד התחבורה.

בועז טופורובסקי: אתה מכיר את חוסר התקצוב של כל הבעיות התשתיתיות סביב בתי הספר, כפי שדובר קודם לכן?

אריאל הבר: כן.

אריאל הבר: אני מתחבר מאוד למה שאמר נציג משרד התחבורה.

אריאל הבר: תמיד השמיכה קצרה ומנסים לעשות את המיטב.

אריאל הבר: אם בדיוני התקציב משרד התחבורה ידרוש תקציב גדול יותר, נדבר על זה.

אריאל הבר: התקציבים שסוכמו מתוקצבים.

בועז טופורובסקי: תודה.

בועז טופורובסקי: אני רוצה לעבור לפיני איפרגן שנמצא אתנו ב-זום.

בועז טופורובסקי: פיני הוא אב שכול.

פיני איפרגן: אני אב שכול.

פיני איפרגן: איבדתי ילד בתאונת דרכים.

פיני איפרגן: הוא יצא מבית הספר ודרס אותו רכב והרג לי אתו במקום.

פיני איפרגן: בכביש הזה, אני בוודאות יודע שלפני שהבן שלי נהרג, נהרג ילד באותו גיל.

בועז טופורובסקי: על איזה מקום אנחנו מדברים?

בועז טופורובסקי: איפה זה קרה?

פיני איפרגן: בבאר שבע, ברחוב מצדה, על הכביש הראשי.

פיני איפרגן: היום כבר שיפצו את הכביש והמעבר שם יותר נגיש.

פיני איפרגן: אני נוהג ברכב ואני רואה.

פיני איפרגן: אני עובר בצמתים ואני רואה שלי יש אור ירוק וגם להולכי רגל יש אור ירוק.

פיני איפרגן: אך זה מסתדר, אני לא מבין.

פיני איפרגן: ילד בן שבעה רואה ירוק, הוא עובר אבל רכב בא במהירות ולא שם לב.

פיני איפרגן: איך זה עובד ביחד?

פיני איפרגן: עד היום אני לא מבין.

פיני איפרגן: למה הולך רגל צריך לחצות כשרכב נוסע ימינה או שמאלה, לא משנה, ולשניהם יש אור ירוק?

פיני איפרגן: גם בבתי הספר, אני חושב שיש שיפור.

פיני איפרגן: הייתי בפגישה עם רוביק דנילוביץ' ואני חשוב שיש שיפור בעניין הזה של הזהירות בדרכים אבל צריך להיות שיעור בבתי הספר של זהירות בדרכים.

בועז טופורובסקי: עכשיו אם מתחילים לעשות.

בועז טופורובסקי: מתי הייתה התאונה?

פיני איפרגן: הילד שלי היה צריך להיות היום בן 15.

פיני איפרגן: הוא נהרג כשהוא היה בן שבע.

פיני איפרגן: אימא שלו, בעקבות זה, צעירה מאוד, נפטרה מהצער.

פיני איפרגן: אני לבד עם הילדים ואני רואה מה קורה בכבישים.

פיני איפרגן: אני נוהג.

פיני איפרגן: עם כל הכבוד לרוביק דנילוביץ', הוא שיפר את הכבישים שם אבל באותו זמן שהבן שלי נהרג, היה בכביש תוהו ובוהו.

פיני איפרגן: לא היה מעבר חציה וכלום לא ראו.

פיני איפרגן: הוא עבר לבד ולא היו מדריכי תנועה.

בועז טופורובסקי: המצב משתפר.

בועז טופורובסקי: תודה רבה על הזמן שלך.

בועז טופורובסקי: זו המשימה שלנו, המשימה של כל מי שנמצא גם ב-זום וגם מסביב לשולחן, כדי שלא יהיו ילדים נוספים שיאבדו את החיים שלהם.

בועז טופורובסקי: תודה רבה.

פיני איפרגן: נכון.

פיני איפרגן: מה שאמרתי לגבי האור הירוק, זה חשוב מאוד.

פיני איפרגן: אני נוסע ברכב ובאותו זמן הילד עובר ולשנינו יש אור ירוק.

בועז טופורובסקי: תודה רבה.

בועז טופורובסקי: ליאור בר-אל, דוברת מועצת התלמידים הארצית.

