הוועדה המיוחדת לזכויות הילד, כנסת 23, פרוטוקול מספר 39, 2020-10-27 10:00

יוסף ג'בארין: בוקר טוב לכולם, אני פותח את הישיבה המשותפת של הוועדה לזכויות הילד, יחד עם הוועדה המיוחדת לעניין נגיף הקורונה החדש, ולבחינת הערכות המדינה למגפות ולרעידות אדמה.

יוסף ג'בארין: אנחנו בעצם בדיון המשך על הסוגיה של המסגרות לגיל הרך, תמונת מצב עדכנית, במיוחד עם חזרתם לפעילות.

יוסף ג'בארין: אין ספק שהענף של מעונות היום מתמודד עם קשיים, הייתי אומר מאוד רציניים – לא רוצה לומר על סף קריסה, אבל אני שומע את המילה הזאת מכמה מנהלים ובעלויות של מסגרות הללו, כאשר מאז פרוץ המשבר במרץ ועד היום נראה שהמצוקות הולכות ומתגברות.

יוסף ג'בארין: אחד הנושאים העיקריים שעולים ויעלו בדיון הזה גם – סוגיית חוק המצלמות, והתקנות או ההנחיות שמסדירות את המימון להתקנת המצלמות, הנחיות שהגיעו בהמשך לחקיקת החוק על ידי הוועדה הזו ב-2018, אז, בראשותה של חברת הכנסת ד"ר יפעת שאשא ביטון, ונראה שההנחיות האלה באמת מעוררות קשיים שנצטרך לדבר עליהם היום, לרבות העובדה שלא כל המסגרות אמורות לקבל, זה רק באשכולות הסוציו-אקונומיים 1 עד 5, וזה כמובן מוגבל רק לספקים ספציפיים – מה שמכביד עוד יותר, ונראה גם שקיימת בעיה בקושי להשיג מימון למי שכבר התקין את המצלמות לפני תחולת החוק.

יוסף ג'בארין: כל אלה שסוגיות שנעסוק בהן.

יוסף ג'בארין: נרצה לשמוע את הארגונים וגם את נציגי משרד הרווחה.

יוסף ג'בארין: אני אוסיף לכאן גם את הקשיים שעסקנו בהם גם בדיונים קודמים: הקושי לממש מענקי סיוע ממשלתיים, קשיי השיפוי, סוגיית מתן התשלום על ימי בידוד של צוותים בתוך המעונות – כל אלה בעצם רק מגבירים את הקשיים של המסגרות, ובאמת – סכנת הקריסה שעלולה לפגוע במאות אלפי ילדים והורים.

יוסף ג'בארין: נראה לי שכאשר אני משוחח עם נציגי המסגרות ומעונות היום זה מצב של חירום.

יוסף ג'בארין: אני נקווה שנמצא אוזן קשבת לכל הסוגיות שנעלה היום שכן אי אפשר לתת לענף מעונות היום לקרוס ולעמוד מן הצד.

יוסף ג'בארין: תפקידנו להבטיח המשך פעילות המעונות הללו למען כולם, למען כל אותן אלפי משפחות שזקוקות למסגרות.

יוסף ג'בארין: אני מעביר את רשות הדיבור לחברת הכנסת ויו"ר ועדת הקורונה, יפעת שאשא ביטון.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, אדוני יושב-הראש.

יפעת שאשא ביטון: אתה ציינת את האתגרים השונים שעומדים לפנינו ושאנחנו לוקחים אותם מדיון לדיון.

יפעת שאשא ביטון: אני רק אוסיף על זה גם את העניין של תשלומי הורים במעונות המפוקחים.

יפעת שאשא ביטון: נוצר פה מצב אבסורדי שבדרך כלל מי שמפוקח זה המעונות בסמל, ושם הכל מאוד ברור.

יפעת שאשא ביטון: ופתאום היום אנחנו מוצאים את עצמנו במציאות שבה הצליחו להסדיר את הנושא של תשלומי הורים במעונות הפרטיים אבל לא עשו את זה במעונות הסמל.

יפעת שאשא ביטון: יש זמן שם, כנראה אף אחד לא ממהר לשום מקום.

יפעת שאשא ביטון: אני נמצאת בקשר עם משרד העבודה והרווחה.

יפעת שאשא ביטון: עד לרגע זה לא קיבלנו שום תשובה.

יפעת שאשא ביטון: אני יודע שהדבר מונח על שולחנם לחתימה.

יפעת שאשא ביטון: יש זמן שם, כנראה אף אחד לא ממהר לשום מקום.

יפעת שאשא ביטון: הדבר השני שחשוב להעלות כאן – נושא סבסוד עלויות התקנת מצלמות.

יפעת שאשא ביטון: זו שערורייה מהסיבה הפשוטה: זה חוק שחוקקנו כאן.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו יודעות, חברת הכנסת קארין אלהרר ואני, וכל יתר חברי הוועדה – מה הייתה כוונת המחוקק.

יפעת שאשא ביטון: זה נאמר בצורה מפורשת לפרוטוקול.

יפעת שאשא ביטון: כל מי שהתקין לפני ספטמבר 2020 אמור לקבל את הסבסוד, ומי שמתקין מספטמבר 2020 לא אמור היה לקבל את הסבסוד.

יפעת שאשא ביטון: נוצרה פה מציאות הפוכה – כל מי שהיה בסדר נענש, ומי שלא היה בסדר מקבל פרס.

יפעת שאשא ביטון: דרך חדשה של מדינת ישראל לתגמל את האנשים בחוץ.

יפעת שאשא ביטון: לכן אנחנו חייבים להתעקש בנושא הזה.

יפעת שאשא ביטון: גם כאן שלחתי מכתב לשר הרווחה בכבודו ובעצמו.

יפעת שאשא ביטון: עד עתה לא קיבלתי תשובה, לא לגבי זה ולא לגבי העברת המסגרות למשרד החינוך, שזה משהו שהוא מאוד דגל הוא.

יפעת שאשא ביטון: הוא בבחינת "ויידום אהרון".

יפעת שאשא ביטון: שום תקשורת, כבר הרבה מאוד זמן.

יפעת שאשא ביטון: בתוך כול האתגרים האלה, ובאמת, הקורונה הביאה אתה הרבה מאוד אתגרים – אני מזהה פה הזדמנויות.

יפעת שאשא ביטון: אם אנחנו נדע לקחת את המציאות הזאת מתוך מקום שיאפשר לנו לתקן את הדברים שהיינו צריכים לתקן ממילא, לפני כן, אז אנחנו נוכל באמת להרוויח מזה.

יפעת שאשא ביטון: אחד הנושאים זה העניין של עבודה מועדפת.

יפעת שאשא ביטון: יש לנו משאבים של כוח אדם.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו יודעים שאנחנו צריכים היום יותר כוח אדם בתוך המערכות, גם כדי לייצר איזושהי שגרה בתוך המעון של שמירה על קבוצות.

יפעת שאשא ביטון: תכניסו לשם בעבודה מועדפת את הצעירים.

יפעת שאשא ביטון: תראו איך אתם מגייסים מורות חיילות, כאשר אנחנו יודעים שגם היום אנחנו יודעים שבתוך מערכת החינוך יש לפרקים תקופות שהן לא נמצאות שם.

יפעת שאשא ביטון: קחו, תשתמשו בכל משאב אנושי אפשרי כדי שאנחנו באמת נוכל לתת את המענים.

יפעת שאשא ביטון: הדבר הנוסף שיכול להיות כהזדמנות זה להגדיר את הענף כענף חיוני ומתוקף זה הוא גם מקבל את כל המשאבים שנדרשים.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו זקוקים לזה.

יפעת שאשא ביטון: אפשר לעשות הרבה מאוד תיקונים מתוקף התקופה.

יפעת שאשא ביטון: אני מקווה שמהדיון הזה אנחנו נוכל לצאת עם בשורות לפחות ממשרדי הממשלה.

יוסף ג'בארין: תודה.

קארין אלהרר: תודה רבה גם על קיום הדיון ועל העלאת הנושאים.

קארין אלהרר: הנושא הזה של פעוטונים הוא חיוני לחזרה לשגרה, גם אם שגרת קורונה.

קארין אלהרר: אנחנו צריכים להבין שבלי המסגרות המתפקדות האלה אי אפשר לחזור למשק פעיל, גם אם אי פעם ממשלת ישראל תחליט על חזרה לעבודה בחנויות, וכו'.

קארין אלהרר: לי נוצר הרושם שאנחנו קצת בספירה לאחור לסגר נוסף, ולכן צריך לדבר על הדברים מראש.

קארין אלהרר: צריך שיהיה מתווה מאוד מאוד מסודר, גם לפיצויים, כי באמת – מנתונים שיש לי יש, יש 2,500 פעוטונים שסגרו את שעריהם מאז הסגר הראשון.

קארין אלהרר: 2,500 פעוטונים שנסגרו מאז הסגר הראשון.

יוסף ג'בארין: שלמיטב ידיעתי זה כרבע מכלל - - -

קארין אלהרר: זה מספר מטורף.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו גם ככה בחסר.

קארין אלהרר: זה קרה כי הם לא קיבלו סיוע כלכלי מהמדינה.

קארין אלהרר: גברתי, יושבת הראש, אם את זוכרת – בזמנו, כשחוקקנו את חוק הפיקוח על המעונות אמרו לנו – אבל תעשו משהו עם ההיתר של שימוש חורג.

קארין אלהרר: אמרנו – אבל מה זה קשור?

קארין אלהרר: היתר שימוש חורג היה כל הזמן, והרשויות לא באמת התעקשו על זה.

קארין אלהרר: עכשיו, לא תאמיני – מדינת ישראל מצאה שיטה.

קארין אלהרר: כדי לתת להם את האישור הראשוני, פתאום היתר שימוש חורג.

קארין אלהרר: אם אין לך את האישור הראשוני אתה לא מקבל פיצוי מהמדינה, אתה לא יכול להגיש בקשה לפיצוי.

קארין אלהרר: זה באמת ליקוי מאורות.

יפעת שאשא ביטון: לא הבנתי.

יפעת שאשא ביטון: את האישור הראשוני מתנים בשימוש החורג?

יפעת שאשא ביטון: זה לא רלוונטי בכלל.

יפעת שאשא ביטון: זה לא מה שאמרו במשרד העבודה והרווחה.

קארין אלהרר: את צודקת לגמרי.

קארין אלהרר: אתמול בוועדה לביקורת המדינה עלו בזה אחר זה אנשים שמנהלים פעוטונים ואמרו – הם מתנים את זה, את האישור הראשוני, בהיתר לשימוש חורג.

קארין אלהרר: איך זה יכול להיות?

קארין אלהרר: מה הקשר בין הדברים?

יפעת שאשא ביטון: זה גם בניגוד מוחלט גם למה שמצהיר משרד העבודה והרווחה.

קארין אלהרר: חד משמעית.

יוסף ג'בארין: זה מופיע פורמלית ב- - -?

קארין אלהרר: חד משמעית – לא.

יפעת שאשא ביטון: זה גם לא רלוונטי לחוק הפיקוח.

יוסף ג'בארין: חוק ההסדרים היה אמור להקפיא את - - -

קארין אלהרר: כן, אבל איפה אנחנו ואיפה חוק ההסדרים?

יפעת שאשא ביטון: חוק ההסדרים לא רלוונטי לחוק הפיקוח.

קארין אלהרר: עכשיו אני אגיד כזה דבר – הם אומרים שכל פעם שהם מחליפים איש צוות – מבקשים מהם מהתחלה את האישור הראשוני.

קארין אלהרר: זה לא מה שאמור להיות.

קארין אלהרר: זה איש צוות – כן או לא.

קארין אלהרר: אז איפה אנחנו חיים?

קארין אלהרר: והדבר הזה, אם הוא יגיע לכדי זה שלא יקבלו פיצוי ייסגרו עוד הרבה מאוד פעוטונים.

קארין אלהרר: אנחנו נמצא את עצמנו במדינה שאין מקום לפעוטות.

קארין אלהרר: העניין של הפיצוי הכספי הוא קריטי, כי אפשר לדבר על מתווה בריאותי ועל תו סגול ועל קפסולה, ועל השד-יודע-מה, אבל אם אין כסף לתפעל את זה חבל על הזמן של כולנו.

קארין אלהרר: אני פניתי הבוקר ליושב-ראש השלטון המקומי, לחיים ביבס כדי להבהיר – עניין היתר שימוש חורג הוא לא קשור.

קארין אלהרר: זה לא האירוע.

קארין אלהרר: מה קרה, נזכרתם בזה הרגע?

קארין אלהרר: זה לא העניין.

קארין אלהרר: וגם כן – יכולים להסתפק ברגולציה של חוק הפיקוח על המעונות.

קארין אלהרר: בואו ניתן למהלך להתקדם.

יוסף ג'בארין: כן, אבל מי שאחראי כאן זה משרד הרווחה.

קארין אלהרר: לא.

קארין אלהרר: על היתר שימוש חורג זה הרשויות המקומיות.

יוסף ג'בארין: נכון.

יוסף ג'בארין: על השאלה אם להכניס את זה כתנאי או לא למענקים, זו החלטה של - - -

יפעת שאשא ביטון: חבר'ה זה לא רלוונטי בכלל לחוק.

יפעת שאשא ביטון: לא צריך לקשור בין הדברים.

יפעת שאשא ביטון: אין קשר.

קארין אלהרר: אין קשר בין הדברים, ואני עומדת על כך שימשיך להיות לא קשור, שיפסיקו להיתלות בדברים לא קשורים.

קארין אלהרר: הם צריכים לתת את הפיצוי, וצריכים לעשות את זה מהר.

קארין אלהרר: לעניין המצלמות – תראו, זה באמת - - - אני כבר לא יודעת מה לומר.

קארין אלהרר: איך יכול להיות שיש חוק ברור אבל הוא בעצם לא ממש ברור?

קארין אלהרר: איחרו את המועד להתקנת המצלמות כי לא היו ספקים מאושרים על ידי המדינה.

יפעת שאשא ביטון: שזה גם שערורייה, הסיפור של הספקים.

יפעת שאשא ביטון: אני הייתי מציעה שמישהו יחקור את זה.

קארין אלהרר: זה דבר לא תקין.

קארין אלהרר: ואז, בעצם נוצר מצב שאנשים מחכים שיגידו מי הספקים, כי הם רוצים גם לקבל סיוע.

קארין אלהרר: כל העניין של המעונות המפוקחים שאומרים – רגע, אני של המדינה, למה אתם מאלצים אותי לקנות את הדבר הזה?

קארין אלהרר: תעזרו לנו.

קארין אלהרר: גם בזה פניתי לשר הרווחה.

קארין אלהרר: תשובה עוד לא קיבלתי.

קארין אלהרר: יש זמן.

קארין אלהרר: מה הלחץ?

קארין אלהרר: אז אני אומרת – היעדר פיצוי, נושא העבודה המועדפת שהזכרת, גברתי – רעיון מצוין.

קארין אלהרר: אבל יאללה, תתעוררו.

קארין אלהרר: תתעוררו.

קארין אלהרר: הנושא האחרון – אני שמעתי על מפקחים חדשים שיש למשדר העבודה.

קארין אלהרר: בואו נודה – זה לא מספיק טוב.

קארין אלהרר: תיעזרו ברשויות המקומיות.

קארין אלהרר: תפסיקו לחשוב שאתם יותר חכמים מהאפיפיור.

קארין אלהרר: אתם לא מסוגלים לבצע את העבודה?

קארין אלהרר: תנו לרשויות המקומיות, ככה זה יעבוד יותר טוב.

קארין אלהרר: יש תוכנית מדהימה בפתח תקווה של מנהל מחלקת החינוך, של רון כץ .

קארין אלהרר: תיישמו כזה.

קארין אלהרר: תעבדו בצורה מסודרת ושיטתית.

קארין אלהרר: ואני אומרת לך, אדוני – כל העניין הוא, וזה היה בהצעה המקורית ב-2015 – שצריך לראות רצף חינוכי מההתחלה.

קארין אלהרר: צריך ללכת כמובן קדימה בעניין של העברה למשרד החינוך, אבל בעת הזאת יש אתגרים מאוד משמעותיים, וצריך לטפל בהם, ולהפסיק לחשוב שאם יטמנו את הראש בחול הדברים יסתדרו מעצמם, כי הם לא.

יוסף ג'בארין: עניין המצלמות מוסיף עוד קשיים ברמה המשפטית שלדעתי עד היום גם לא כל כך מובנים – מה קורה עם המצלמות שהיו קיימות קודם – האם היום אפשר להשתמש בהן בדברים שלכאורה החוק החדש אסר אותם?

יוסף ג'בארין: האם צוות המפעילים של המעונות יכולים להסתכל ב – DVR?

יפעת שאשא ביטון: לא.

יפעת שאשא ביטון: לפי החוק – לא.

יוסף ג'בארין: אלה שאלות שגם בעלי המעונות שואלים, ולא ברור שיש תשובה משפטית ברורה כאן.

יוסף ג'בארין: השאלה אם זו הייתה המטרה של החוק.

יוסף ג'בארין: המטרה הייתה לא לאפשר שידור ישיר של הפעילות?

יפעת שאשא ביטון: כן.

יפעת שאשא ביטון: כן.

יפעת שאשא ביטון: היה סיפור גדול.

יוסף ג'בארין: אני רק מציג את זה כרגע.

יוסף ג'בארין: גם במקומות שכל ההורים מסכימים – זו גם שאלה.