ליאור בר-אל: אני אשמח להתייחס לשיעורי התעבורה.

ליאור בר-אל: בשנה שעברה גם לי היו שיעורי תעבורה ולצערי האפקטיביות שלהם הייתה מוגבלת.

ליאור בר-אל: ישבנו בשיעור ועד שהגענו לשלב של למידה פרקטית של תמרורים וכדומה, הגענו לסוף השנה.

ליאור בר-אל: אצלי אישית לא היה מבחן בסוף השנה, גם עקב הקורונה אבל גם מתוך הבנה שמרבית התלמידים לא יצליחו לעבור אותו.

ליאור בר-אל: אני חושבת ששיעור תעבורה צריך לבוא כקורס של חודשים-שלושה ולא להתפרס על שנה שלמה, וכך התלמידים יעריכו אותו.

ליאור בר-אל: הדור של היום הוא בררן ועובד לפי מה שמביא לו ציון ומשפיע על העתיד שלו.

ליאור בר-אל: שיעורי התעבורה הם חשובים מאוד ואני מסכימה שצריך להמשיך אתם אבל משהו במערך צריך להשתנות, או כמות השיעורים או התוכן של השיעורים שעד סוף השנה לא רלוונטי או הכול ביחד.

ליאור בר-אל: לדעתי האישית אפילו צריך להקדים את השיעורים האלה לכיתה ט' ולא לכיתה י'.

ליאור בר-אל: בכיתה י' תלמידים מתעסקים בעיקר בהכנה לבגרויות ובכיתה ט' השיעור יהיה משמעותי יותר.

ליאור בר-אל: עם כמה שזה מורכב, שיביאו מדריכים חיצוניים לבתי הספר.

ליאור בר-אל: כאשר מביאים מורים קיימים ועושים להם הסבת מקצוע למורי תעבורה, השיעור הופך להיות פחות רציני בעיני התלמידים.

ליאור בר-אל: יש לי עוד המון הערות להוסיף אבל אני לא אלאה אתכם.

ליאור בר-אל: אני רק אומר אנחנו כאן כמועצת התלמידים להמליץ על שינויים נוספים לשיעורי התעבורה ובכלל לחינוך לבטיחות בדרכים.

בועז טופורובסקי: תודה רבה.

בועז טופורובסקי: כמו שאת יודעת ושמה לב, יושב אתנו ראש אגף החינוך לבטיחות בדרכים ואני בטוח שהוא לוקח את זה לתשומת לבו.

בועז טופורובסקי: מקס, תיקח את זה לתשומת לבך.

מקס אבירם: אני לוקח למרות שאני חולק על דעתה.

מקס אבירם: לנו יש נתונים בעניין הזה.

מקס אבירם: סליחה.

מקס אבירם: אנחנו מנסים ליצור דו שיח עם מועצת התלמידים הארצית אבל אנחנו לא כל כך מצליחים.

מקס אבירם: היינו מאוד שמחים ליצור אתם שיח על העניין הזה ושהם ישמעו אותנו ואנחנו נשמע אותם ואולי בתוך זה נשפר.

בועז טופורובסקי: אנחנו מחברים ביניכם.

בועז טופורובסקי: זה חשוב מאוד.

בועז טופורובסקי: זאת אמירה יפה.

בועז טופורובסקי: תודה.

בועז טופורובסקי: כשאני הייתי ילד, לא הייתי רגיל שירצו ליצור אתנו דו-שיח.

מקס אבירם: אני מוכן לעשות את זה כי כל פעם בשנים האחרונות אני שומע נציג של מועצת התלמידים שלדעתי – סליחה שאני אומר את זה – מנותק לחלוטין מהמציאות שקורית בשטח.

בועז טופורובסקי: אלה נציגי התלמידים ולכן הם לא יכולים להיות מנותקים.

בועז טופורובסקי: הם מרגישים את התלמידים.

בועז טופורובסקי: אנחנו תמיד צריכים לחשוב היכן אנחנו מנותקים.

בועז טופורובסקי: ליאור, אנחנו נעשה את החיבור.

מקס אבירם: נעשה את החיבור.

בועז טופורובסקי: עליזה פישר, סמנכ"לית ארגון בטרם.

בועז טופורובסקי: עליזה, אני יודע שיש לך המון מה לומר, אבל בואי נעשה את זה בקצרה כדי שנוכל לשמוע עוד כמה דוברים ולסיים.

עליזה פישר: אני רק אומר בקצרה שהמהלך עצמו מאוד מאוד חשוב ואנחנו מברכים על העיסוק בנושא הזה.

עליזה פישר: אנחנו בשיח גם עם הרלב"ד להתחבר לתוכנית הגדולה שהם מובילים בנושא ונשמח לתרום מהידע ומהרקע שלנו כדי לחזק את הנושא הזה של כל מה שדובר עליו עד עכשיו.

עליזה פישר: מפאת קוצר הזמן, אני לא אפרט יותר.

בועז טופורובסקי: תבורכי.

בועז טופורובסקי: תודה רבה.

בועז טופורובסקי: כל הכבוד על עבודת הקודש שאתם עושים.

בועז טופורובסקי: מנכ"ל החברה לפיתוח מטה בנימין, אלדד בן זמרה.

בועז טופורובסקי: לא נמצא.

בועז טופורובסקי: גיל ביילין, יושב ראש הארגון לביטחון בכבישים.

גיל ביילין: תודה רבה על הזכות להיות בוועדה החשובה הזאת, אולי הכי חשובה בכנסת כי היא מדברת על הצלת חיים באופן פרקטי ועל העבודה שאתה עושה.

גיל ביילין: שמחתי מאוד לשמוע את מקס אבירם שאנחנו מכירים לא הרבה שנים, רק שלוש-ארבע שנים, ובתקופה הזו הייתה מהפכה אדירה בכל מה שקשור בחינוך לבטיחות בדרכים, מהפכה מבורכת ובאמת הרבה מאוד נעשה.

גיל ביילין: ברור שיש לתלמידים ביקורת ואני שמח לדבר אחרי השיחה המעניינת בין נציגת מועצת התלמידים למקס, כי באמת קורים דברים מאוד מאוד חשובים וטובים.

גיל ביילין: עדיין, מניסיון אישי שלי אני יכול לומר, שכאשר אנחנו, הארגונים לבטיחות בדרכים – אני עומד בראש ארגון לביטחון בכבישים – מספקים מפגשים, הדרכות והרצאות לתלמידים, לבתי ספר, כשאנחנו באים לבתי הספר ואנחנו מלמדים את הדברים שלנו שאנחנו יודעים מניסיון חיים, זה לא מה שמורה לזהירות בדרכים יודע לתת.

גיל ביילין: אני חושב שבקשר שאתם תייצרו בין נציגת מועצת התלמידים למשרד החינוך, צריך להיות כמובן מה שמשרד החינוך נותן היום אבל בתוספת של מפגשים עם מומחים, ואלה הם אנחנו, הארגונים האלה.

גיל ביילין: אני כחוקר תאונות דרכים צבאי, יש לי כל כך הרבה כלים לתת לילדים האלה כדי לשמור על החיים שלהם.

גיל ביילין: אני נותן כלים לראות את הכבישים אחרת וכך גם כל הקולגות שלי שהם מומחים לתחום הזה.

גיל ביילין: אני לא מצפה מהמורים לזהירות בדרכים לתת כאלה כלים אבל אני חושב שצריך להיות שילוב של זה ושיהיה רצון, תקציבים והבנה להביא גם מומחים מבחוץ ובאמת לתת כלים מצילי חיים לתלמידים האלה.

בועז טופורובסקי: תודה רבה.

בועז טופורובסקי: שי רוזנצוויג, ראש מועצה מקומית לפי מנשה.

בועז טופורובסקי: לא נמצא.

בועז טופורובסקי: רז אביטן, עמותת אור ירוק.

רז אביטן: תודה על העיסוק החשוב.

רז אביטן: אני אנסה לתמצת.

רז אביטן: קודם כל, קיים פער מאוד מאוד גדול בין תוך המוסדות החינוכיים לסביבה החיצונית.

רז אביטן: אני אתן דוגמה להמחשה.

רז אביטן: חוזר מנכ"ל מגדיר בתוך מוסדות החינוך התייחסות לסורגים או לצירים של דלתות, עד רמת רזולוציה כזאת, והתמונה בתוך מוסדות החינוך מאוד מאוד מוקפדת.