יפעת שאשא ביטון: כן, אלה דברים שיצטרכו להיות מתוקנים בחקיקה, ויש פה שאלה מהותית – אם באמת לאפשר להורים – אני בשביל ההורים, אגב, אני מתוך מקום של דאגה להורים, האם לאפשר להם להיות באון-ליין כל הזמן או למצוא דרך אחרת של פיקוח ובקרה על מה שמצולם.

יפעת שאשא ביטון: גם את זה, אגב, צריך לתקן בחקיקה.

יפעת שאשא ביטון: אני יודעת שיש תקנות שכבר הכינו במשרד העבודה והרווחה, אבל כמו שאתם רואים, לדברים יש את זמן ההתגלגלות שלהם.

קארין אלהרר: מה שלום התקנות?

קארין אלהרר: חברה שואלת.

קארין אלהרר: ולמה הן עוד לא הגיעו לוועדה?

אנדרי קוז'ינוב: אם אתם מדברים על מצלמות אז אחד הסיפורים שקשורים למצלמות – שמרוב הלחץ לפני יישום החוק, עוד לפני שהתפרסמה רשימת הספקים גנים התקינו מצלמות שלא באמצעות אותה רשימה, ואז הם לא זכאים לפיצוי על המצלמות.

אנדרי קוז'ינוב: כלומר, הם היו בכזה לחץ שהם התקינו לפני, אבל לא מאותה הרשימה.

יפעת שאשא ביטון: מה לחץ?

יפעת שאשא ביטון: הם פעלו על פי חוק.

אנדרי קוז'ינוב: נכון, והרשימה התפרסמה אחרי כן.

אנדרי קוז'ינוב: אז זה פשוט לא תואם.

אנדרי קוז'ינוב: בעניין הפיצויים, נוצר פה מצב שהוא בעייתי.

אנדרי קוז'ינוב: מצד אחד אחרי הסגר הראשון יש את מתווה הפיצויים שמוסכם על משרד האוצר, שהאומדן של העלות שלו – כפי שגם נמסר אתמול בוועדת הביקורת, זה בערך 200 מיליון שקל, מתוכם נוצלו 30 מיליון שקל, הוגשו, אם אני לא טועה 1,847 בקשות למתן המענק – מתוכן אושרו 1,300 ומשהו.

אנדרי קוז'ינוב: 500 עדיין בהמתנה, בבחינה, וברשות לעסקים קטנים טוענים שמעט מאוד בקשות נדחו.

אנדרי קוז'ינוב: ופה יש פער.

אנדרי קוז'ינוב: הפער הוא שמבחינת משרד העבודה והרווחה – עד כמה שאני מבין, ומבחינת משרד האוצר, אין חובה להשלים את תהליך קבלת האישור הראשוני.

אנדרי קוז'ינוב: יש חובה לגשת לתהליך לפני שאתה מגיש את הבקשה לסיוע.

יוסף ג'בארין: כן.

יוסף ג'בארין: זה היה הסיכום שלנו בדיון האחרון.

אנדרי קוז'ינוב: מבחינת הרשות לעסקים קטנים, עד כמה שאני מבין – יש חובה לסיים את התהליך לפני שמשלמים.

אנדרי קוז'ינוב: כלומר, יש פה פער בין ההנחיות ובין השטח.

יוסף ג'בארין: אני לא יודע אם היית אז בדיון.

יוסף ג'בארין: אז גם עלה הנתון הזה של 30 מיליון מתוך 200 מיליון – זה לא היה מובן לנו למה זה קורה, והסיכום היה בכיוון שצריך לקבל את עצם הגשת הבקשה כתנאי מספיק כדי לקבל את המענק.

יוסף ג'בארין: זה היה הסיכום, בעצם.

יוסף ג'בארין: אז אתמול בדיון הבנתי שזה לא קורה.

אנדרי קוז'ינוב: זה מקובל על משרד העבודה והרווחה.

אנדרי קוז'ינוב: אני רק שם את האצבע על הפער בין הטענה של הגנים הפרטיים – שהם נדרשים להשלים את התהליך לפני שהם מקבלים את הסיוע, בכלל לפני שהם ניגשים לקבל את הסיוע – לבין העמדה של משרד העבודה והרווחה והאוצר.

אנדרי קוז'ינוב: התוכנית של הסיוע על סגר א' מסתיימת באמת ב-31 לחודש והנושא הזה כרגע נבחן באוצר.

אנדרי קוז'ינוב: האוצר אמור להחליט האם הם מוכנים להאריך את התוכנית הזאת, כלומר, להאריך לפחות עד שנת המס את ההגשה, כי מתוך 10,000 גנים 1,800 הגישו – זה מעט מאוד.

אנדרי קוז'ינוב: גם בגלל תהליכים ביורוקרטיים וגם סיבות נוספות.

אנדרי קוז'ינוב: זה דבר מבורך.

אנדרי קוז'ינוב: אם הם יחליטו שהם מאריכים את זה – זה דבר מבורך שצריך להתבצע.

אנדרי קוז'ינוב: מצד שני האוצר אומר שיש מספיק תוכניות סיוע כרגע לכל הגנים – תוכניות הסיוע הכלליות לעסקים, ואין צורך במענק נוסף, סקטוריאלי.

אנדרי קוז'ינוב: ואת זה צריך לבחון.

אנדרי קוז'ינוב: לדעתי, גם אם מאריכים עכשיו את תוכנית הסיוע מהסגר הראשון, הוא לא יכסה את ההוצאות של הסגר השני גם בהינתן כל הסיוע הרגיל שניתן לכל העסקים הקטנים האחרים.

אנדרי קוז'ינוב: זהו.

אנדרי קוז'ינוב: אלה הסוגיות.

יוסף ג'בארין: אני מציע שנשמע את משרד העבודה והרווחה.

יוסף ג'בארין: היינו בדיון לפני חודש, חלק מהנושאים חוזרים.

יוסף ג'בארין: אני מקווה, חגי, ששמעת את ההקדמות שלנו.

יוסף ג'בארין: נשמח לשמוע את התייחסותך, ונקווה שיהיו לך בשורות טובות, גם.

יפעת שאשא ביטון: נתחיל בדבר הפשוט לכאורה – הסיפור של סבסוד המצלמות במעונות.

יפעת שאשא ביטון: התיקון של זה, שלא יסובסדו רק המעונות שלא פעלו לפי החוק.

יפעת שאשא ביטון: אני אחזור על זה כל פעם למרות שאני יודעת שיש רצון טוב לכולם, וכו'.

יפעת שאשא ביטון: כל אלה שחיכו והתמהמהו עד אחרי ספטמבר 2020 – מקבלים את הסבסוד.

יפעת שאשא ביטון: כל האחרים – לא.

יפעת שאשא ביטון: יש תיקון לדבר הזה?

יפעת שאשא ביטון: פנינו כבר לפני הרבה זמן.

חגי פורגס: תראו, נוצר מצב בגלל הקורונה, ובגלל כל מיני עיכובים שהיו – תקציב המדינה, וכו'.

חגי פורגס: זה לא מעניין אף אחד, לא רלוונטי כרגע – אבל חלו עיכובים במנגנון הסיוע הכספי.

חגי פורגס: בסוף המנגנון פורסם, והוא בעצם נועד לתמרץ התקנת מצלמות.

חגי פורגס: בגלל כל העיכובים ובגלל הקורונה אנחנו נתנו עוד כמה חודשים של התארגנות בכפוף לכל מיני תנאים.

חגי פורגס: לא נפרט כרגע, אבל נתנו עוד איזושהי הארכה לסוג מסוים של מעונות, ושם נתנו תמריץ למי שיתקין מצלמות.

חגי פורגס: התמריץ נועד לעודד התקנה.

חגי פורגס: מי שהתקין מצלמות – אין עניין לתמרץ אותו.

יפעת שאשא ביטון: אני ברשותך עוצרת אותך.

יפעת שאשא ביטון: במחילה רבה.

יפעת שאשא ביטון: שום דבר ממה שאמרת הוא לא רלוונטי.

יפעת שאשא ביטון: התמרוץ היה צריך להיות לפני הקורונה.

יפעת שאשא ביטון: הקורונה הגיעה במרץ.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו היינו אמורים לתמרץ בין ספטמבר 2019 לספטמבר 2020.

יפעת שאשא ביטון: אז זה אומר שבמרץ רובם כבר היו אמורים להיות אחרי תהליך ההתקנה, התקנות כבר היו צריכות להיות שם, כולל הסבסוד.

יפעת שאשא ביטון: לא קרה.

יפעת שאשא ביטון: אין קשר לקורונה.

יפעת שאשא ביטון: גם אם אנחנו רוצים לתמרץ – אגב, היינו צריכים לתמרץ אז.

יפעת שאשא ביטון: בספטמבר 2020 זה חובה.

יפעת שאשא ביטון: אני לא צריכה שיעשו לי טובה שמתקינים, הם חייבים להתקין.

יפעת שאשא ביטון: זה אומר שגם אם אנחנו התעכבנו מסיבה כלשהי – ואנחנו מקבלים את זה שהייתה התעכבות במתן הסבסוד, צריך לסבסד גם את אלה שהתקינו בשנה שלפני כן ולא רק את אלה שמתקינים היום, כי מבחינתי אלה שמתקינים היום הם לא בסדר שהם חיכו, אבל הם המרוויחים העיקריים.

חגי פורגס: אז תראי, קודם כול, הכול שאלה של כמה תקציב יש ולמי אנחנו נותנים.

חגי פורגס: אני אומר שוב: מי שהתקין, אין עניין לתמרץ אותו.

חגי פורגס: אני אומר עוד דבר – אנחנו בודקים כרגע את האפשרות להרחיב את זה למעונות עם סמל, שהם תחת מחיר מרבי, ואין להם על מי לגלגל את העלויות.

חגי פורגס: אז אנחנו בודקים כרגע הרחבה של הקריטריונים האלה.

חגי פורגס: כרגע הקריטריונים הם צופי פני עתיד, הם לא רטרואקטיביים.

חגי פורגס: רטרואקטיבי – זה דבר שקשה לבצע.

יפעת שאשא ביטון: זה אומר שמדינת ישראל מודיעה בצער: אנא, תהיו עבריינים אם אתם רוצים לקבל שיפוי מהמדינה.

יפעת שאשא ביטון: זה הסיפור.

יפעת שאשא ביטון: כל מי שלא עמד בכללי החוק יקבל סבסוד לפי קריטריונים שתחליט, וכל מי שנהג לפי החוק ישלם את המחיר.

יפעת שאשא ביטון: אני לא מצליחה להבין את הרציונל של הדברים.

יוסף ג'בארין: החוק נחקק ב-2018.

יוסף ג'בארין: גם אז בעלי הגנים ידעו שהם צריכים להתקין מצלמות.

יוסף ג'בארין: יש כאלה שכבר עשו את זה באותה תקופה מאז, יש כאלה שכמה חודשים לפני הקורונה.

יוסף ג'בארין: אנחנו פשוט לא מוצאים שום היגיון מדוע אלה לא יכולים לקבל שום פיצוי.

יוסף ג'בארין: גם ברמה הטכנית – מה הקושי לעשות הסדר מסוים שגם אלה שקיימו את החוק והתקינו לפני ספטמבר 2020 יוכלו לקבל פיצוי?

יפעת שאשא ביטון: הוא מייצג משהו שאני יודעת שהוא גם לא מאמין בו.

חגי פורגס: אני אשיב על זה בטענה שאולי תשפוך קצת יותר אור: גם אם היינו עושים את הרטרואקטיבי, בכל מקרה לא כולם היו מקבלים.

חגי פורגס: המנגנון הוא סיוע כספי למי שצריך.

חגי פורגס: זאת אומרת, גם אם היינו נותנים רטרואקטיבית יש כאלה שלא היו מקבלים.

יפעת שאשא ביטון: אבל חלק מהם כן היו מקבלים.

יפעת שאשא ביטון: לגיטימי מה שאתה אומר, שיצרתם כללים.

יפעת שאשא ביטון: אפשר להתווכח עליהם אבל זה לגיטימי – חלק היו מקבלים כי זה לפי המצב הסוציואקונומי, וחלק – לא.

יפעת שאשא ביטון: אבל היום אתם פסלתם – תקשיב, יש פה אמירה קשה כמדינה: אנחנו פסלנו את כול מי שהתנהג כפי שמצופה ממנו על פי חוק, ואנחנו מצ'פרים את כול מי שצפצף על החוק.

יפעת שאשא ביטון: סליחה מכל מי שעשו את זה לפני ספטמבר 2020, אבל זו הדרך שלנו להגדיר את זה.

חגי פורגס: אז נתנו עוד כמה חודשי התארגנות על הדבר הזה, במסגרת האישור הראשוני.

יפעת שאשא ביטון: מברכים על הלארג'יות, אבל צריך לפצות גם את מי שהתקינו לפני כן.

חגי פורגס: אז אמרתי – אנחנו כרגע בודקים הרחבה של העניין הזה גם למעונות עם סמל.

חגי פורגס: אני מקווה מאוד שאנחנו בימים הקרובים עם איזושהי הודעה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו רוצים את זה לא רק למעונות עם סמל.

יוסף ג'בארין: לדעתי מעונות עם סמל לא התקינו.

חגי פורגס: אמרתי, כי מעונות עם סמל פועלים תחת משטר של מחיר מפוקח.

חגי פורגס: הם לא יכולים לממן את הדברים האלה.

חגי פורגס: הדברים האלה יובאו בפני משרד האוצר, בפני הנהלת המשרד, אנחנו בודקים את הדברים האלה, ואני מקווה מאוד שבימים הקרובים נצא עם איזושהי הודעה.

יפעת שאשא ביטון: יש פה אפליה מובנית שהמדינה יוצרת, ואנחנו מבקשים את התיקון של זה.

יפעת שאשא ביטון: אני יודעת שמי שאמור לטפל בזה זה מוטי אלישע וכול החבר'ה הבכירים אצלכם – הם חייבים להילחם על הדבר הזה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו, כמדינה, לא יכולים להרשות לעצמנו להתנהג בצורה כזאת.

יפעת שאשא ביטון: חד משמעית אני אומרת לך, כי זה יקרין גם על החוקים הבאים.

יפעת שאשא ביטון: אני מבינה שאתם נמצאים במציאות המורכבת הזאת, אני בקשר עם אמיר, אני יודעת מה הסיפור שם.

יפעת שאשא ביטון: אתם חייבים לפתור את זה.

יפעת שאשא ביטון: גם התקציב שאמרו שיקצו לטובת הסיפור הה הוא לא התקציב שדובר בו – אתם נחתכתם בערך בחצי, נכון?

יפעת שאשא ביטון: דובר על 12 מיליון ועכשיו זה שישה מיליון ואולי אפילו פחות.

יוסף ג'בארין: אנחנו נרצה באמת לשמוע התייחסויות לגבי התקציב – מה הוקצה, מה נוצל?

יוסף ג'בארין: פשוט לא שמענו נתונים לגבי התקנת מצלמות.

חגי פורגס: אז עוד לא בוצעו הקצאות.

חגי פורגס: התהליך התחיל לא מזמן.

חגי פורגס: אני מקווה שבימים הקרובים נתחיל לשחרר הנחות לבקשות שנמצאו זכאיות, ושוב, במנגנון השני שמנוהל עם סמל – זה יתחיל להתגלגל בימים הקרובים.

חגי פורגס: לא יצא כסף עדיין, לצורך העניין.

חגי פורגס: אנחנו ממש בסוף התהליך של אישור הבקשות.

קארין אלהרר: לאף אחד?

חגי פורגס: לא.

יוסף ג'בארין: מה התקציב שהוקצה?

חגי פורגס: אני לא רוצה לנקוב במספר כי היו מספרים שעלו וירדו.

חגי פורגס: השר שמולי הצליח להשיג תוספת במיוחד למעונות עם הסמל, כמו שאמרת – כי הם לא יכולים, אין להם מאיפה לקחת כי הם מוגבלים בשכר הלימוד שהם יכולים לגבות, אז הסכומים משתנים.

חגי פורגס: אני לא רוצה להגיד מספר שאני לא בקיא בו אבל היה סכום שירד ועכשיו הוא עלה שוב.

יפעת שאשא ביטון: והשר שמולי השיג תוספת, או צמצם את הצימצום של התקציב?

יוסף ג'בארין: לגבי הרטרואקטיביות – לדעתי יש כאן גם בעיה משפטית, תכף נשמע את משרד המשפטים – אבל יש כאן אפליה ברורה.

יוסף ג'בארין: מעונות היום שמילאו אחר הוראות החוק – אתה אומר להם אתם לא תקבלו את התמיכה.

חגי פורגס: יש מקומות שבהם המילה רטרואקטיבי היא מילה גסה שאף אחד לא מוכן לתת החזרים על סכומים שכר שולמו.

חגי פורגס: אני חושב שיש כאלה שיגידו לך – יותר בהקשר החשבותי ופחות בהקשר המשפטי, אבל שוב – בסוף השמיכה קצרה, וצריך לתת למישהו, וזו החלטה שהתקבלה.

יפעת שאשא ביטון: יפה.

יפעת שאשא ביטון: אז מהיום אני לא מקיימת שום חוק במדינת ישראל כי אני אחכה לראות עד כמה אנחנו באמת מתכוונים, ורק אם באמת תתכוונו אז אני אעשה את זה, כי בטח גם תתנו לי פרס על זה שחיכיתי.

יפעת שאשא ביטון: זה המסר שהאזרח הפשוט שמסתכל עלינו מבין.

יפעת שאשא ביטון: אין לי שום הגדרה אחרת.

יפעת שאשא ביטון: השמיכה הקצרה הייתה צריכה להתחלק בין ספטמבר 19 לספטמבר 20.