רז אביטן: כשיוצאים מהמוסד החינוכי, סמכות בתי הספר היא מאוד מוגבלת והם לא יכולים לאכוף את מה שקורה שם.

רז אביטן: עם הסקרים שלנו ועם התמונות שלנו, קורים שם דברים מזעזעים.

רז אביטן: אנחנו לא מדברים רק על דברים טכניים שהם גם חשובים כמו צביעת מעברי חציה, פסי האטה, תאורה וכדומה, אלא גם על דברים שמונעים התפרצות של תלמידים לתוך הכביש.

רז אביטן: כאן אדוני היושב ראש אנחנו מזהים לקונה גדולה בין הנציגים של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, הלא הם מנהלי מטות הבטיחות, שרוצים לעשות אבל ידיהם קשורות גם מבחינת סמכות וגם מבחינה תקציבית והדבר הזה צריך להיאמר כאן.

רז אביטן: שאלת כמה פעמים למה אין למעשה דריסת רגל של הרלב"ד בשטח.

רז אביטן: לשיטתנו הם אמורים להיות אותו הגורם.

רז אביטן: שוב, הנתונים מלמדים על תמונת מצב עגמה.

רז אביטן: מעבר לתפיסת העיר הבטוחה וכל הדברים שנאמרו כאן, למיתון התנועה יש חשיבות גדולה, להוסיף תמרורים ודברים כאלה ויותר לאלץ את הנהגים – לא רק תמרור עצור אלא לאלץ באמצעות פסי האטה ושיטות נוספות – להאט את מהירות הנסיעה.

רז אביטן: הדבר הזה צריך להיות בשוטף.

רז אביטן: צריכות להיות בדיקות שוטפות ולא רק פעם אחת בשנה במקרה הטוב.

רז אביטן: נושא נוסף שלא עלה כאן הוא איך התלמידים מגיעים לבית הספר.

רז אביטן: יש לקונה מאוד גדולה שאני חושב שהוועדה יכולה לפתור וזה מה קורה בהסעות התלמידים לבית הספר.

רז אביטן: בהרבה מוסדות חינוך, הרבה מהם בפריפריה הגיאוגרפית, הרבה מהם בחברה הערבית ובמגזר החרדי, הילדים נוסעים בהסעות.

רז אביטן: מה שקורה בהסעות האלה מבחינה חינוכית זה נושא בפני עצמו אבל גם מבחינה בטיחותית, זאת קטסטרופה.

רז אביטן: מספרי תלמידים גדולים מן המותר, איכות ותקינות האוטובוסים, משהו שאנחנו צריכים לתת עליו את הדעת.

רז אביטן: אנחנו מפגרים בנושא הזה שנות דור.

רז אביטן: התייחסות קצרה ללימודי חינוך תעבורתי, גם בהתייחסות לדבריה של ליאור, נציגת מועצת התלמידים.

רז אביטן: בעניין הזה אנחנו קודם כל מברכים.

רז אביטן: צריך לזכור שמה שהיה עד לא מזמן זה שהתלמידים היו משננים תמרורים בלי להבין לעומק מה קורה, ניגשים למבחן תיאוריה, עוברים וזהו.

רז אביטן: מה שמקדם משרד החינוך זה למידת עומק וכאן זה באמת ארוך יותר מאשר רק ללמוד למבחן כדי לעבור אותו אלא ללמוד על הרבה סוגיות גם ערכיות, גם סוגיות של לחץ חברתי, גם של כלים חשמליים, גם של תפקיד הנוער בהקשר הזה.

רז אביטן: יש עוד הרבה לאן להתקדם ואיך לשכלל את התוכנית הזאת, אבל אני חושב שראוי לשמוע את מועצת התלמידים ושכן ידברו עם משרד החינוך מצד אחד ומצד שני התוכנית הזאת מבורכת וצריך להגדיל אותה - התוכנית של המניעה – ולהסתכל על זה כנושא רציני, ארוך טווח ולא משהו נקודתי.

רז אביטן: אנחנו רואים את בתי הספר מתקרבים ומתקדמים לנושא הזה ואנחנו מברכים את מה שעושה משרד החינוך בתחום הזה.

בועז טופורובסקי: תודה רבה.

בועז טופורובסקי: תודה גם על הסרטון המזעזע שהעברתם לנו והקרנו בתחילת הישיבה.

שניר זיידל: היושב ראש, אם אפשר להתייחס למשהו קטן שאמר רז.

שניר זיידל: תיקון מסוים.

שניר זיידל: יש מנהלי מטות בטיחות שהם עובדים של הרשות המקומית באחוז משרה כזה או אחר והם אמונים על ההפעלה של כל מטה הבטיחות באותה רשות מקומית.

שניר זיידל: יש מנהלי אזורים שהם עובדים של הרלב"ד.

שניר זיידל: כל אחד מהם אחראי על מספר רשויות מקומיות מסוים בארץ.

שניר זיידל: העבודה של אותם מנהלי אזורים וגם מנהלי מטות, לא מסתכמת רק בהוצאת דוחות אלא כל השנה כולה עובדים מול הרשויות המקומיות כדי לראות איך מטפלים בליקויים האלה.

שניר זיידל: העבודה הזו היא לא פשוטה גם מבחינה תקציבית וגם מבחינת אנשי מקצוע שחסרים.

בועז טופורובסקי: פורום ועדי ההורים היישוביים, אמיר מזאה.

אמיר מזאה: צוהריים טובים.

אמיר מזאה: אני רוצה להודות על ההזמנה לדבר כאן.

אמיר מזאה: אני אשתדל להיות מאוד מאוד תמציתי.

אמיר מזאה: כמו כל דבר בחיים, זה מתחלק לשלושה חלקים כאשר הנושא האחד הוא נושא התשתית ודובר עליו כאן לא מעט אבל אני רוצה להתייחס בנושא הזה לשני דברים.

אמיר מזאה: האחד, ההמלצה על אישור בטיחותי.

אמיר מזאה: נכון שאי אפשר לעשות את זה לבית ספר כי זה אישור שמתקבל על בית הספר ועיקר הבעיה היא מחוץ לבית הספר אבל זה צריך להיות אישור לרשות על ידי יועץ בטיחות עם הנחיות בטיחותיות לכל בית ספר ולא אישור לבית הספר כפי שזה קיים היום.

אמיר מזאה: הנושא של ועדות תחבורה ברשויות המקומיות.

אמיר מזאה: היום אין חובה על זמנים לפגישה.

אמיר מזאה: אני יודע שיש תהליך של תיקון חקיקה בנושא הזה ואנחנו נשמח שהנושא הזה יקודם.

בועז טופורובסקי: אין חובה לכנס?

אמיר מזאה: למועדים קבועים של התכנסות של הוועדה.

אמיר מזאה: ברצות ראש הרשות או יושב ראש הוועדה, הוא יבצע את זה.

אמיר מזאה: זה משהו שיחסית מאוד מאוד פשוט לסדר.

אמיר מזאה: הנושא השני הוא נושא החינוך, גם החינוך שמבוצע על ידי המשטרה למשטרות הזה"ב שלטעמי זה כלי חינוכי, לא הקטע של המשמרות אלא הקטע שמוקנה דרך זה.

אמיר מזאה: דיברתם על 1,400 בתי ספר שמשתמשים בזה אבל שאר בתי הספר שלא משתמשים בזה, זה פשוט חבל כי אנחנו מפסידים הרבה מאוד.

אמיר מזאה: הנושא הנוסף בחינוך הוא צורך השילובים בעל יסודי.

אמיר מזאה: אני מצטרף לדבריה של ליאור.

אמיר מזאה: במסגרת הקורונה ובמסגרת השנה וחצי האחרונות עברנו בהרבה מאוד תחומים ללימוד סמסטריאלי.

אמיר מזאה: ללמוד נושא בסמסטר ולא לימוד נושא בשנה.

אמיר מזאה: בוודאי בתחום הזה, זה משהו שיכול לשפר ולהקפיץ את הרמה.

אמיר מזאה: אני חושב שזה כלי שיעזור מאוד לא להעביר אותו כנושא שנתי אלא כנושא סמסטריאלי.

אמיר מזאה: הנושא האחרון הוא בקשר להתנדבות.