יפעת שאשא ביטון: שם היה צריך להחליט איך מחלקים אותה, לא היום – להגיד בואו נמשוך אתכם על נקודה שבה אין ברירה ואז ניתן לכם מה שיבוא לנו.

יפעת שאשא ביטון: זו השיטה של האוצר.

יפעת שאשא ביטון: הם שומרים את הכסף קרוב קרוב, ואחר כך בקצה הם משחררים משהו בקצה.

יפעת שאשא ביטון: חבר'ה, זה לא עובד ככה.

יפעת שאשא ביטון: גם ככה אנחנו נמצאים במציאות שיש כזה אמון נמוך של הציבור בנו, הכול מתנהל בפארסה אחת גדולה.

יפעת שאשא ביטון: בסוף, גם בדברים שהם הכי ברורים אנחנו באים ואומרים לציבור: סליחה, לא התכוונו.

יפעת שאשא ביטון: איך יתייחסו אלינו בכלל?

יפעת שאשא ביטון: למה שישמעו לנו בכלל?

יפעת שאשא ביטון: אם אני בעלת מעון אני גם לא אשים מצלמה.

יפעת שאשא ביטון: מה תעשו לי?

יפעת שאשא ביטון: אנחנו גורמים לאנשים לצפצף עלינו.

יוסף ג'בארין: מי הגורם שאמור להחליט על השאלה הזו?

יוסף ג'בארין: זה אתם, במשרד הרווחה?

יוסף ג'בארין: באוצר?

יפעת שאשא ביטון: שהשר יתעורר ויתחיל להילחם על מה שהוא כל-כך האמין בו כשהוא היה כאן.

יפעת שאשא ביטון: זה הסיפור הפשוט.

יפעת שאשא ביטון: זה לא חגי, שהוא השליח כאן ומקבל את כול האש.

יפעת שאשא ביטון: שמישהו שם יתעורר ויעשה את מה שצריך.

יפעת שאשא ביטון: זה לא הוא.

יפעת שאשא ביטון: הייתי מזמינה לכאן את השר.

יפעת שאשא ביטון: חד משמעית.

יוסף ג'בארין: אפשר לתאם ישיבה עם השר.

יוסף ג'בארין: רוצה להוסיף, חגי?

חגי פורגס: דובר כאן קודם לגבי היתר שימוש חורג.

חגי פורגס: יכול להיות שיש אי הבנות.

חגי פורגס: במנגנון של האישור הראשוני של משרד העבודה והרווחה – אין שום קשר להיתר ששימוש חורג.

חגי פורגס: אין אזכור בכלל לשימוש חורג.

חגי פורגס: אם הבנתי, יש רשויות מקומיות שמתנות היתר לשימוש חורג במשהו – זה נושא שהוא בכלל לא רלוונטי לחוק הפיקוח על מעונות.

חגי פורגס: האגף בכלל לא מתעסק אתו בהקשר של אישור ראשוני.

חגי פורגס: זה לא תנאי בחוק, זה לא משהו שנגזר מהאישור הראשוני.

חגי פורגס: כנראה שחל פה בלבול – ההיתר לשימוש חורג בכלל לא שייך לסוגייה הזו.

קארין אלהרר: כשרוצים להחליף איש צוות ם שולחים לכם את השם.

קארין אלהרר: זה מצריך, כמו שעלה אתמול בוועדה לביקורת המדינה – אישור מחדש של האישור הראשוני?

חגי פורגס: אנחנו עושים בדיקה על אותו עובד בכוח החוק.

חגי פורגס: בחוק יש חובה על מפעיל המעון לעדכן אותנו בכול שינוי במצבת כוח האדם שלו.

חגי פורגס: ברגע שיש שינוי אנחנו בודקים במשטרה אם אין רישום פלילי, ואם אין בעיה – האישור הראשוני יוצא - - - זה סיפור של כמה ימים אם אין בעיה של רישום פלילי, כמובן, ומשתחרר מההקפאה.

חגי פורגס: אם יש בעיה של רישום פלילי אז עוצרים את זה ובודקים.

חגי פורגס: אבל זה תהליך שמתעדכן, זה לא משהו חדש.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לחדד את מה שחברת הכנסת קארין אלהרר העלתה.

יפעת שאשא ביטון: הטענה היא שכאשר באים לבדוק איש צוות חדש אתם עושים את כל התהליך מההתחלה, זאת אומרת – אתם בודקים את כול האישור הראשוני.

יפעת שאשא ביטון: הבנתי נכון?

יפעת שאשא ביטון: זה שונה ממה שאתה מציג.

יפעת שאשא ביטון: לא בודקים רק את איש הצוות החדש, אלא עושים את כל התהליך של הרישוי הראשוני מחדש.

יפעת שאשא ביטון: זה נכון?

חגי פורגס: מה זאת אומרת בודקים?

חגי פורגס: האישור הראשוני מחולק לפי הצהרות.

חגי פורגס: אם האישור הראשוני ניתן, למעון יום יש אישור ראשוני על סמך הצהרה שהעובדים עשו קורסי עזרה ראשונה, וקורסי התנהלות בטוחה, וכול ההצהרות שנדרשות מכוח החוק – זה לא שעכשיו פותחים מחדש מסמכים שהוגשו.

חגי פורגס: עושים בדיקה.

יפעת שאשא ביטון: אז הם טוענים שכן.

חגי פורגס: אני יכול לבדוק עם אנשי המחשוב אצלנו האם יש פה איזה תהליך מחשובי שאומר – להגיש בקה מחדש.

חגי פורגס: עד כמה שאני יודע – זה עדכון.

קארין אלהרר: לא עושים תהליך מחדש.

קארין אלהרר: במקום להגיד no go על אדם מסוים – אומרים: מבוטל האישור הראשוני, שזה לא מה שצריך לקרות.

קארין אלהרר: תגידו – האיש הזה לא מאושר, אבל אל תבטלו את הכול.

חגי פורגס: אם יש עובד שיש לו עבר פלילי חמור מאוד שאף אחד מאתנו לא רוצה שהוא יעבוד במעון – אז אני חושב שזה לא משנה אם זו עכשיו פעם ראשונה שהוא מגיש או שהוא באמצע פעילות.

חגי פורגס: המטרה של החוק היא להרחיק עובדים כאלה כמה שיותר מהר מהמסגרות, ואם זאת התכלית שמושגת אז אני חושב שעמדנו במטרת החוק.

חגי פורגס: זה לא שברגע שאני בודק רישום פלילי אני שולח שוטרים עם צו סגירה, ברור שלא.

חגי פורגס: יש את לוחות הזמנים בחוק.

חגי פורגס: היועצת המשפטית של הזרוע נמצאת פה, היא תוכל להרחיב.

חגי פורגס: אבל זו תופעה שאנחנו רוצים לגדוע אותה.

יפעת שאשא ביטון: למה?

יפעת שאשא ביטון: אבל לא לבטל את האישור הראשוני?

יפעת שאשא ביטון: מה קורה אם אני רוצה לקלוט עובד.

יפעת שאשא ביטון: אני בודקת אותו לפני הקליטה.

יפעת שאשא ביטון: אם לא קלטתי אותו – למה אתה מבטל לי את האישור הראשוני?

יפעת שאשא ביטון: אני אקלוט מישהו אחר.

חגי פורגס: אני אומר שוב – אם רוצים להיכנס להגדרות היבשות בחוק האם האישור הראשוני בטל או מוקפא או בתהליך, היועצת המשפטית יכולה לחדד את הדברים.

חגי פורגס: אני אומר שוב – המטרה היא בסוף להרחיק את העובד הזה, לא לסגור את המעון.

חגי פורגס: המעון לא נסגר.

חגי פורגס: האישור הראשוני, אני חושב שהוא בסוג מסוים של הקפאה עד שבודקים.

יפעת שאשא ביטון: אומרת חברת הכנסת קארין אלהרר – הוא לא נסגר, אבל זה מבטל להם את האפשרות לקבל פיצוי, באופן אוטומטי.

יפעת שאשא ביטון: בקיצור, כמו שאמרנו קודם – עושים הכול כדי למצוא את הדרך לא לתת פיצוי לאנשים.

חגי פורגס: זה עלה גם אתמול בדיון בוועדה לביקורת המדינה ואני רוצה להדגיש: החוק, כמו שאת יודעת, החוק המצוין הזה הוא כבר בתוקף יותר משנה.

חגי פורגס: מעונות צריכים שיהיה להם אישור ראשוני, נקודה.

חגי פורגס: בלי קשר אם הם צריכים לקבל כסף.

חגי פורגס: הצוות צריך לעשות הדרכות של עזרה ראשונה, וזה לא משנה עכשיו אם זה חסם בפני קבלת תקציב – כן או לא.

חגי פורגס: מעון צריך שיהיו לו עובדים בלי רישום פלילי, ובמובן מסוים, אם היינו הולכים בדיונים סביב חקיקת החוק כמה חודשים או שנה אחורה והיו אומרים – אבל אולי זה יחסום אותם בפני קבלת מענקים, אני חושב שברוח הדברים שהיו אז והמקרים הקשים ששמענו עליהם בתקשורת, אנשים היו אומרים – לא מעניין אותי הכסף והמענקים שהם יקבלו, צריך לשמור על הילדים.

יפעת שאשא ביטון: אתה מערבב פה את הכל.

יפעת שאשא ביטון: זה לא רלוונטי.

יפעת שאשא ביטון: כל מה שאמרת הוא ייהרג ובל יעבור.

יפעת שאשא ביטון: אבל אנחנו נמצאים עכשיו בתהליך, כי כשאנחנו היינו כאן לפני כמה חודשים וישב כאן אמיר מדינה אז הוא הסביר לנו שזה בתהליך ואי אפשר לתקן את הכול בשנה אחת.

יפעת שאשא ביטון: אבל כשהמדינה צריכה לתת כסף אפשר לתקן את הכול בשנה אחת.

יפעת שאשא ביטון: אז אם אנחנו בתהליך – אנחנו בתהליך.

יפעת שאשא ביטון: להפך.

יפעת שאשא ביטון: אמרתי – תקשרו את זה ברישוי הראשוני, בזה שהם יהיו חייבים להגיש, להתחיל את התהליך, ומרגע שמעון מתחיל את התהליך הוא זכאי לפיצוי, ועכשיו תבדקו אותו, אוקיי?

יפעת שאשא ביטון: בואו נעשה את הדברים חכם, כי בסוף אנחנו רוצים להצליח.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא מחפשים איפה להיכשל.

חגי פורגס: אז זה עלה, באמת, אתמול, גם, בדיון בוועדה לביקורת המדינה.

חגי פורגס: אמרנו שבסוף בסוף הקריטריונים של למי נותנים את המענקים – אנחנו כמובן עובדים בשיתוף פעולה יחד עם האוצר, משרד האוצר קובע את הקריטריונים, אנחנו אתם בשיתוף פעולה לגבי ההליך והמידע שעובר, אבל בסוף זו החלטה שלהם, ואם רוצים עכשיו לעשות החלטה שאם מעון מעדכן איש קשר ובגלל זה הוא נכנס לאיזה חלון זמן קטן כזה שבו הוא לא יכול לקבל מענק, אנחנו יכולים לדבר עם משרד האוצר ולראות איך - - - אבל מבחינת המהות - - -

יוסף ג'בארין: היה צריך להיות מובן מאליו שלא עוצרים את כל ההליך רק בגלל החלפת - - -

קארין אלהרר: הערה.

קארין אלהרר: חגי, קודם כל שיהיה ברור – המטרה הראשונה היא שמירה על הילדים.

קארין אלהרר: המטרה לא נעלמה.

קארין אלהרר: עכשיו אני אומר – אני מנהלת פעוטון והתפטרה לי עובדת, היא לא רוצה לחזור מהחל"ת.

קארין אלהרר: אני צריכה עובדת חדשה.

קארין אלהרר: יש תהליך, היא לא באה היום וזה לתמיד.

קארין אלהרר: אני רוצה להיות הכי חוקית בעולם.

קארין אלהרר: אני בודקת אתכם האם יש לה רישום פלילי.

קארין אלהרר: אני לוקחת על עצמי לא להעסיק אותה עד שהדבר הזה לא נמצא בסדר.

קארין אלהרר: עכשיו אתם אומרים לי – יש לה רישום פלילי.

קארין אלהרר: אז אני לא אקח אותה, אבל אל תיקחו לי את האישור.

חגי פורגס: אני אומר שוב – אם יש כאן סוג של עדכון שלא אמור להשפיע על המענק מבחינת המהות, אפשר לדבר עם משרד האוצר שאחראי על הקריטריונים של המענקים למסגרות הפרטיות.

חגי פורגס: אנחנו כאן כדי להסביר על המהות, להעביר את המידע, כמובן.

חגי פורגס: אם יש פה איזושהי בעיה אז אנחנו נעבוד מול משרד האוצר כי הוא זה שקובע את הקריטריונים.

יוסף ג'בארין: אם האוצר אומר שאתם קובעים – אני חושב שיש לך הצהרה ברורה שעל נושא כזה כמובן לא עוצרים מענק, בודקים את העניין הספציפי.

חגי פורגס: אנחנו לא קובעים את הקריטריונים איזה מסגרת פרטית מקבלת את המענק ואיזה לא – זה נקבע על ידי משרד האוצר.

חגי פורגס: אנחנו כמובן בשיתוף פעולה עם האוצר, אנחנו נותנים את כל המידע - - -

קריאות: - - -

חגי פורגס: אני אומר שוב – לא שאני מתנגד פה נחרצות לאיזשהו משהו, נבוא, נדבר על זה ויחליטו מה שיחליטו.

קארין אלהרר: אוקיי.

קארין אלהרר: הדבר השני, ברשותך – יש את העניין של הדרכות עזרה ראשונה.

קארין אלהרר: בגלל הקורונה לא מתקיימות הדרכות כאלה.

קארין אלהרר: זה לא פוסל את הצורך לעשות אותן.

קארין אלהרר: הכל בסדר.

קארין אלהרר: זה אולי לדבר עם האוצר.

קארין אלהרר: כרגע אין איפה לעשות להם הדרכות.

קארין אלהרר: אז האוצר בא ואומר, ולמה חשוב שהאוצר יהיה?

קארין אלהרר: כי הם בלופ של הקריטריונים.

קארין אלהרר: האוצר בא ואומר – לא עשית הדרכה?

קארין אלהרר: אין לך אישור ראשוני, לא מדברים אתך.

קארין אלהרר: אז לא תהיה לנו הזדמנות לעשות את ההדרכה כי הגן ייסגר.

יוסף ג'בארין: אתם מודעים לקושי הזה?

חגי פורגס: אני אישית לא מודע לדבר הזה.

חגי פורגס: לא נדרשתי לסוגיה – בגלל הקורונה, בגלל ההגבלות לא מתקיימים קורסים.

חגי פורגס: זה משהו שצריך לחשוב עליו.

חגי פורגס: אבל אני אומר שוב: נקודת המוצא היא האם מעון כזה צריך לקבל אישור ראשוני למרות שהוא לא עומד בהוראות החוק, כי הוא לא יכול לעמוד בהוראות החוק בגלל הקורונה.

חגי פורגס: המענק היא שאלה שנגזרת ממנו.

חגי פורגס: מסגרת גם אם היא רוצה לממן הדרכות מכיסה היא לא יכולה – כי אין, אז זאת שאלה.

חגי פורגס: אבל אם אין בעיה מבחינת ההנחיות של משרד החינוך לקיים היום הדרכות של עזרה ראשונה, ואם מד"א עושה היום הדרכות – ואני לא יודע אם מתקיימות הדרכות, בהנחה שיש קורסים כאלה, להבנתנו זה לא אמור להיות חסם.

יוסף ג'בארין: זה קצת מוזר שאתה אומר שאתה לא יודע אם הקורסים מתקיימים או לא.

חגי פורגס: אנחנו לא מקיימים את הקורסים.

חגי פורגס: המעון צריך לפנות לגוף שעושה הדרכות, למשל – מד"א.

יוסף ג'בארין: אבל לא הגיעו אליך תלונות שלא ניתן כרגע?

חגי פורגס: אני לא קיבלתי, אבל יכול להיות שזה לא הגיע אלי אלא אל מישהו אחר.

חגי פורגס: אני יכול לעשות את הבדיקה הזאת.

יוסף ג'בארין: חשוב לבדוק אם אכן באמת מתקיימים הקורסים האלה.

אנדרי קוז'ינוב: אבל מדבריך הבנתי שאתה קושר את המענק בהשלמת תהליך קבלת האישור הראשוני, לא בעצם ה - - -

חגי פורגס: אז אני אומר שוב – מי שמחליט על הקריטריונים של המענק זה משרד האוצר, ואנחנו בשיתוף פעולה אתם.

חגי פורגס: אותנו, אגף מעונות יום, מעניינים הילדים ושלמעון יהיה אישור ראשוני.

חגי פורגס: אני אומר שוב: אם אין בעיה מבחינת משרד הבריאות לקיים הדרכות ומבוצעות הדרכות, אז אנחנו נעמוד על דרישות החוק.

חגי פורגס: ואם בגלל זה מעון לא יקבל מענק – הוא היה צריך לעמוד בדרישות החוק.

חגי פורגס: אם יש הגבלה אינהרנטית של משרד הבריאות לקיים הדרכות אז זו סוגיה שצריך לבדוק אותה.

אנדרי קוז'ינוב: אני שם כרגע את ההדרכות בצד.

אנדרי קוז'ינוב: אני אומר שלצורך העניין המענק הזה מותנה בסיום אישור התהליך הראשוני, וזה מותנה בהדרכות ובשאר הדברים.