אמיר מזאה: אנחנו גם כהנהגת הורים וגם כמתנדבים באור ירוק ובנשק וסע, זאת התרומה שלנו אבל זאת אקסטרה.

אמיר מזאה: אנחנו לא יכולים לכסות על הכול ואנחנו חייבים את המחוקק ואנחנו חייבים את הרשויות אתנו.

אמיר מזאה: נכון להיום, סליחה על הביטוי, יותר מדי אנשים שהם משוגעים לדבר עושים את זה ובהרגשה שלנו – ויכול להיות אני טועה וכולם מתאמצים – כשיש יותר מדי משוגעים לדבר, יש פחות מדי רגולציה.

בועז טופורובסקי: תודה רבה.

בועז טופורובסקי: הדובר האחרון יחיאל מונטג, עמותת עיניים בדרכים.

בועז טופורובסקי: האיש שהמציא את נשק וסע.

יחיאל מונטג: שלום.

יחיאל מונטג: תודה רבה.

יחיאל מונטג: אני חייב לנפץ מיתוסים.

יחיאל מונטג: תקציב.

יחיאל מונטג: דובר כאן הרבה על תקציב.

יחיאל מונטג: אני אומר לכם באחריות מלאה שעלות יישום נשק וסע ושיפור התשתית ליד מוסד חינוך, בממוצע הוא 3,000 שקלים בלבד ויש מאחורינו 17 שנים של פעילות כזאת.

יחיאל מונטג: זה אפשרי ולכן התקציב כאן הוא לא הנושא הקריטי.

יחיאל מונטג: עוד מיתוס.

יחיאל מונטג: כפי שאמר חבר הכנסת שחאדה.

יחיאל מונטג: אני הגעתי לכנסת במיוחד ופגשתי את חברת הכנסת אימאן יאסין וחבר הכנסת מנסור עבאס והצעתי את המיזם בחברה הערבית.

יחיאל מונטג: אני עדיין מחכה לטלפון.

יחיאל מונטג: תרצו – תקבלו.

יחיאל מונטג: זה לא עולה כסף.

יחיאל מונטג: לנושא החשוב.

יחיאל מונטג: בישראל יש כיום כ-1,8 מיליון תלמידים שהם כ-20 אחוזים מאוכלוסיית תושבי המדינה.

יחיאל מונטג: מאות אלפי אזרחים מסיעים את התלמידים.

יחיאל מונטג: כלומר, כרגע מאוכלוסיית המדינה מוסעת למוסדות החינוך ומהם.

יחיאל מונטג: יש לתת עדיפות עליונה בסוגי התשתיות סביב מוסדות אלה.

יחיאל מונטג: הנימוק העיקרי הוא הנימוק הבטיחותי ושמירה על חיי אדם אך גם העובדה שהתנועה ברשויות בכלל מושפעת מאוד מהתנועה סביב מוסדות חינוך.

יחיאל מונטג: יש לכך גם משמעויות סביבתיות וכלכליות מבחינת פקקי תנועה, בזבוז זמן, זיהום אוויר וכולי.

יחיאל מונטג: לכן יש לטפל מיידית בנפגעים בסביבות מוסדות חינוך ולא לדחות את הטיפול עד אין קץ.

יחיאל מונטג: חבר הכנסת טופורובסקי, ביחד עם הרלב"ד, היועץ המשפטי של הרלב"ד, נפגשנו אתך ודיברנו על תיקון פקודת העיריות.

יחיאל מונטג: מה שקורה היום, כמו שאמיר אמר, הטיפול בסביבת מוסדות חינוך, בנפגעי תשתית, היא וולנטרית לחלוטין.

יחיאל מונטג: יש לי דוגמאות אמיתיות של סכנת נפשות כאשר כמעט ונהרגו.

יחיאל מונטג: שבועיים אחרי שכמעט קרה אסון, הכול טופל.

יחיאל מונטג: מסתבר שפקודת העיריות והרשויות המקומיות מאפשרת וכל אחד פועל לפי ראות עיניו וזה וולנטרי.

יחיאל מונטג: זה צריך להיפסק.

יחיאל מונטג: בבקשה, תן לזה קדימות.