אנדרי קוז'ינוב: מבחינת

אנדרי קוז'ינוב: כם אני מבין שאין בעיה גם להגיד לאוצר שעצם תחילת התהליך של הגשה לאישור ראשוני – כבר יכולה לזכות את המעון במענק.

יפעת שאשא ביטון: זה מה שביקשנו בפעם הקודמת.

קארין אלהרר: אני חייבת לומר – כולם ישנו שנת חורף.

קארין אלהרר: באה הקורונה, מצאו עץ לטפס עליו ועל גב הקורונה החליטו לעשות את כול התהליכים.

קארין אלהרר: זו לא הייתה כוונת המחוקק.

קארין אלהרר: לא שלי, בכל אופן.

יוסף ג'בארין: יש לך נתונים כמה מעונות קיבלו את ההיתר הראשוני עד כה?

יוסף ג'בארין: פחות או יותר.

חגי פורגס: מיד אתן נתונים.

חגי פורגס: יש אצלנו חלוקה בין תש"ף ו-תשפ"א.

חגי פורגס: בתש"ף, שנת הלימודים בסך הכול אושרו 3,072 מעונות.

חגי פורגס: יש עוד בקשות שהן בתהליך, וכו'.

חגי פורגס: בתשפ"א אושרו עד עכשיו 1,195 אבל יש עוד 3,500 שהם בטיפול.

חגי פורגס: אמרתי – בגלל שנכנס כל השינוי של המצלמות שהשפיע על האישור הראשוני, אז זה הכניס את כל התהליך קצת ל delay, אבל מדובר על סדר גודל של 5,000 בסך הכל.

יוסף ג'בארין: 1,100 שמתווספים ל-3,000?

חגי פורגס: לא, לא.

חגי פורגס: מתווספים.

יפעת שאשא ביטון: אני מודה שלא הבנתי מה עשיתם.

יפעת שאשא ביטון: גם ה - - - ששלחתם, הייתי בטוחה שזה - - - .

יפעת שאשא ביטון: אתם הכנסתם את המצלמות לרישוי הראשוני?

יפעת שאשא ביטון: למה?

חגי פורגס: החוק דורש.

חגי פורגס: חוק המצלמות קובע שהמצלמות זה חלק מתנאי האישור הראשוני.

קארין אלהרר: כמה מהרישום הזה זה המפוקחים?

קארין אלהרר: אני שואלת על תשפ"א.

יוסף ג'בארין: מתוך ה-1,100 את מתכוונת.

חגי פורגס: תשפ"א כרגע, בנקודת הזמן הנוכחית נתון עלול להטעות כי שנת הלימודים התחילה עם הדרישה לעמוד בחוק המצלמות, ואז חזרנו אחורה ונתנו איזושהי אורכה להתארגנות, וזה מעין אישור זמני כזה, עד שהמסגרת עושה איזושהי פעולה במערכת – עד דצמבר.

חגי פורגס: הפעולות האלה קצת משנות את התמונה כי יש הרבה מסגרות שנחשבות בטיפול כי המעון בדיוק עושה את העדכון הזה שכרגע הוא בלי מצלמה ועד דצמבר הוא יתקין את המצלמות.

חגי פורגס: אז אני אומר – מדבר כרגע על סך הבקשות שהוגשו, לא אלה שאושרו.

חגי פורגס: אם אנחנו מדברים על בקשות שהוגשו כרגע יש 5,062 על תשפ"א מתוכם 2,026 מעונות עם סמל.

יפעת שאשא ביטון: אז המעונות עם סמל כבר כלולים ברישום?

יפעת שאשא ביטון: זה לא עוזר לי.

יפעת שאשא ביטון: יש הרבה מאוד מסגרות פרטיות שנשאר פיראטיות – אף אחד לא יודע עליהן.

חגי פורגס: לצערי – זה המצב.

חגי פורגס: אנחנו מבצעי אכיפה, אנחנו דוגמים אלפי מעונות, חלקם – יש אזרחים טובים ומודאגים שמספקים לנו מידע על מסגרות שאנחנו לא מכירים, חלק מזה זה כל מיני אינדיקציות שיש לנו, אנחנו גם פוגשים מעונות שיש להם אישור ראשוני וגם מעונות שאין להם אישור ראשוני, ואנחנו נותנים צווי הפסקה או התראה לקראת צווי הפסקה כי אין להם אישור ראשוני.

חגי פורגס: אנחנו עובדים על קמפיין.

חגי פורגס: את צודקת.

חגי פורגס: זה שוק קיים שאף אחד לא הכיר אותו ולאט לאט אנחנו נכנסים אליו.

יוסף ג'בארין: אז לחדד – המספר של אלה שכבר קיבלו אישור ראשוני, שיש להם מצלמות – זה 1,100?

יוסף ג'בארין: זה הנתון?

חגי פורגס: כן.

חגי פורגס: 1,195 זה סך הכל.

קארין אלהרר: הצעתי לאמיר מדינה לפנות לרשויות המקומיות כדי שהן יתנו לכם נתונים לגבי המעונות.

קארין אלהרר: עשיתם את זה?

חגי פורגס: הנושא של הרשויות המקומיות – חד משמעית, זה משהו שהוא לא חדש.

חגי פורגס: לקראת סוף 2019 קראנו לרשויות להצטרף אלינו לאכיפה ולא ברמה של לתלות פליירים, אלא ממש ברמה של רגולציה – שמפקח מהרשות המקומית יהיה מפקח לפי חוק הפיקוח ויהיו לו סמכויות, וכו'.

חגי פורגס: הקורונה קצת שיבשה לנו כי אי אפשר היה לעשות הדרכות, אבל עקרונית אנחנו חד משמעית רוצים להיות בשיתוף פעולה עם הרשויות המקומיות.

חגי פורגס: מבחינתנו זה מכפיל כוח גם במידע שיש להן וגם ביכולות הפיקוח, כי יכולות הפיקוח של האגף מאוד מאוד מוגבלות.

יפעת שאשא ביטון: אני אספר לכם – בדקה וחצי איתרו 450 גנים, בדקה וחצי, שהם בלי תהליך של אישור ראשוני.

יפעת שאשא ביטון: חברים, אם המשרד ייקח את עצמו בידיים אפשר לעשות את הדברים האלה.

יפעת שאשא ביטון: תפסיקו לספר על הקורונה ועל דברים אחרים.

קארין אלהרר: איך פניתם לרשויות המקומיות?

קארין אלהרר: למנהלי מחלקות חינוך?

קארין אלהרר: במכתב?

קארין אלהרר: בפרסומת?

חגי פורגס: אני לא יודע, זה היה בסוף 2019.

חגי פורגס: אני צריך לפנות למי שעשה את זה.

יוסף ג'בארין: חגי מדבר על סוף 2019.

יוסף ג'בארין: הישיבה הראשונה שעשינו הייתה ביולי 2020, וגם אז לא היו נתונים.

יוסף ג'בארין: מאז עברו ארבעה חודשים.

יוסף ג'בארין: כנראה שבינתיים גם אין נתונים.

יוסף ג'בארין: נכון?

חגי פורגס: תראו, הקשר שלנו עם הרשויות המקומיות הוא יותר לעניין השותפות בפיקוח – שהפקחים של הרשות המקומית יהיו שותפים לפיקוח שלנו, שוב – פיקוח אמיתי מכוח החוק, עם סמכויות להטיל סנקציות, וכמובן לדעת על מעונות שאין להם אישור ראשוני.

חגי פורגס: המיפוי של המידע הוא לא דרך הרשות המקומית.

חגי פורגס: זה פעולות שאנחנו עושים דרך כל מיני פעולות של מיקור חוץ וסקרים שאנחנו עושים, וכמובן – אינדיקציות שאנחנו מקבלים ולוקחים את זה במלוא הרצינות והולכים לבדוק אותן.

קארין אלהרר: אבל למה לא?

יוסף ג'בארין: רק לסבר את האוזן, חגי – אם אתה מדבר על 1,200 שקיבלו אישור או עוד 3,500 שהגישו בקשות זה אומר שעדיין יותר מ-5,000 לא מאותרים.

יפעת שאשא ביטון: זה כולל המפוקחים.

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת ששטח ההפקר שלי נשאר גדול, גדול מאוד.

קריאה: יותר מזה – אתה מעודד לעבור על החוק.

חגי פורגס: למה?

יפעת שאשא ביטון: בגלל ההתנהלות שלנו עם המצלמות.

יפעת שאשא ביטון: זו רק דוגמה אחת.

יפעת שאשא ביטון: ובגלל שאין לנו מפקחים שיורדים לשטח ובאמת עושים את העבודה, זו עוד סיבה.

יוסף ג'בארין: לגבי מפקחים – אז דיברנו על תוספת שנדרשת של עשרות מפקחים – 80-70 מפקחים חדשים שנדרשים כדי ליישם את עבודות הפיקוח.

יוסף ג'בארין: קרה משהו מאז?

חגי פורגס: הדרישה שלנו עדיין עומדת.

חגי פורגס: אנחנו, בהנחיית השר שמקדם את הנושא הזה בכל הכוח מפרסמים מכרז לסיוע בפיקוח, מיקור חוץ שייתן לנו כול מיני בקרים וכלים להגדיל את היכולות שלנו בנושא הה.

חגי פורגס: אנחנו במאמצים מאוד מאוד גדולים בשלבים של פרסום מכרז, ואני מקווה שיתווסף לנו כוח משמעותי.

חגי פורגס: אני אומר שוב – במקביל לדרישה של האגף, האגף תמיד מעלה דרישות לתוספת מפקחים.

חגי פורגס: כרגע המענה הוא באמצעים כלים שעוזרים לנו במיקור חוץ.

יוסף ג'בארין: לגבי המכרז החדש – כמה תקנים חדשים אתם מחפשים, עכשיו?

חגי פורגס: המכרז הוא לא לפי תקנים אלא לפי תשומות.

חגי פורגס: אנחנו נרכוש כל מיני מומחים שיכולים לעשות כל מיני בדיקות במכרז הפרטי והתמחור של זה – זה תשומות.

חגי פורגס: אני לא אומר – תן לי בן אדם, אני אומר – תן לי שעות עבודה.

יוסף ג'בארין: מתוך ה-1,200 שאושרו – זאת אומרת שיש להם כבר מצלמות - - -

חגי פורגס: הם הצהירו שיש להם מצלמות.

יוסף ג'בארין: כן.

יוסף ג'בארין: כמה מהם, מה-1,200 מפוקחים?

חגי פורגס: 358.

יוסף ג'בארין: כמעט שליש.

יוסף ג'בארין: תודה רבה, חגי.

יוסף ג'בארין: נציג האוצר.

יוסף ג'בארין: יש תחושה שלא התקדמנו מאז הדיון האחרון, שגם אתה, אני חושב, היית שותף לו.

אביעד שוורץ: אני חושב שהדברים קורים.

אביעד שוורץ: הוגשו כבר קרוב ל-2,000 בקשות למענק למעונות פרטיים.

אביעד שוורץ: זה מספר שנראה לי מאוד משמעותי.

יפעת שאשא ביטון: זה לא משמעותי ביחס למסגרות שיש לנו בשטח.

יפעת שאשא ביטון: על סמך מה אתם יודעים אם זה מעט או הרבה?

אביעד שוורץ: אנחנו יודעים ש-2,000 זה לא מעט, זה לפחות כמו מספר המסגרות בעלי סמל – שהן לא רלוונטיות למענק הזה, לכן זה משאיר חלק גדול - - -זאת אומרת, אנחנו לא יודעים כמה מסגרות פרטיות, זו באמת שאלה טובה.

אביעד שוורץ: לצערנו אין תשובות חד משמעיות על זה.

אביעד שוורץ: יש מספרים שנעים בפער של אלפי מעונות יום.

אביעד שוורץ: בסופו של דבר אם במעונות הפרטיים יש כרבע מהילדים, זה מגיע לסדר גודל של כ 2,000 מעונות, וגם כאן – הגישו קרוב ל-2,000 מעונות, זאת אומרת שכן קיבלו מענה מספר מעונות שאחראים על מספר רב של ילדים.

יפעת שאשא ביטון: זה לא.

יפעת שאשא ביטון: זה 2,000 מתוך 70% שהם בחוץ ואנחנו לא יודעים עליהם.

יפעת שאשא ביטון: אבל זה לא הסיפור, אביעד.

יפעת שאשא ביטון: בוא אני אמקד אותך.

יפעת שאשא ביטון: הקביעה של "הרבה" תשתחררו ממנה כי זה לא.

יפעת שאשא ביטון: אם תעשה חשבון מתמטי זה הכל עניין יחסי.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו דיברנו על העניין של אישור רישוי ראשוני, בעצם ההגשה שלו יתאפשר לקבל את הפיצוי.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מבינים שזה לא עובד ככה.

יפעת שאשא ביטון: אומר לנו משרד העבודה והרווחה – אתם אחראים על הקריטריונים למתן הפיצוי.

יפעת שאשא ביטון: אז בוא תעשה לנו סדר איך זה עובד.

אביעד שוורץ: כפי שניתן לראות אם תנסו להיכנס לאתר של העסקים הקטנים להגשת המענק, אז צריך להגיש בקשה לאישור ראשוני והם כותבים שם שלאחר מכן יהיה אישור - - -אתם מקבלים את זה ישירות ממשרד העבודה, את המידע על המעונות שהשלימו את כל בקשת הבקשה - - -

יפעת שאשא ביטון: אנחנו סיכמנו שאנחנו לא מחכים שהם ישלימו.

יפעת שאשא ביטון: שבעצם זה שהם יגישו - - -

אביעד שוורץ: ישלימו את ההגשה.

אביעד שוורץ: לשלוח את הבקשה עם כל ההצהרות שהמעון אמור לשלוח.

יפעת שאשא ביטון: למה אנחנו לא עושים את זה פשוט?

יפעת שאשא ביטון: אנחנו עוד פעם נכנסו למקום שבו קודם כל הם יוכיחו ואחר כך נשלם, במקום שקודם כל אנחנו נשלם ואחר כך נתמודד עם אותם עבריינים שעושים את זה שלא כדין.

יפעת שאשא ביטון: למה אנחנו לא הופכים את הדינמיקה?

אביעד שוורץ: הדרישה היא פה שהמעון ישלים את כל הרישום בטופס, את כל מה שהוא נדרש להשלים בטופס, בשביל הגשת הבקשה שהמעון ישלים ויגיש ואז הוא יהיה זכאי.

אביעד שוורץ: לא צריך את האישור הראשוני - - -הסופי ממשרד העבודה בשביל הבקשה.

אביעד שוורץ: הם גם כותבים את זה במפורש באתר.

קארין אלהרר: מה אתה היית עושה אם לא היה חוק הפיקוח?

קארין אלהרר: באמת אני שואלת אותך.

קארין אלהרר: למה אתם נתלים בחוק הפיקוח בשביל העניין הזה?

קארין אלהרר: יש מעון, הוא עבד כמה שנים, הקורונה הסבה לו נזקים כלכליים.

קארין אלהרר: בחוק הפיקוח נטפל.

קארין אלהרר: למה אתם תולים דבר בדבר?

אביעד שוורץ: כמעט כ המענקים של המדינה תלויים באיזשהו מנגנון בסיסי.

אביעד שוורץ: זה כמו שתגידי – עסק פעל, אבל לא דיווח לרשות המסים על ההכנסות שלו.

קארין אלהרר: לא.

קארין אלהרר: לא נכון.

אביעד שוורץ: - - - פה אנחנו אומרים שזה תהליך חוקי שכל מעון יום אמור לעמוד בו.

אביעד שוורץ: לכן אנחנו יודעים שזה תהליך שהוא בתחילתו לכן לא דרשנו את האישור הסופי.

קריאות: - - -

קארין אלהרר: אבל כדי לקבל היום אישור ראשוני אתה צריך להגיש טופס שעברת קורס הכשרה לעזרה ראשונה, אתה צריך להראות שהתקנת מצלמה.

קארין אלהרר: עכשיו, בוא אני אספר לך איך המדינה התנהלה בעניין הזה.

קארין אלהרר: המדינה הבטיחה סיוע במצלמות, והיא לא עשתה את זה.

קארין אלהרר: הגנים חיכו עד שהמדינה תיתן להם שם של ספק שמאושר על ידי המדינה.

קארין אלהרר: אני לא יודעת אפילו אם זה אושר.

קארין אלהרר: אתם אומרים לגנים – יש לכם חובה חוקית, ואני אומרת לך שהמדינה לא עמדה מהצד שלה בחובה הזאת.

קארין אלהרר: אז למה אתם דורשים מהמעונות לקיים את החובה?

קארין אלהרר: תקשיב, בוא נעשה דבר אחר: תנו להם מסלול ירוק.

קארין אלהרר: הרי בסוף אתה יודע מה יקרה.

קארין אלהרר: אם חלילה שילמת למישהו 10 אגורות ביתר אתם תגבו את זה בחזרה.

קארין אלהרר: למה להקשות עליהם את החיים, לגרום להם שהם יסגרו, ואז אני אומרת לך: הכלכלה הישראלית תיפול, להורים לא יהיה איפה לשים את הילדים.

קארין אלהרר: לא תהיה להם עבודה.

קארין אלהרר: ואז, איך נצמיח את המשק?

יוסף ג'בארין: אגב ה-2,000 זה אלה שקיבלו כבר או אלה שבטיפול?

אנדרי קוז'ינוב: שהגישו.

אביעד שוורץ: זה 2,000, זה קצת פחות.

אביעד שוורץ: אני מחפש את המספר המדויק.

אביעד שוורץ: לא כולם עוד קיבלו.

אביעד שוורץ: הרוב – כן.