יחיאל מונטג: ברגע שזה יסתדר, ראשי הערים יהיו מחויבים לטפל בתשתיות בסביבת מוסדות חינוך ועל הדרך הם גם יחסכו הרבה כסף, ואיך זה יקרה, אני אוכל להסביר בלי בעיה.

יחיאל מונטג: דבר אחרון.

יחיאל מונטג: היו כאן כמה סופרלטיבים מאוד נחמדים על העמותה ועל הפעילות שלנו ועדיין אנחנו מדשדשים במקום מבחינת סיוע ממשלתי.

יחיאל מונטג: אנחנו מאוד נשמח עם תוכל גם אתה כי כשהעמותה תקבל סיוע, הרבה יותר בתי ספר יוכלו ליהנות מהמיזם.

יחיאל מונטג: תודה רבה.

בועז טופורובסקי: תודה רבה.

בועז טופורובסקי: מיכה בר מאיר, מרכז לטכנולוגיות חכמות לתחבורה.

מיכה בר מאיר: אנחנו עוד בתקופה שמוסקוביץ היה מנכ"ל הרלב"ד פיתחנו מערכת שנקראת מעבר חציה פעיל שמפעילה על ידי לחיצה על כפתור.

מיכה בר מאיר: יש לכם סרטון שמצורף בצ'ט ומי שרוצה, יכול לצפות בו.

מיכה בר מאיר: פיתחנו את המערכת בצורה כזאת שילד או כל מי שרוצה לעבור במעבר חציה מגיע אל מעבר החציה וחייב ללחוץ על כפתור שמפעיל את התאורה בזמן חושך, מפעיל תמרורים מהבהבים שמעבר החציה פעיל ואכן מישהו מתכוון לעבור בו.

מיכה בר מאיר: עשינו פיילוט בכפר ורדים במשך חמישה חודשים והפיילוט הראה שזה עובד טוב.

מיכה בר מאיר: יש מחקרים בעולם שמוכיחים את זה כבר למעלה מ-20 שנים.

מיכה בר מאיר: פנינו כמה פעמים אל הרלב"ד כדי שילוו את ההיתכנות של זה בערים גדולות, כי זה היה התנאי של משרד המדען הראשי במשרד התחבורה.

בועז טופורובסקי: הרלב"ד חזרו אליך?

מיכה בר מאיר: פעם אחת נפגשנו ולא יצא שום דבר.

בועז טופורובסקי: אנחנו נחבר בינך לבין שניר ואחר כך אתם תדברו.

מיכה בר מאיר: תודה.

מיכה בר מאיר: אני מזמין אתכם לראות איך זה עובד.

בועז טופורובסקי: מקס, התייחסות אחרונה שלך ונסכם.

מקס אבירם: התייחסות אחרונה וקצרה.

מקס אבירם: רציתי לומר לנציג ועד ההורים שכל מנהל בית ספר שמלמד את תוכנית החינוך התעבורתי, רשאי בשיקוליו הוא להפוך את זה ללימוד סמסטריאלי ולא כל השנה.

בועז טופורובסקי: תודה רבה לכל מי שהגיע, גם פיזית וגם ב-זום ותודה רבה לכל מי שעוסק בזה באופן שוטף.

בועז טופורובסקי: אנחנו גילינו שיש לנו שני תחומים, האחד הוא החינוך והשני הוא התשתיות.

בועז טופורובסקי: התחום השלישי שנוגע לכל, הוא התכלול של כל הנושא הזה.

בועז טופורובסקי: אני אנסה בסיכום להקיף את כל מה שנאמר כאן.

בועז טופורובסקי: אנא שימו לב לכל הפרטים של הסיכום כי אלה משימות למשרדים השונים.

בועז טופורובסקי: הועדה קוראת למשרד החינוך לפעול לכך שתהיה חובה על כל בתי הספר בארץ למנות רכז זהירות בדרכים שיהיה אחראי גם בין היתר לדאוג לבטיחות הילדים שמגיעים בבוקר לבית הספר ובצוהריים כשהם מתפזרים לביתם וכן לבחון את הכנסת פעילות נשק וסע לכלל בתי הספר.

בועז טופורובסקי: הוועדה רואה לנכון ליצור תו תקן מחייב לבטיחות בדרכים בסביבת בתי ספר.