אביעד שוורץ: בסביבות 1,300 כבר קיבלו, אולי כבר יותר.

אביעד שוורץ: זה נתון שאני יודע מלפני כמה זמן.

אביעד שוורץ: השאר – או בתהליך או שכבר אושרו.

אנדרי קוז'ינוב: .

אנדרי קוז'ינוב: 1,347.

יוסף ג'בארין: אבל אתה יודע, לפי הנתונים שלנו זה פחות מ-20% מהגנים, ולכן הייתה הסתייגות שלנו מכך שזה יחסית הרבה.

יוסף ג'בארין: זה רק 20% מהגנים.

קארין אלהרר: וגם – האם הארכתם את זה?

קארין אלהרר: בעיקרון, הבקשות לפיצוי – אפשר להגיש אותן רק עד ה-31 לאוקטובר.

קארין אלהרר: אתם מבינים שלא כולם הגישו – תנו לפחות אורכה.

אביעד שוורץ: הבקשה למענק זה מאז חודש מאי, נפתח קצת אחרי שהסוכנות באמת התארגנו במהירות לפתוח את ההגשה.

אביעד שוורץ: זה כבר היה - - מספר חודשים להגיש.

אביעד שוורץ: אנחנו עכשיו בקשר עם הסוכנות לעסקים קטנים להאריך את ההגשה בעוד חודש נוסף כדי לאפשר, אם כי עברו כבר לא מעט חודשים.

אביעד שוורץ: אנימעריך שרוב המעונות שרצו כבר הגישו את הבקשה.

אנדרי קוז'ינוב: לא, אתה טועה.

קארין אלהרר: אתה טועה, אביעד.

אביעד שוורץ: אנחנו נאריך את הבקשה בעוד חודש, אבל אני חושב שרוב המעונות כבר הגישו.

יפעת שאשא ביטון: רק ממה שאתה אומר זה לא כול המעונות, כי אם אתה מדבר על 2,000 כשאנחנו יודעים ש-70% מעונות פועלים בחוץ, אז לא הגיוני מה שאתם אומרים כאן.

יפעת שאשא ביטון: אתם גם הערמתם קשיים על המעונות יותר מאשר על כול בעל עסק אחר, כי אם הם היו עסק של פלאפל אז הם לא היו תלויים בשום אישור אחר והם כבר היו מקבלים את הפיצוי שלהם.

יפעת שאשא ביטון: אז למה תמיד אנחנו הורגים את המקומות שהכי הכי קריטיים בשבילנו?

יפעת שאשא ביטון: במקום לבוא ולהיות הראשונים שאנחנו צריכים לעטוף אותם, כי דקה אחרי הקורונה אנחנו נהיה חייבים אותם, הם יהיו החמצן שלנו.

יפעת שאשא ביטון: צריך לשמור אותם בחיים, וזה מה שאנחנו לא עושים.

אביעד שוורץ: את כל המענקים שבעל דוכן פלאפל יקבל מעונות היום מקבלים גם, בלי קשר לאישור הראשוני, זה ישירות מרשות המסים.

אביעד שוורץ: המענק הייחודי שמעונות היום קיבלו - - -התקופה שבה היו מגבלות ייחודיות על פעילות מעונות היום – זה המענק היחידי שלא נדרש אישור ראשוני.

אביעד שוורץ: כל שאר המענקים הם ישירות מול רשות המסים כמו כל עסק אחר בישראל, אין אבחנות ואין בקשה לאישור ראשוני.

אנדרי קוז'ינוב: לגבי החודש הזה – תעשו את זה לפחות הגיוני.

אנדרי קוז'ינוב: החודש הזה – עד סוף שנת המס.

אנדרי קוז'ינוב: מה החודש ייתן?

אנדרי קוז'ינוב: אתה אומר שבחצי שנה כביכול הגישו, אבל אני אזכיר לך שבמרץ-אפריל כשהנושא עוד נידון והגנים איימו בשביתות, עד שהרשות לעסקים קטנים פרסמה את התקנות ואת המבחנים – בעצם הגנים התחילו להגיש את זה רק ביוני-יולי.

אנדרי קוז'ינוב: אז זה לא חצי שנה, עכשיו.

אנדרי קוז'ינוב: ועכשיו הסיפור של האישור הראשוני, ועכשיו הסיפור של הקורסים לעזרה ראשונה – אז אל תאריכו את זה בחודש, תאריכו את זה בכמה חודשים, ותתנו גם פרסום, תתנו דחיפה כדי שאנשים יידעו שצריך להגיש.

אנדרי קוז'ינוב: אני לא תוקף אותך, אבל מבחינת אותה גננת שעכשיו מתמודדת עם התזרימים התקציביים, עם החזרת כספים להורים, כל ההתמודדות עם המענק הראשון ועם האישור הראשוני ועם ההגשה לכל מה שאתה אומר – אז היא קורסת, היא לא מצליחה לעמוד בכל הדברים האלה.

אנדרי קוז'ינוב: ועכשיו היא גם פותחת ומנהלת את גן הילדים.

אנדרי קוז'ינוב: אז זה לא עובד, תנו בבקשה עוד מרווח, כלומר – חודש זה לא מספיק.

אביעד שוורץ: אני אעשה את הבדיקה מול הסוכנות לעסקים קטנים מבחינת ההתקשרות שלהם מול ספקים והדברים, לבחון את האפשרות להאריך.

אביעד שוורץ: בכל מקרה, אני חושב שננסה להאריך – אני חושב שעד סוף השנה הנוכחית, כלומר – מענק שניתן עבור מאי במשך אותה שנה זה נשמע לי תקופה זמן שהיא סבירה להגשה, ואני אבדוק מול הסוכנות לעסקים קטנים את ה - - -

יוסף ג'בארין: עד סוף שנת המס בהחלט זה - - -

קארין אלהרר: הדבר שצריך לעמוד מול העיניים שלכם הוא לא הטכניקה.

קארין אלהרר: הוא על – איך אני מייצב את הענף הזה, שומר עליו, וכתוצאה מכך – מייצב את המשק.

קארין אלהרר: כל היתר – אתה יודע, אתם מחליטים.

קארין אלהרר: אבל אם לא תדאגו למעונות לא יהיה מי שיטפל בילדים.

קארין אלהרר: קח את זה בחשבון.

יוסף ג'בארין: נשמע את נציג משרד המשפטים.

יוסף ג'בארין: כלו כמה נושאים משפטיים.

יוסף ג'בארין: אז קודם כל – עדכון לגבי איפה אתם עומדים מבחינת התקנות, תקנות חוק הפיקוח – מתי זה יובא אלינו, אחרי שעברה תקופה להערות הציבור.

יוסף ג'בארין: ועלתה סוגיה לגבי המצלמות – מדוע הפגיעה הזו במעונות שקיימו את החוק, התקינו את המצלמות, ועכשיו הם מגלים שהם לא זכאים לפי הקריטריונים, לפיצוי.

יוסף ג'בארין: בנוסף לעוול שנגרם להם אני חושב שיש פה סוגיה משפטית שמחייבת את התערבותכם, בגלל האפליה כלפיהם.

אורי שלומאי: אז קודם כל לגבי התקנות – הן תקנות של משרד העבודה, של שר הרווחה.

אורי שלומאי: צריך לשאול את היועצת המשפטית של זרוע העבודה איפה זה עומד מבחינתם.

אורי שלומאי: כמובן שזה צריך להגיע אלינו, אבל לא בשלב הזה.

יוסף ג'בארין: אז לפני שזה מגיע אלינו זה צריך להגיע אליכם, וזה טרם הגיע אליכם – זה מה שאני מבין ממך?

אורי שלומאי: זה צריך להגיע אלינו לנוסח.

אורי שלומאי: למיטב ידיעתי זה עוד לא הגיע אלינו לנוסח.

אורי שלומאי: למיטב ידיעתי זה עוד לא הגיע.

אורי שלומאי: לגבי השאלה השנייה – זו פעם ראשונה שאני שומע עליה.

אורי שלומאי: זה גם לא הגיע אלינו.

אורי שלומאי: ברגע שזה יוצף אלינו – זה קודם כל מגיע ליועצת המשפטית של הזרוע, ואם היא צריכה את הייעוץ וחוות הדעת שלנו היא כמובן תקבל, אבל אני לא הייתי מודע לסוגיה הזו של המצלמות עד עכשיו.

יפעת שאשא ביטון: אתה זוכר את הימים הרבים והשעות הרבות שישבנו כאן בחקיקת החוק?

אורי שלומאי: ממש ביום ההצבעה נולדה לי בת.

אורי שלומאי: מלאו לה שנתיים בשבת.

יפעת שאשא ביטון: אתה זוכר את כוונת המחוקק כאן, שדיברנו שעות על הנושא של הסבסוד, ובגלל הנושא הוולונטרי – כי לא הסכימו להכניס לנו את החוק כחובה כבר בשנה הראשונה, שגם על זה היה שיח ציבורי רחב, אמרנו – אוקיי, כדי לעודד הכנסה של המצלמות כבר בשנה הראשונה – אנחנו נסבסד אותן, ומי שיגיע לספטמבר 2020 בלי שהוא התקין מצלמה, יצטרך לשאת בעלות, כי אנחנו, מבחינתנו שם זה חובה.

יפעת שאשא ביטון: אתה שמת לב למה שקרה במציאות, שהתהפכו היוצרות?

יפעת שאשא ביטון: שמי שהיה בסדר והתקין במשך השנה הוולונטרית – לא יקבל, ומי שחיכה עד אחרי ספטמבר 2020 אחרי שכבר עבר המועד שבו הוא היה אמור להיות ערוך ומוכן, הם אלה שיקבלו סבסוד?

יפעת שאשא ביטון: איפה אתם כמשרד משפטים מתערבים בפארסה הזאת?

אורי שלומאי: אני מבין את הקושי, אני צריך ללמוד את הקושי הזה.

אורי שלומאי: שוב, אני צריך לשמוע את כל הצדדים - - -

יפעת שאשא ביטון: איזה צדדים?

יפעת שאשא ביטון: יש פה חוק.

יפעת שאשא ביטון: האם יש חוק היום שאני יכולה להגיד – בוא נשמע את כל הצדדים, או שאני אמורה לקיים אותו?

יפעת שאשא ביטון: אני לא מבינה איך זה עובד.

אורי שלומאי: אני לחלוטין אמור לקיים אותו, אבל יש פה איזושהי בעיה נקודתית שצריך לפתור אותה.

אורי שלומאי: אני לא יכול בדיון שאני לא מוכן אליו, כי לא הייתי מוכן לנקודה הזאת, אני לא הכרתי את הנקודה הזו ואני לא רוצה להביע את עמדתי.

אורי שלומאי: באמת, את צודקת, יש את הוראות החוק ואת כוונת החוק, וזו הייתה כוונת החוק, אבל אני באמת – אני לא יכול כרגע בשלב הזה, זה לא אחראי מבחינתי, להביע עמדה משפטית נחרצת לפני שאני שומע את כל הסוגיה הזו על כל היבטיה.

אורי שלומאי: אנחנו נעשה ישיבה עם דבי ועם כל מי שצריך, ונמצא פתרון לנושא הזה.

יפעת שאשא ביטון: משום שאדם מוכשר – אני יכולה להעיד על זה מעבודה משותפת, ייקח לך פחות משעה לבדוק את העניינים אבל אנחנו מוכנים לתת לכם שבוע כדי להחזיר לנו תשובה כאן בוועדה איך אתם פותרים את הפלונטר הזה.

יפעת שאשא ביטון: כי אני אומרת לכם – זה לא רק הסיפור של המצלמות.

יפעת שאשא ביטון: ההתנהלות הזו תקרין על הכול, על הכול.

יפעת שאשא ביטון: ככה יתפסו אותנו אחר כך.

יוסף ג'בארין: עלו כמה דברים ונשמח להתייחסותך, דבי.

דבורה ספיר אליעזר: בוקר טוב לכולכם.

דבורה ספיר אליעזר: אני אתייחס לכמה מהדברים, ואני מניחה שאולי גם התשובות שלי לא יספקו את דעתכם, ותהיינה דרישות מהוועדות, אז כמו שאורי שלומאי אמר – חלק מהדברים אנחנו גם נבחן בינינו לבין עצמנו כשיסתיים הדיון.

יפעת שאשא ביטון: אתם אמורים לשחות בכל הסיפור הזה.

דבורה ספיר אליעזר: אני מניחה שיהיו דברים שיהיו לכם השגות לגביהם.

דבורה ספיר אליעזר: לגבי השאלה הראשונה של המודל לסבסוד, כמו שכולכם מכירים את המודל – המודל מדבר על כך שהמשרד משלם למתקינים.

דבורה ספיר אליעזר: לפי המודל המקצועי שנבנה יחד עם משרד האוצר, אני מזכירה שהוראת החוק מדברת על כך שייבחן מודל לסיוע למעונות והמודל שנבחר, והוא צריך לבוא בהסכמת האוצר, אז המודל שנבחר הוא מודל שאומר שאנחנו מסתכלים על מה צריך להתקין, מסתכלים על מי הוא המתקין, אם יש לו את הכישורים המתאימים, ובעצם התשלומים הם כלפי המתקין ולא המעון עצמו.

דבורה ספיר אליעזר: ולכן המודל, כפי שהוא בנוי היום – קשה להחיל אותו רטרואקטיבית כיוון שאנחנו משפים בעבור התקנה.

דבורה ספיר אליעזר: זה המודל הקיים, זה שנבחר.

דבורה ספיר אליעזר: לכן, אותו מודל שקיים היום לא ניתן לביצוע רטרואקטיבית.

יפעת שאשא ביטון: סליחה.

יפעת שאשא ביטון: את מכירה יותר טוב ממני – יש את העניין הזה של כוונת המחוקק.

יפעת שאשא ביטון: מה שמוצג כאן רחוק שנות דור מכוונת המחוקק.

יפעת שאשא ביטון: זה דבר אחד.

יפעת שאשא ביטון: דבר שני – זה שהמשרד כשל ביכולת שלו להביא מודל בזמן שנקבע שהוא צריך להביא מודל, זה לא אומר שאחרים צריכים לשלם את המחיר.

יפעת שאשא ביטון: זה נכון שנקבע שאמרנו שאתם תצטרכו להביא מודל לאיך אנחנו מסבסדים.

יפעת שאשא ביטון: זה היה צריך לקרות הרבה לפני תקופת הקורונה.

יפעת שאשא ביטון: לא קרה.

יפעת שאשא ביטון: לא יכול להיות שהם ישלמו מחיר על הטעויות שלכם.

דבורה ספיר אליעזר: אני רק אומרת מה המודל שנבחר.

דבורה ספיר אליעזר: שוב אני אומרת – שמעתי את הטענות.

דבורה ספיר אליעזר: תדרשו מאתנו – נשב שוב על הדברים, אבל שוב אני מסבירה שהמודל שנבחר הוא לא מודל שניתן להפעילו - - - כמו שחגי אמר אנחנו בוחנים עכשיו מודל גם בקשר למעונות הסמל, ששם יש מחיר מפוקח והם לא יכולים לגלגל מחיר, אבל לגבי המודל שנבחן - - - הוא לא יכול להיות מוחל כלפי - - -

קריאות: - - -

דבורה ספיר אליעזר: ככל שירצו מודל אחר הוא יצטרך להיבחן על כל היבטיו, כולל שנבין היבטים שונים, מקצועיים, שהיו חשובים בזמנו – שגם ההתקנה היא כדין, שגם המתקין הוא אחד שיודע להתקין.

דבורה ספיר אליעזר: כלומר, את כל הדברים האלה צריך לבדוק מקצועית ככל שירצו לעשות מודל רטרואקטיבי.

דבורה ספיר אליעזר: המודל כיום, לפי הסיוע שניתן היום, הוא מודל שמתקשה לבצע רטרואקטיבית.

יפעת שאשא ביטון: זה כשל שלכם, לא שלהם.

דבורה ספיר אליעזר: אני לא פוסלת מודל אחר, אני רק אומרת שזה לא במסגרת הקול קורא - - -

יפעת שאשא ביטון: תטפלו בזה.

יוסף ג'בארין: אבל זה לא רק הארגונים או רק מעונות היום.

יוסף ג'בארין: זה אנחנו שדורשים, ואומרים לכם שהמודל שאתם יצרתם הוא בעייתי.

יוסף ג'בארין: אתם יצרתם את הבעייתיות במודל הזה.

יוסף ג'בארין: לכן הדרישה שלנו היא למצוא גם את הדרך המשפטית לאפשר לאלה שהתקינו, לפחות אחרי חקיקת החוק, לקבל את הפיצוי שלהם.

יוסף ג'בארין: וכמו שאמרתי בתחילת הדיון - נראה לי שיש גם קושי משפטי באיפה ואיפה הזאת, וזה היבט נוסף.

דבורה ספיר אליעזר: אני חושבת שהמודל כפי שהוא היום הוא מודל שככה צריך לפעול - - -

יפעת שאשא ביטון: ממש לא.

יפעת שאשא ביטון: יש לנו הרבה השגות, הרבה ביקורת על המודל הזה גם ברמת הריכוזיות שלו.

יפעת שאשא ביטון: זה שבכלל הוציאו מכרז למספר מתקינים – דווקא היום בתקופת הקורונה במקום לתת למפעילים לקחת ולבצע את זה במקום היישוב שלהם, לעזור לעסקים קטנים, להרים קצת את המשק – עוד פעם אנחנו הולכים בגופים הממשלתיים לכול מיני מונופולים, מחזקים את החזקים ומפסידים את המהות הבסיסית של כל הרעיון הזה, שהם היו צריכים כבר לעשות את זה לפני שנה.