בועז טופורובסקי: הוועדה מבקשת ממשרד החינוך לנהל פיקוח ומעקב צמודים על מנהלי בתי הספר שאכן מיישמים את חוזר המנכ"ל בנושא ושיבינו שחוזר המנכ"ל מחייב הוא חובה והוא אינו רשות.

בועז טופורובסקי: הוועדה קוראת למשרד האוצר ולמשרד התחבורה והבטיחות בדרכים לשבת ולפתור את הקיצוץ הלא הגיוני בתקציב של מטות הבטיחות של הרשויות העירוניות.

בועז טופורובסקי: לפי מה שנאמר לנו 80 אחוזים קיצוץ.

בועז טופורובסקי: לעדכן את הוועדה על החלטות שנתקבלו כתוצאה מהישיבה הזאת עד לתאריך 31 בדצמבר 2020.

בועז טופורובסקי: הוועדה תעביר למרכז השלטון המקומי ולמשרד הפנים את רשימת הרשויות שלא ניצלו את התקציבים שהועברו להן ממשרד התחבורה והבטיחות בדרכים ומבקשת לפעול בדחיפות מול רשויות אלה כדי שינצלו את התקציב לליקויים ליד מוסדות חינך קודם כל ולפני שאר הדברים.

בועז טופורובסקי: הוועדה קוראת למרכז השלטון המקומי ולמשרד הפנים לוודא כינוס קבוע של ועדות הבטיחות בדרכים ברשויות המקומיות.

בועז טופורובסקי: הוועדה קוראת למשרד החינוך לפעול בדחיפות להחרגת כניסת המדרכים, שוטרים, שוטרים קהילתיים של משמרות זהירות בדרכים לבתי הספר כדי להכשירם כמו שצריך לפעילות משמרות הזהירות בדרכים.

בועז טופורובסקי: הוועדה קוראת למשרד החינוך, למשרד התחבורה והבטיחות בדרכים, למשרד האוצר, למשרד הפנים, לרלב"ד ולרשויות המקומיות לשבת בשולחן עגול לדון בבעיות בתי הספר שלהם יש בעיות תשתיתיות שלא מאפשרות הפעלת משמרות זהב ולראות איך ניתן ליצור סביבה בטיחותית עבור הילדים שלומדים בבתי הספר ולדווח לוועדה על כך.

בועז טופורובסקי: הוועדה קוראת למשרד החינוך לבחון את החינוך התעבורתי גם לילדים הלומדים במוסדות הפטור החרדי בהם לומדים רוב ילדי החינוך החרדי.

בועז טופורובסקי: חשוב שגם הם יקבלו את החינוך התעבורתי כמו יתר ילדי ישראל.

בועז טופורובסקי: הוועדה קוראת למשרד התחבורה והבטיחות בדרכים לפעול מיידית לזירוז ועזרה לרשויות המקומיות הרבות שלא ניצלו את התקציבים לתיקון ליקויים ולפרויקטים תחבורתיים ולנהל מעכשיו בדיקה מול התקציבים שמועברים ומול הרשויות כדי לוודא שכמה שיותר פרויקטים יבוצעו ולעזור לרשויות החלשות במיוחד לשם ביצוע פרויקטים אלו.

בועז טופורובסקי: הוועדה מבקשת ממרכז השלטון המקומי ומכל ראש רשות וראש מועצה בארץ לבדוק היטב את הדוח של הליקויים שמועבר אליהם מהרלב"ד ולפעול בדחיפות לטיפול הליקויים שבתוך תחומם בסביבת בתי הספר.

בועז טופורובסקי: הוועדה קוראת למשרד החינוך ולנציגי מועצת התלמידים לשבת בהקדם האפשרי על סוגיית התכנים של החינוך התעבורתי לכיתות י' ועל הכשרת והדרכת מורים מקצועיים שידריכו את התלמידים ואת יתר הטענות שעלו על ידי נציגות מועצת התלמידים.

בועז טופורובסקי: אני מודה לכם.

בועז טופורובסקי: אנחנו עוסקים כאן בחיים של הילדים שלנו וזו עבודה שהיא עבודת קודש.

בועז טופורובסקי: תודה רבה על העיסוק שלכם ובהצלחה