יפעת שאשא ביטון: אז תראו כמה פעמים אנחנו מפסידים בדבר הזה.

יפעת שאשא ביטון: אני לא צוחקת – מישהו יצטרך לחקור את כל העניין הזה של התקנת המצלמות, וזה יקרה.

יפעת שאשא ביטון: אז כדאי שרגע לפני שאנחנו יוצאים עם הדבר הזה, כדאי שאתם תעשו את הבדיקה בתוך הבית – איך אתם מתקנים את העוול הזה, איך אתם עוזרים למעונות שכבר התקינו, ואיך אתם יוצרים גם מבחינת אפשרות ההתקנה משהו שהוא קצת יותר שוויוני ופחות מונופוליסטי.

יפעת שאשא ביטון: שלא לדבר על מחירים שקיבלתם.

יפעת שאשא ביטון: עזבו, אני אומרת לכם – אם פותחים את כל הסיפור הזה יהיו פה הרבה מאוד סימני שאלה.

דבורה ספיר אליעזר: לגבי דברים אחרים שהעליתם, אני רוצה להתייחס.

דבורה ספיר אליעזר: אני לא מייצגת את הסוכנות לעסקים קטנים, אבל אני מבינה את הטענות שלכם בקשר למי נותנים את המענקים.

דבורה ספיר אליעזר: לדעתנו כמשרד, יש חשיבות לכך שהמעון הגיש את הבקשה לאישור ראשוני.

דבורה ספיר אליעזר: תנאי לפעילות הוא האישור הראשוני, והחוק החשוב שאתם חוקקתם ולכן הגשת הבקשה, כדי לקבל את המענקים, לדעתנו זה משהו ש - - -

קארין אלהרר: למה זה קשור?

יוסף ג'בארין: הגשת הבקשה – לא האישור.

דבורה ספיר אליעזר: אתם העליתם נקודות שאני שומעת אותם עכשיו לראשונה.

דבורה ספיר אליעזר: לא הייתי אתמול בוועדת הביקורת, אבל אביעד גם אמר שהם ישקלו אותם, אבל באופן עקרוני, מבחינתנו הגשת בקשה מלאה זה אומר הצהרות על ביצוע קורסים וכן רשימה של עובדים, שניתן יהיה לבדוק את עמידתם בהוראות החוק – להרשעה או תיק פלילי פתוח, בעבירות שיש מבחינת חומרתן או נסיבותיהן כדי לא לאפשר לאדם להיות חלק מהמעון, זה משהו שחשוב לעשותו.

דבורה ספיר אליעזר: אני חושבת שאני מבינה את הביקורת מצד אחד.

דבורה ספיר אליעזר: מצד שני צריך לקחת בחשבון שזה תנאי לפעילות כבר מלפני - - -

יוסף ג'בארין: למשל – קורסים בעזרה ראשונה, שצריך את האישור.

יוסף ג'בארין: אנחנו מבינים שיש בעיה בשטח, שלא בטוח שאכן יש קורסים בימים הללו.

דבורה ספיר אליעזר: אני גם שמעתי את הטענות האלה היום.

דבורה ספיר אליעזר: זה נושא שאני מניחה שייבחן.

יפעת שאשא ביטון: יש לי שאלה.

יפעת שאשא ביטון: אני אתכם שצריך את האישור הראשוני.

יפעת שאשא ביטון: אני זורמת אתך עכשיו.

יפעת שאשא ביטון: יש לכם אפשרות לבחון בפרק הזמן הקצר הזה את כול הבקשות?

יפעת שאשא ביטון: אנחנו הרי יודעים שאצלכם יש צוואר בקבוק, ואני מבינה, בגלל שיש פה מגבלה של כוח אדם, אז אתם מבקשים משהו שאתם בכלל יכולים לעמוד בו?

יפעת שאשא ביטון: למה לא לעשות הפוך, שברגע שזה התקבל במערכת, עוד לפני שבדקתם – קודם כל משחררים להם את מה שצריך, ואחר כך זו לא בעיה, תמיד אפשר לקחת בחזרה.

יפעת שאשא ביטון: למה אתם לא עושים את זה הפוך?

דבורה ספיר אליעזר: אז זה בדיוק מה שכתוב היום בנוהל – שהוגשה בקשה שלמה, בסופו של דבר.

דבורה ספיר אליעזר: כתוב – להמתין לאישור האגף.

דבורה ספיר אליעזר: זה אומר שהוגשה הבקשה השלמה.

דבורה ספיר אליעזר: מה שהבנתי, ועולה מהדברים שנאמרים על ידי חברי הכנסת - - - הם פתחו רק בתשפ"א וחלק מדרישות החוק הם עוד לא הצליחו לקיים בגלל היבטים של קורונה, כמו קורסים למיניהם.

דבורה ספיר אליעזר: אם יש פה בעיה אז צריך לבחון אם יש מקום - - -

קארין אלהרר: אבל יש בעיה.

קארין אלהרר: יש.

דבורה ספיר אליעזר: אז זה מה שאמרתי – אם יש בעיה כזאת כמו שאמר אביעד - - - צריך לבדוק.

דבורה ספיר אליעזר: אבל מה שהיה לי חשוב לומר שהבקשה הראשונית לצורך קבלת פיצוי, זה משהו שאמור להיות נכון ואמור להביא להסדרת עיסוק.

דבורה ספיר אליעזר: אתה לא יכול לפעול אם אין לך – לפחות תגיש בקשה לאישור רשמי.

דבורה ספיר אליעזר: יש בעיה עם בקשה מלאה בשנה הזאת מהעובדה שיש קורסים שאי אפשר לבצע, אנחנו שומעים את זה, ומר משרד האוצר שהוא יבחן את הנושא.

יוסף ג'בארין: אז הוא יבחן את ההכשרה, וגם את עניין המצלמות, כי כנראה מעונות שעדיין לא התקינו – גם הם אולי לא יגישו, כי אין להם מצלמות.

דבורה ספיר אליעזר: אנחנו ניסינו, בעקבות ישיבה קודמת שהייתה בוועדה והטענות שעלו בקשר לחוסר יכולת לעמוד ב - - - של התקנת המצלמות, באמת ניסינו למצוא פתרון יצירתי במסגרת הוראות החוק.

דבורה ספיר אליעזר: לכן במסגרת הזו באמת אמרנו – כל מי שעבד וקיבל אישור ראשוני במהלך תש"ף, אז יינתן לו סוג של אישור זמני עד תחילת דצמבר, שהוא בעצם אמור - - - כי הפתרון המשפטי במסגרת הזו, כשלא מתקנים את החוק, היא קצת יותר קשה.

דבורה ספיר אליעזר: אבל ניתן פתרון כזה כאשר אנחנו גם מבינים שרוב המעונות שהגישו בתשפ"א הם ככל הנראה גם אלה שהגישו בתש"ף.

דבורה ספיר אליעזר: אני מבינה את השאלה – מי שמתחיל עסק חדש אמור להתקין את המצלמה.

דבורה ספיר אליעזר: אנחנו כמובן נסייע – משרד האוצר הולך לבחון את הדברים במסגרת הנושא של הפיצוי.

דבורה ספיר אליעזר: נסייע ככל שיהיה צורך בעניין הזה.

יוסף ג'בארין: אבל מה הבעיה עם קבלת הפיצוי מהרשות לעסקים קטנים כרגע, בגלל המצב הייחודי שנוצר?

יוסף ג'בארין: ברור שלא צריך להיות קשור וכבול למצלמה, לפחות בחודשים הקרובים.

יוסף ג'בארין: לכן צריך לאפשר את בקשת הבקשות, לאפשר אישורים למענק גם אם כרגע אין להם את המצלמות, והם עובדים על זה.

דבורה ספיר אליעזר: משרד האוצר אמור לבחון את זה, אנחנו כמובן נסייע לעניין הזה אבל צריך להבין איפה באמת יש מכשולים אמיתיים שהם לא תלויים בעיקר בבעלי המעונות אלא בגלל המצב שנוצר.

קארין אלהרר: אני חייבת להודות שכחברת ועדה, חברת כנסת ואפילו כאזרחית – אני מרגישה מתוסכלת.

קארין אלהרר: יושבים כאן מסביב לשולחן וסביב שולחנות בוועדות אחרות ומציפים קיומה של בעיה.

קארין אלהרר: במקום להגיד – אוקיי, יש בעיה, נפעל בהתאם, אומרים – נבחן את זה.

קארין אלהרר: צריך לקחת בחשבון שכל זמן שזה נבחן, המעונות לא מקבלים פיצוי.

קארין אלהרר: וצריך לשים לב שיש גם dead line לסגירת הבקשות לפיצויים.

קארין אלהרר: אז מה אנחנו עושים פה?

קארין אלהרר: מה, באנו לדבר על זה או באנו לפתור את זה?

יוסף ג'בארין: ולכן הבקשה שלנו הייתה מאורי וחגי שתוך שבוע הנושאים הללו ייבחנו ותוך שבוע לתת לנו תשובות.

יוסף ג'בארין: כי זה נראה לי הופך להיות כמו הביצה והתרנגולת – מצד אחד דורשים את המצלמה כדי לקבל את האישור או לפחות כדי להשלים את הבקשה.

יוסף ג'בארין: מצד שני, אין להם את המצלמות ויש אפשרות להגיש את הבקשות רק עד עוד חודשיים-שלושה?

יוסף ג'בארין: ואם אין את השלמת הבקשה הם לא יכולים לקבל את הפיצוי.

יוסף ג'בארין: זה נראה לי יותר מדי כאוס בנושא.

יוסף ג'בארין: גם אם אין קורסים של עזרה ראשונה אז גם ככה הם לא יכולים להשלים את ההליך.

יוסף ג'בארין: אז אנא, צריך לבדוק את הסוגיות הללו ולהציע פתרונות לאנשים.

דבורה ספיר אליעזר: אני אומרת שהאחריות היא לא בנושא משרד העבודה, אבל אנחנו נסייע לגורמים הרלוונטיים.

דבורה ספיר אליעזר: משרד האוצר אמר שהנושאים ייבחנו.

דבורה ספיר אליעזר: אני רציתי להעיר שהנקודה שרציתי בעניין הזה – שלא באחריות משרד העבודה היה בנקודה של החשיבות שתהיה מוגשת בקשה ושלא יהיה מישהו שבכלל לא מתעניין בלפעול לפי חוק - - - .

דבורה ספיר אליעזר: לגבי נושאים אחרים שעלו, איך להפעיל את המצלמה – הייתה לנו גם פנייה שלכם ופנייה של הארגונים שמפעילים מעונות פרטיים.

דבורה ספיר אליעזר: הוצאנו שאלות ותשובות וזה נמצא באתר של המשרד.

דבורה ספיר אליעזר: ככל שזה לא מספק תגידו לנו מה חסר ונשלים.

דבורה ספיר אליעזר: לגבי התקנות בקשר לסעיף 7 לחוק הפיקוח על מעונות יום לפעוטות – התקבלו המון הערות והארות, ואנחנו בשלב של בחינה.

דבורה ספיר אליעזר: באמת יש הרבה הערות לסעיפים.

דבורה ספיר אליעזר: אנחנו בדיונים פנימיים שקבועים לנו השבוע וגם בשבוע הבא.

דבורה ספיר אליעזר: אני באמת לא יודעת לקבוע מתי המועד שזה יובא לוועדה, אבל הכוונה שלנו היא לסיים בשבועות - - -

יפעת שאשא ביטון: יש לי דז'ה וו, זה בדיוק מה שנאמר לנו בוועדה הקודמת, בדיון הקודם.

דבורה ספיר אליעזר: לא, ממש לא.

יפעת שאשא ביטון: כן.

יפעת שאשא ביטון: תפתחו פרוטוקול.

יפעת שאשא ביטון: זה מה שאמרו לנו – שזה עבר להערות הציבור, שזה התקבל.

יפעת שאשא ביטון: אז אמרנו – אוקיי, שימו לנו את זה על השולחן, ועד היום אנחנו מחכים.

יפעת שאשא ביטון: ועכשיו את אומרת שעשיו זה נשלח.

דבורה ספיר אליעזר: לא, לא.

דבורה ספיר אליעזר: באותו יום שהיה דיון בוועדה זה הופץ בלילה.

דבורה ספיר אליעזר: זה היה נדמה לי ביום רביעי.

דבורה ספיר אליעזר: היינו בבוקר בוועדה, והעברנו, בהתאם לבקשת הוועדה – באותו יום.

יוסף ג'בארין: אז הם בוחנים את ההערות.

קארין אלהרר: השר אמר שההערות יהיו במקביל לדיונים בוועדה.

קארין אלהרר: אתם זוכרים את זה?

יוסף ג'בארין: השאלה היא – אנחנו היום אחרי החגים, אחרי שהתקבלו ההערות.

יוסף ג'בארין: השאלה העיקרית היא כמה זמן אתם צריכים כדי לסיים את ההליך הזה.

יוסף ג'בארין: אני הבנתי שזה צריך אחר כך לעבור למשרד המשפטים, ואחרי זה להגיע אלינו.

דבורה ספיר אליעזר: אני חושבת שזה יכול לקחת ארבעה שבועות עד לסיום התהליכים במשרד המשפטים.

דבורה ספיר אליעזר: אנחנו בתהליך של בדיקה של הערות הציבור ואמרתי – הן רבות, וטוב שכך.

דבורה ספיר אליעזר: גם בשבוע הבא יש לנו ישיבות, ישיבות מקצועיות וגם עם השר.

דבורה ספיר אליעזר: אני חושבת שזה עניין של ארבעה שבועות עד שנצליח להביא את זה לוועדה.

דבורה ספיר אליעזר: זו לא עמדת שר אלא הערכה מקצועית.

יוסף ג'בארין: וזה אצלך?

יוסף ג'בארין: את מרכזת את הליך השלמת התקנות בנוסח הסופי?

דבורה ספיר אליעזר: אני, יחד עם השותפים במשרד.

יוסף ג'בארין: אז אנחנו נצפה שבעוד ארבעה שבועות - - -

דבורה ספיר אליעזר: אני מזכירה שמדובר בתקנות שמחייבות קיום התייעצות עם שר האוצר אז גם נצטרך לקבל את אישורו.

דבורה ספיר אליעזר: לכן, בדברים שתלויים בנו ולא באחרים ככל שמשרד המשפטים יוכל להתפנות לבדיקה של התקנות תוך שבועיים, נניח, אז מבחינתנו ארבעה שבועות זה משהו ש - - אבל כמו שאמרתי – יש דברים שלא תלויים בנו, יש גם תהליכים פורמליים מול משרד האוצר בקשר לעניין הזה.

יוסף ג'בארין: את עניין התקנות אנחנו נמשיך, כמובן, ללוות, ונשמח גם לקבל את התייחסותכם בכתב לנושאים הנוספים שהועלו כאן בדיון.

יוסף ג'בארין: בהחלט הגיע הזמן לשמוע את הארגונים.

יוסף ג'בארין: אתנו כאן מור דקל מהעמותה הישראלית למען הילד בגיל הרך.

מור דקל: אחלק ברשותך את דבריי לשלושה נושאים.

מור דקל: אני מדברת גם כאמא לילדים קטנים וגם כאזרחית.

מור דקל: אני פשוט עם דמעות בעיניים.

מור דקל: אני כל שבוע עובדת ופועלת עם מורים וגננות והורים ואנחנו לא מגיעים לשום דבר.

מור דקל: צחקנו עד היום שיותר קל לפתוח גן מאשר דוכן פלאפל, ודווקא בתקופת הקורונה נראה שהרבה יותר קשה להתנהל כגן מאשר כדוכן פלאפל.

יוסף ג'בארין: קשה לקבל פיצוי כגן.

מור דקל: בדיוק.

מור דקל: אנחנו, העמותה לאורך כל התקופה מדברות על שני דברים שהיה צורך לעשות עוד טרום הקורונה, ועכשיו יש הזדמנות פז לעשות את זה.

מור דקל: כל מה שדובר כאן – על חוק המצלמות וחוק הפיקוח, בואו – יש פה חוק שיצא ב-1 לספטמבר 2019.

מור דקל: משרד העבודה והרווחה מדבר אתנו כבר כמה פעמים.

מור דקל: מצחיק אותי שהמספר גם יורד.

מור דקל: אז זה היה 4,000 ומשהו, עכשיו – 3,072, ולשנה הזו – 1,095.

מור דקל: היו שנתיים להשתמש בפיקוח של משרד העבודה והרווחה, לקחת לפי סעיף 28 לחוק הפיקוח את הרשויות המקומיות, להסמיך את המפקחים ולהתחיל למפות בתוך הרשויות והמועצות כמה ילדים יש, איפה הם נמצאים ובאמת כמה מסגרות קיימות במדינה הזאת ותחת הדבר הזה להניע את האישור הראשוני.

מור דקל: תחת הדבר הזה אפשר עכשיו לפקח על המצלמות.

מור דקל: מדברים פה לתת עד דצמבר.

מור דקל: מי בכלל יודע או עובר בגנים ויודע איפה זה קיים ואיפה לא?

מור דקל: על מה אנחנו מדברים בכלל?

מור דקל: אנחנו טוחנים פה מים בלי הפסקה.

מור דקל: יש יכולת לקחת את הרשויות המקומיות, להכשיר אנשים.

מור דקל: הרבה יותר קל לתקצב רשות – שהיא זו שתחלק ברשות לגנים, אם זה פיצוי על המצלמות ואם זה פיצוי לעסקים, מאשר להתחיל לחפש 23 מפקחים דרך משרד כזה שמעבר למשרד הזה, ולהתחיל לחפש את הגנים, כאשר בינינו – לי כגננת עדיף לי להישאר מתחת לרדאר.

מור דקל: למה לי בכלל להתחיל להציע את עצמי בשביל דברים כאלה?

מור דקל: עדיף לי להישאר פיראטית.

מור דקל: לכן אנחנו כל הזמן מדברות על ההסמכה לרשויות המקומיות, לעשות מוביל יישובי תוך משבר הקורונה שמתעסק בנושא של לידה עד שלוש, למפות את כל הילדים ברשות או במועצה בגילאים האלה, להבין תוך כדי איפה הם נמצאים.

מור דקל: פתח תקווה היא העיר הרביעית בגודלה, 18,000 ילדים בגילאים האלה.

מור דקל: תוך חודשיים מצאנו 200 מסגרות.

מור דקל: חבר'ה, זה לא קשה.

מור דקל: שני אנשים הצליחו לעשות את זה בשיתוף פעולה של תושבים.

יוסף ג'בארין: זה לא מורכב, זה הכרחי, וצריך היה לעשות את זה לפני שנים.

מור דקל: בדיוק.

מור דקל: עכשיו, יותר מזה.

מור דקל: מדברים פה על הקושי של הגנים גם בכוח אדם.

מור דקל: הקושי של כוח האדם היה עוד לפני הקורונה, אבל הקורונה רק הכבידה על הקושי הזה.

מור דקל: מדברים פה על הנושא של ההכשרות.

מור דקל: להתחיל להניע את הגלגל, לעשות איזה שינוי מהותי בתחום הזה.

מור דקל: אנחנו לא באים לסגור את הגנים, זו לא המטרה.

מור דקל: כנראה לא מבינים את זה.

מור דקל: אם הם ימשיכו להקשות עכשיו בקורונה עד דצמבר לא יהיו מסגרות.

מור דקל: זה יעלה למדינה הרבה יותר להתחיל לפצות משפחות והורים שלא יכולים לצאת לעבוד, ואנשים שפשטו את הרגל בעסקים ולמצוא מסגרות ולמצוא מסגרות שלא קיימות, לילדים, כדי להניע את המשק.

מור דקל: אז צריך להסתכל על זה קצת יותר פשוט.

מור דקל: לפעמים הפשוט הוא הרבה יותר קל.

מור דקל: לכן יש לנו הצעה שהיא גם די פשוטה: בואו ניקח את הנושא של כוח האדם, את הנושא של ההכשרות והסינון הראשוני של כוח האדם, ועוד נושא שעלה, שהוא לא כל כך קשור לוועדה אבל איכשהו מתקשר – הייתה כתבה לא מזמן על חיילים וחיילות משוחררים במדינת ישראל שאין להם תעסוקה.

מור דקל: גם העבודה המועדפת היום שזה המלונות, המפעלים – אין היום תעסוקה.

מור דקל: הם מוצאים את עצמם בבית בלי יכולת להתפרנס ובלי אופק מקצועי או ניהולי.

מור דקל: בואו, קחו את החיילים והחיילות האלה, תעשו להם סינון ראשוני, תכירו את העבודה בגנים מפוקחים ופרטיים בגילאי לידה עד שלוש כעבודה מועדפת.

מור דקל: אנחנו כבר הבאנו תוכנית, כבר עשינו הצעות מחיר וממש בנינו תוכנית עם ארבע מכללות מוכרות בארץ, שאגב, אלה מכללות שגם באתר של הקרן להכוונה לחיילים משוחררים יש מעל 20 מכללות שאם חיילות וחיילים משוחררים בוחרים ללכת ללמוד שם – בגליל, בנגב, בירושלים, אם הם בוחרים ללכת ללמוד שם כל מקצוע שהוא, שנה ראשונה זה בסבסוד המדינה.

מור דקל: אז כבר גם את זה מבחינת תקציב פתרנו.

מור דקל: הלכנו למכללות האלה, בנינו תוכנית אתם - איך אפשר לקחת חייל או חיילת משוחררים אחרי שעברו סינון ראשוני והתקבל, עוברים חודש הכשרה עיונית – אפילו בזום, מתחילים ללמוד את המקצוע והולכים לעבוד עבודה מועדפת בתוך הגנים הפרטיים והמפוקחים כאחד.

מור דקל: אתה פותר פה את הנושא של כוח אדם שכבר עבר סינון והכשרה, אתה פותר פה את הנושא של למצוא תעסוקה ואופק של מקצוע לחבר'ה הצעירים, שאגב, הם דור ההורים.

מור דקל: הם ב-10 השנים הקרובות הולכים להיות ההורים.

מור דקל: אז יותר מזה, אני אגיד לכם, בסוגריים: אתם גם נותנים פה הכשרה להיות הורים בעתיד מדינת ישראל.

מור דקל: ובאמת, גם התקציבים האלה בסוף קיימים במדינה.

מור דקל: הכול קיים בקרן ההכוונה.

מור דקל: צריך לדעת פשוט איך לתעדף.

מור דקל: הפתרונות פשוטים, באמת.

מור דקל: לשבת פה ולטחון מים עוד עשרים פעם על אותם נושאים?

מור דקל: זה לא נותן את הפתרון לשום דבר.

מור דקל: צריך לצאת עם החלטה – מה קורה בסגר, מה קורה בבידוד, מה הפיצויים שהמדינה תיתן לגל כזה או אחר.

מור דקל: לא משנה איפה, פשוט לפי כמות הילדים, ממש שתהיה סיסמה פשוטה, וכמובן – גם נושא ההכשרה.

מור דקל: למצוא את העבודות ולתת גם כוח אדם להניע את המשק.

מור דקל: ובסוף, בבקשה תתחילו להשתמש ברשויות המקומיות.

מור דקל: עכשיו מדברים על זה ברמה המדינית.

מור דקל: חייבים.

לוסי חדידה: קודם כל אני ממש מודה לוועדה הזו.

לוסי חדידה: אני מברכת על הפעילות ועל כל מה שנאמר פה.

לוסי חדידה: תודה ליושבת-ראש וליושב ראש.

לוסי חדידה: אני ראיתי את כל הנקודות.

לוסי חדידה: קודם כול, הדיון פה לקחת את המצלמות, ובאמת, הבעיות לא נגמרות בשטח.

לוסי חדידה: יש בעיות אקוטיות בשטח ואי אפשר לדחות אותן.

לוסי חדידה: ממש צריך לטפל בזה, שעה לפני, אפילו.

יפעת שאשא ביטון: תגידי לנו מה הנקודות.

יפעת שאשא ביטון: איפה האתגרים?

יפעת שאשא ביטון: מה צריך לפתור?

לוסי חדידה: קודם כל לגבי המענק, המענק הסקטוריאלי.

לוסי חדידה: על המענקים שבאוצר אמרו שאנחנו מקבלים כמו כולם, אז אני מצטערת לאכזב – גם כשמגדירים בשטח זכאים עדיין רוב השטח לא זכאי, כי המענקים לא מותאמים לענף שלנו.

לוסי חדידה: ברגע שהם רוצים לראות ירידה של 40% ואנחנו כמוסד חינוכי לא מחזיר בכסף להורים אלא מחזיר בימי עבודה בפועל – אז לא רואים את הירידה במחזור.

לוסי חדידה: זאת אומרת, אם קיבלנו בספטמבר שכר מלא, את הימים שאנחנו אמורים להחזיר להם על זה שהם שילמו על ימים שהם לא קיבלו, אנחנו מחזירים להם את זה בימים אחרים, לאו דווקא בכסף.

לוסי חדידה: בזמן שאנחנו מחזירים את ימי העבודה בחינם להורים את השכר, את המיסוי ואת השכירות – את הכול אנחנו סופגים, בכמה ימים שאנחנו מחזירים אותם.

לוסי חדידה: אז לא תמיד אנחנו זכאים למענקים.

לוסי חדידה: המענק היחיד שבאמת נתן לנו קצת להרים את הראש מעל למים, טיפה, זה המענק הסקטוריאלי, שגם בערך 30% מה-200 מיליון שהוקצו לנו באו לידי מימוש שהרבה נעצרו בביורוקרטיה הזו שכמו שציינתם פה – על העזרה הראשונה, שעדיין לא הצליחו לעשות בגלל בסדר מפגש פרונטלי, שאני כבר הקמתי מעל 20 קורסים לשטח שלי, שיעשו.

לוסי חדידה: אז רק בנובמבר הם אמורים להשלים את המפגש הפרונטלי הזה.

לוסי חדידה: זה אומר שההקצאה של המענק מסתיימת ב-29 לחודש, ואז הם לא יוכלו לממש את זה.

לוסי חדידה: זה לדעתי מחדל שלא ייתכן.

לוסי חדידה: לגבי המצלמות – כל הקטע של הסבסוד, גם לפי מספר ילדים – זה לא ריאלי.

לוסי חדידה: אנחנו שמים מצלמות לפי מרחב, לא לפי מספר ילדים.

לוסי חדידה: כל האזורים צריכים להיות מכוסים.

לוסי חדידה: אין מצב שנקבל סבסוד על 13 ילדים למצלמה.

לוסי חדידה: זה מגוחך.

לוסי חדידה: זה ממש לא בשטח.

לוסי חדידה: מעבר לזה – גם ההגדרה של הסוציואקונומי, אף אחד לא אומר שאם אני מרמת גן אני טייקון.

לוסי חדידה: יש לי שכירות יותר גבוהה, יש לי את שכר העובדות לשלם – יותר יקר.

לוסי חדידה: הכול יותר יקר.

לוסי חדידה: אז זה ממש זה ממש בהתאם לכול אזור.

לוסי חדידה: זה שאני אגור בערד לא אומר - - -זאת אומרת שזה ממש לא בד בבד כל הסוציו-אקונומי הזה.

לוסי חדידה: זה לא מותאם בכלל.

לוסי חדידה: זה באמת לא מתקבל גם אז או שיבטלו את השייכות של סבסוד לפי אזורים סוציואקונומיים, או שפשוט ירחיבו את זה מ-1 עד 8.

לוסי חדידה: אין מצב שאותי יגדירו כטייקון בגלל שאני ברמת גן.

לוסי חדידה: כל העלויות שלי הרבה יותר יקרות.

לוסי חדידה: מבחינת פיקוח בשטח – אני אומרת שאפשר גם להיעזר, ברוך ה' בורכנו בכוח אדם עצמאי.

לוסי חדידה: יש פיקוח פדגוגי בשטח שאפשר לעשות אותו, מפקחים שגם באמת מעורים בשטח שלנו ולאו דווקא באים רק מתיאוריה, או משהו כזה, ומפקחים על דברים שוליים ולא המהותיים, בשטח, שהם באמת מראים מה בשטח, שחס וחלילה לא יהיו התעללויות ולהעיף את העוולות האלה מהשטח שלנו – שזו המטרה של החוק.

לוסי חדידה: ואני מאוד מכבדת אותו על כך.

לוסי חדידה: מבחינת כוח האדם, הפתרון – לא רק עבודה מועדפת, גם בנות שירות לאומי זה טוב.

לוסי חדידה: גם סטודנטיות לחינוך שעד היום שעות ההעסקה שלהן לא מוכרות במוסדות החינוכיים הפרטיים – אני כן הייתי רוצה לתת לזה מענה, שבאמת סטודנטיות לחינוך – כי אנחנו בעד להרים את הרמה – בחינוך הפרטי, בואו תתנו לנו את המשאב הזה גם ושהם תוכרנה גם במוסדות החינוך הפרטיים שלנו.

לוסי חדידה: מבחינת כול היתר השימוש חורג – אין מצב שהעיריות מנצלות, כשעדיין הרפורמה של המעונות, התקצוב לא יצא, בגלל שזה תקוע מסיבות פוליטיות למעלה, ובזמן הזה הן נופלות על הראש שלנו, נותנות לנו דרישות לכול השטח שלנו בדרישה של עשרות ומאות אלפי שקלים לעשות את השימוש חורג הזה, לקבל אותו.

לוסי חדידה: וידוע, ועברה כבר הרפורמה הזאת, וזה רק עניין של זמן.

יפעת שאשא ביטון: זה לא רלוונטי לחוק הפיקוח.

יפעת שאשא ביטון: בזה שאתם מערבים את זה כל פעם אתם רק דוחים את הפתרון.

יוסף ג'בארין: לא, היא מעלה את זה כסוגיה נפרדת.

יוסף ג'בארין: אתם נתקלים בקושי הזה.

לוסי חדידה: אני דווקא לא מערבבת את זה, זה אפילו לא שם.

יוסף ג'בארין: כנקודה נפרדת, כן.

לוסי חדידה: עצם זה שזה קיים ומתממש בתקופת קורונה כשאין לנו כסף – גם מי שהיה טוב והתקין מצלמות לא מקבל סבסוד, ומעבר לזה עוד נופלים עליו עם עשרות אלפי שקלים על תהליך השימוש חורג הזה, שעוד שנייה הוא מתבטל, אז באמת – די.

יפעת שאשא ביטון: צריך לפנות לרשויות המקומיות.

יוסף ג'בארין: הפנייה שלנו גם ליועץ המשפטי לממשלה בעניין הזה.

יוסף ג'בארין: להנחות את הרשויות המקומיות שבתקופה הזו לא יאכפו את ההוראה הזו.

יפעת שאשא ביטון: - - - מעבר לזה זה חוק, אתה לא יכול להתערב בחקיקה.

יוסף ג'בארין: כהנחיה.

יוסף ג'בארין: בהתחשב בכך שיש את חוק ההסדרים - - -

לוסי חדידה: הנחייה אחת זה באמת שלא יאכפו את הדרישה הזאת של העיריות, ועוד – הנחיה לאוצר לשחרר לנו את הסבסוד הזה על המצלמות, כאן רטרואקטיבית, שישנו את החוק הזה.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לשאול: דיברת בראשית דברייך ולא כל כך הבנתי את העניין שאתם מחזירים בימי עבודה להורים ולא בכסף, זאת אומרת שאתם משלמים, ולהורים זה חינם.

יפעת שאשא ביטון: מה אתם מחזירים?

יפעת שאשא ביטון: אם לא הייתה עבודה בגן במשך 30 יום – אני מבינה שתשלומי ההורים יורדים, זאת אומרת, אתם אמורים להחזיר את התשלום להורים ואתם מקבלים איזשהו שיפוי.

לוסי חדידה: איזשהו.

לוסי חדידה: איזשהו.

יפעת שאשא ביטון: אז אתם מחזירים להם את הכסף, אתם לא נותנים להם בימי עבודה נוספים.

לוסי חדידה: 10לא.

לוסי חדידה: אז אנחנו כן --- נניח עכשיו, אני חזרתי – 10 ימי עבודה באוקטובר.

לוסי חדידה: שבוע ראשון – לא לקחתי כסף כדי להתקזז על הימים שהם שילמו בספטמבר, אבל בזמן הזה של השבוע הזה שילמתי לעובדות שלי משכורות, שילמתי את השכירות, שילמתי את - - -

יפעת שאשא ביטון: אבל בספט

יפעת שאשא ביטון: מבר את קיבלת את הכסף מההורים ולא שילמת לעובדות כי הן יצאו לחל"ת.

לוסי חדידה: אבל את השכירות ואת המיסוי ואת כל ההוצאות – כן ספגתי.

לוסי חדידה: זאת אומרת שהמענק שאנחנו מקבלים - - -

איריס הרפז: אני אשמח לענות לשאלה, אם זה אפשרי.

איריס הרפז: יש כמה בעיות עיקריות בנושא הזה מול ההורים.

איריס הרפז: אחד, זה שבעצם – אם ניקח לדוגמה את הסגר הנוכחי שהוא אחד לאחד מותאם למה שהיה בסגר הקודם – בחודש הראשון, מדובר לא על חודש אלא הוא מתפרס על חודשיים.

איריס הרפז: אז בואו נדבר שנייה על ספטמבר.

איריס הרפז: בספטמבר יש לי חצי חודש שההורים שילמו עליו ובעצם לא קיבלו החזר, כי רוב הגננות לא החזירו אותו.

איריס הרפז: למה הן לא החזירו?

איריס הרפז: פעם אחת, כי הענף הזה מתנהל תזרימית אחורה.

איריס הרפז: באוקטובר משלמים על ספטמבר, בנובמבר משלמים על אוקטובר, וכך הלאה, כשהכסף הראשוני – אי פעם, כשנפתח הגן, הלך להשקעה בגן.

איריס הרפז: ככה הענף מתנהל.

איריס הרפז: הדבר השני, את כל הימים האלה שחייבים להורים לא אומרים להורים – לא נחזור לכם.

איריס הרפז: מחזירים להם בימים.

איריס הרפז: אז אם יש גן שלא עובד בימי שישי, פותח בימי שישי.

איריס הרפז: אם יש גן שבאוגוסט אמור לעשות קייטנות ואז ההורים משלמים על זה עוד כספים – הוא לא עושה קייטנות, הוא מחזיר את הימים שהוא החסיר מההורים בספטמבר, והם שילמו – נותן את זה באוגוסט.

איריס הרפז: ואז, בעצם, אין ירידת מחזור.

איריס הרפז: אי אפשר להוכיח ירידה של 40% וגם לא של 25%.

איריס הרפז: מה קורה באוקטובר?

איריס הרפז: יש עוד כמה ימים שההורים שילמו וצריך להחזיר להם.

איריס הרפז: אז חלק מהגנים מחזירים, וחלק מהגנים לא גובים אותם, אבל גם אלה שמחזירים וגם אלה שלא גובים לא מגיעים לירידה של 25%.

איריס הרפז: אז בעצם הם לא זכאים למענקים.

איריס הרפז: פשוט לא זכאים.

איריס הרפז: אז תיאורטית יש מענקים, אבל בפועל – המענקים לא מתממשים כי אין התאמה לענף, לאופי התזרימי של הענף.

איריס הרפז: זה פעם אחת.

איריס הרפז: פעם שנייה – מענק הוצאות קבועות.

איריס הרפז: אותו סיפור, אותה גברת בשינוי אדרת.

איריס הרפז: אז אנחנו חשבנו שפעם אחת צריך לעשות התאמה של המענקים לענף מעונות היום.

איריס הרפז: פעם שנייה אנחנו מבקשים – כמו שניתן בפעם הקודמת מענק סקטוריאלי פר ראש, לתת אותו גם עכשיו.

איריס הרפז: לפחות זה מענק שחלק ניצלו.

איריס הרפז: אז לפחות יש פה משהו שכן יכול לסייע לבעלי מעונות היום.

איריס הרפז: אני ממש חושבת, לאור כל הדיון כאן, שהכתובת פה היא גם משרד האוצר.

איריס הרפז: חייבים לעשות ישיבת המשך, אני מציעה את זה, ישיבת המשך עם משרד האוצר, לזמן את ערן יעקב, לזמן את שר האוצר – שיתנו תשובות.

איריס הרפז: הרבה פעמים בשיחות אישיות עם פקידי ממשלה אומרים לנו – הדברים תקועים באוצר, האוצר הוא זה שחיבר בין אשכול סוציואקונומי לסבסוד.

איריס הרפז: כל הזמן מגלגלים את הסיפור על האוצר.

איריס הרפז: אז בואו נזמן את כולם, נביא את כולם לאותו שולחן, שייתנו לנו תשובות.

לוסי חדידה: רק משפט אחד – עידוד מענק לעובדים.

לוסי חדידה: הרבה עובדות מגיעות למצב שאו שהן לא רוצות לחזור מהחל"ת אז הן נמצאים במצב של פיצויים, נאלצים לפטר אותן או לתת להן פיצויים, או שהן באות בדין ודברים מול המעסיקים וסוחטים אותם על זה שהם צריכים לחתום שהם חזרו לעבודה.

לוסי חדידה: ואז חייבים לפתור גם את הסוגיה הזו, כי אין מצב שעובדת תסחט אותי אם היא צריכה לחתום שהיא חזרה לעבוד כדי שאני אקבל עידוד מענק חזרת עובדים.

לוסי חדידה: זה גם משהו שבא בשטח שלי לא פעם ולא פעמיים.

יפעת שאשא ביטון: כן, זו בעיה רחבית שאנחנו מנסים לטפל בה מול האוצר.

יפעת שאשא ביטון: זה עניין של מדיניות שנקבעה, אני מקווה שהיא תתוקן.

זאב פלדמן: שלום, אני מודה לשני יושבי הראש על ההזדמנות לחזור ולנצל את הישיבה המשותפת של שתי הוועדות, ולהזכיר את הצוותים הרפואיים בזמני סגר.

זאב פלדמן: אני מאוד מקווה ששני הסגרים הם נחלת העבר ושלא יהיו יותר סגרים בעתיד, אבל בואו נכין תכנית מגירה שתיתן מענה לצוותים, תכנית שלא הייתה בשני הסגרים האחרונים.

זאב פלדמן: הפתרונות שנמצאו הומצאו במשאבים של בתי החולים.

זאב פלדמן: ארגון רופאי המדינה מייצג 26 בתי חולים, את לשכות הבריאות, את עובדי הנפות, והיינו צריכים להמציא את הפתרונות במקורותינו, להקצות צוותים מתוך הארגונים שלנו, בתי החולים שעובדים בעומס רב ומנסים לטפל גם בקורונה וגם בתחלואה רגילה, להקצות אנשים שיטפלו בילדים של האחיות, אחים, רופאים ורופאות שיוכלו להגיע לעבודה ולטפל בחולים.

זאב פלדמן: המשאבים האלה זה עשרות עובדים שמקדישים זמן, זו התארגנות מיוחדת, עבודה בקפסולות.

זאב פלדמן: בשיבא נתנו מענה לכ-300 ילדים, 50 מהם בגיל הרך והשאר בגילאים הגדולים יותר.

זאב פלדמן: עשינו סקרים למטפלים, למלמדים – פעם בשבוע.

זאב פלדמן: זיהינו מאומתים, הוצאנו לבידוד, וברוך ה' אף אחד לא נדבק ב set up הזה.

זאב פלדמן: זה לא מובן מאליו ולא פשוט.

זאב פלדמן: אני מבקש ששתי הוועדות יטכסו עצה ויבקשו ממשרד הבריאות, משרד האוצר, רשויות מקומיות – שתהיה כתובת במידה וחס וחלילה יהיה לנו צורך בעוד סגר, שיינתן מענה שלטוני, מדינתי לצורך הזה.

זאב פלדמן: הרופאים והרופאות ברחבי הארגון – לא כולן קיבלו את מסגרות החינוכיות חינם.

זאב פלדמן: חלקם נאלצו לשלם סכומים לא מבוטלים כדי לבוא ולהגיע לעבודה.

זאב פלדמן: זה לא צריך להיות כך.

זאב פלדמן: זו דרישתי ופנייתי.

יוסף ג'בארין: רק שנבין את הקושי שנוצר – כי המעונות של ילדי עובדים חיוניים לכאורה הוחרגו.

יוסף ג'בארין: אז מה היה הקושי בפועל?

זאב פלדמן: אין מסגרת – קח את עיריית רמת גן.

זאב פלדמן: אין לה גן שמקבץ את ילדי העובדים החיוניים בשגרה.

זאב פלדמן: צריך לבנות מערך שייתן מענה.

זאב פלדמן: אז עיריית רמת גן באמת נתנה עמוק בתוך האירוע של הסגר פתרון שגם עלה קצת כסף.

זאב פלדמן: עיריית נס ציונה עשתה את זה.

זאב פלדמן: במקומות אחרים היה שיתוף פעולה של הרשויות המקומיות שהקצו מבנים כמו ברמת אפעל – נתנו בית ספר, אבל מי שהפעיל אותו היו העובדים של שיבא.

זאב פלדמן: במקום שהם ישתתפו במאמץ לטפל בחולים הם הלכו ופינו את הראש של הצוותים הרפואיים כדי שיוכלו - - - ב-16 לספטמבר, בתקנות שפורסמו – יש מסגרת וצורת הפעלה של גנים, איך פועלים גנים לעובדים חיוניים.

זאב פלדמן: אבל אין כתובת.

זאב פלדמן: אנחנו לא יכולים לבוא היום.

זאב פלדמן: אני כתבתי לכול ראשי הרשויות המקומיות שבתחומן יש בית חולים של הארגון שלנו, וביקשתי שייקחו אחריות ויפתחו גנים.

זאב פלדמן: חלקן עשו את זה וחלקן לא.

זאב פלדמן: בחלק מהמקומות הכול הוא על משאבי בית החולים.

יוסף ג'בארין: בהחלט נקודה חשובה, ואתה מצביע על כך שעצם ההוראה על החרגה כשלעצמה היא לא מספיקה, צריך התארגנות מראש.

יפעת שאשא ביטון: צריך שכל הענף יהיה חריג ואז זה פותר את כל הבעיות.

יוסף ג'בארין: נכון.

יוסף ג'בארין: ההמלצה שלנו באותו דיון שלפחות מגילאי לידה עד שלוש, אבל המלצנו על לידה עד חמש, שזה יוחרג בכלל מהסגר.

זאב פלדמן: אני צופה שהשפעת והקורונה בחודשים הקרובים יתנו את אותותיהן בחודשים.

זאב פלדמן: צריך משהו פרקטי.

זאב פלדמן: צריך תכנית מגירה וצריך כבר להטיל אחריות ולהגיד – הרשות הזאת אחראית על זה, והרשות הזו אחראית על זה – כדי שלא נעמוד שוב מול שוקת שבורה ונצטרך בקונץ פטנט מקומי לתת מענה לילדי הצוותים הרפואיים.

יוסף ג'בארין: בהחלט.

יוסף ג'בארין: תודה רבה לך.

קרן אוחנה: שלום, תודה לכם על הזכות.

קרן אוחנה: אני שמחה שחברת הכנסת שאשא ביטון יושבת כאן כי באמת היינו שותפות לדרך בחוק הפיקוח מה שחשוב לי לומר זה כמה דברים.

קרן אוחנה: ראשית, אני מצטערת אם אשמע קטנונית, אבל אני מאוד שמחה שעשו הקשים למעונות היום הציבוריים בנושא חוק המצלמות ודרישות החובה, כי אנחנו מרגישים קצת אנדרדוג, ובכל פעם כשעולה נציג של משרד העבודה הוא מדבר מאוד יפה עלינו, רק שהוא לא מזכיר אותם.

קרן אוחנה: וכשיש פלח בגילאי לידה עד שלוש שהוא כבר סקטוריאלי, תחת פקוח של מדינת ישראל אני חושבת שהם צריכים להיות עמוד האש לפני המחנה, ושם לעשות את כל הפיילוטים של בדיקה, של תקצוב, של אשכולות, של משאבים, וכו', ואחר כך גם לאפשר לנו ללמוד מהטובים ביותר.

קרן אוחנה: הדבר השני, ותקנו אותי אם אני טועה – בחוק הפיקוח היה איזשהו אלמנט של תקצוב הקורסים הבסיסיים של קורסי עזרה ראשונה ושל ההתנהלות הבטוחה, מה שנופל עלינו היום מאוד חזק, ונופל בדאבל – עלות הקורס, עלות שעות העבודה לעובדות בשעות נוספות, כי הן עובדות עד 17:00 ונשארות לקורס – זה אומר שהן יוצאות מהגן ב-22:00 ו 23:00 בלילה, מקבלות על זה 1505, כשיש לנו תחלופה מאוד גדולה.

קרן אוחנה: אין לנו יכולת לקיים את זה.

קרן אוחנה: קורסי ההתנהלות הבטוחה הם קורסים שעולים 3,600 שקל.

קרן אוחנה: כל החובות האלה נכנסות עכשיו לדינמיקה של מרוץ נגד הזמן כדי לקבל מענק שהוא בסופו של דבר 350 שקל לילד, שתבינו את האבסורד.

קרן אוחנה: אנחנו רודפים אחרי הזנב.

קרן אוחנה: התשובות של הבקשה לאישור הראשוני לוקחות 45 יום.

קרן אוחנה: איך אנחנו אמורים - - -

יוסף ג'בארין: 45 יום אחרי שאתם מקבלים אישור על השלמת כל המסמכים?

קרן אוחנה: כן.

קרן אוחנה: זה אבסורד.

קרן אוחנה: אין לנו שום סיכוי לזכות במענק הזה.

קרן אוחנה: מה שחשוב לומר – השלמת הגשת הבקשה, כמו שנאמר קודם בנאיביות – היא כוללת הצהרה שסיימנו את הקורסים.

קרן אוחנה: אז מה ההבדל אם יש לי אישור ראשוני או הגשתי בקשה שהשלמתי את הדרישה לאישור ראשוני< אין לי יכולת להגיש את ההצהרה שהשלמתי את הדרישה, כי אין לי יכולת להגיע כרגע לקורסים.

קרן אוחנה: אז זה אומר שחתמו את גורלי בעניין המענק.

קרן אוחנה: הדבר השני זה עניין המפקחים שכרגע מסתובבים בשטח.

יוסף ג'בארין: הליך השלמת כל המסמכים זה הליך שאתם מקבלים תשובה פורמלית, כן?

קרן אוחנה: כן, שהשלמנו, שהגשנו את הדברים ואחר כך זה הולך לבדיקה של אי רישום פלילי.

יוסף ג'בארין: וכיום זה גם מחייב את עניין המצלמות וההכשרות?

קרן אוחנה: נכון.

קרן אוחנה: ולכן אין לנו סיכוי להשלים את הליך הגשת הבקשה כי אלה עמודים שבכל פעם זה מעביר אותך לדף הבא, אחרי שאתה מאשר את ההצהרה.

קרן אוחנה: ואם אתה לא לוחץ אתה לא עובר לשלב הבא.

קרן אוחנה: אם אתה אומר שעשית – זה אומר שאתה משקר.

קרן אוחנה: אז יש כאלה שישקרו כדי לעבור לדף הבא ולקבל את המענק.

קרן אוחנה: יהיו כאלה שיהיו ישרים, ולכן המספרים הם נורא נמוכים – 1,400 גנים שקיבלו מענק ביחס לאלפים.

קרן אוחנה: זה רק אומר שאנחנו מאוד ישרות.

קרן אוחנה: ואתם יודעים מה?

קרן אוחנה: אולי קצת חבל על כך.

קרן אוחנה: הדבר השני שאני רוצה להגיד זה לעניין המפקחים של משרד העבודה.

קרן אוחנה: נשלחים כרגע מפקחים לשטח לאלה שהגישו בקשה לאישור ראשוני.

קרן אוחנה: הם באים למי שהגיש את הדרישה - - -

יפעת שאשא ביטון: בדיוק הפוך ממה שאנחנו צריכים.

קרן אוחנה: מה שקורה הוא שמגיע מפקח, נכנס לגן, אומר לגננת: תני לי בבקשה לצפות במצלמה.

קרן אוחנה: הגננת אומרת לו – בחוק כתוב שאסור לי לצפות.

יפעת שאשא ביטון: למפקחים מותר.

יפעת שאשא ביטון: למפקח של משרד העבודה והרווחה מותר.

קרן אוחנה: ואז היא מקבלת צו סגירה מנהלי ל-30 יום.

יפעת שאשא ביטון: למפקח של משרד העבודה והרווחה מותר, זה מה שאנחנו הצלחנו להשיג רגע לפני חקיקת החוק.

קרן אוחנה: שיגיע עם כבל, שיגיע עם טבלט, עם כבל USB ויתחבר למצלמות.

קרן אוחנה: הוא לא יכול לבקש ממנה לפתוח, כי אם יהיה אצלה זה יהיה לה זמין.

קרן אוחנה: לנו אסור להחזיק בגן שום - - - שמושך צפייה במצלמות.

יפעת שאשא ביטון: זה כבר להיות קטנונית.

יפעת שאשא ביטון: מצד אחד אתם אומרים – תנו לנו לראות.

יפעת שאשא ביטון: מצד שני – עכשיו את מערימה קשיים?

יפעת שאשא ביטון: לא הבנתי.

קרן אוחנה: אבל אני אומרת לך – הגננות שהתקינו השנה את המצלמות על פי החוק, אין להן יכולת – לא אפליקציה, לא ענן, לא - - -אין להם טכנית את היכולת.

קרן אוחנה: זה נשמר ב- DVR.

קריאות: - - -

יפעת שאשא ביטון: אז קדימה, אז הוא פותח את ה- DVR.

יפעת שאשא ביטון: אני יודעת איך זה עובד.

קרן אוחנה: מעולה, אז הוא צריך להתחבר באיזשהו אופן, אבל לא באמצעות הגננת.

קרן אוחנה: אז בואו נעבור הלאה.

יפעת שאשא ביטון: לא, לא.

יפעת שאשא ביטון: זו נקודה חשובה.

יפעת שאשא ביטון: אני לא רוצה לעבור הלאה.

יפעת שאשא ביטון: הסיפור של פתיחת המצלמות על ידי המפקח – אנחנו שילמנו על זה בדם, יזע ודמעות כדי שזה יקרה.

יפעת שאשא ביטון: אז אני מבקשת שתתנו להם לעשות את מה שצריך.

קרן אוחנה: אין בעיה, אבל הם צריכים להגיע עם אמצעים שיאפשרו להם צפייה.

יפעת שאשא ביטון: גם לשוטר תגידי – תגיע עם אמצעים כדי שיאפשרו לך צפייה?

קרן אוחנה: לא, שוטר מגיע עם צו, הוא יכול לקחת את ה DVR אליו.

יפעת שאשא ביטון: גם מפקח יכול לפתוח את ה DVR, אל תהיו קטנוניים בעניין הזה.

יפעת שאשא ביטון: במיוחד כשאתם רוצים שיפתחו לכם את זה לצפייה שלכם.

קרן אוחנה: את לא יורדת לסוף דעתי.

קרן אוחנה: אני לא אומרת שמפקח לא יפתח ויראה.

קרן אוחנה: אני אומרת שהוא צריך להגיע עם איזשהו אמצעי שמאפשר לו לראות, כי לגננת אין.

קרן אוחנה: יש גנים דתיים עם טלפונים כשרים.

קרן אוחנה: היא לא יכולה לצפות.

קרן אוחנה: אין לה איך.

קרן אוחנה: הוא מבקש ממנה להראות לו שהמצלמה עובדת.

קרן אוחנה: היא מראה לו שדולקת נורה אדומה, אבל אין לה לאן להתחבר.

יפעת שאשא ביטון: אתם לא עושים בקרה כדי לבדוק אם המצלמה מצלמת, מדי פעם, כמו שנקבע בחוק?

קרן אוחנה: המצלמה עובדת on/off.

קרן אוחנה: זה מה שנקבע בחוק.

קרן אוחנה: בחוק נקבע שאסורה צפייה על כל אדם, אלא אם כן המפקח הממונה או שוטר - - -

יפעת שאשא ביטון: ברור שאסורה צפייה, אבל יש לכם זמן שאתם צריכים לבדוק שהמצלמה עובדת, ששום דבר לא חוסם – בשעות שהילדים לא נמצאים, וכו'.

יפעת שאשא ביטון: יש הגדרות מאוד ברורות.

קרן אוחנה: נכון.

קרן אוחנה: צריך לבדוק שיש נורה דולקת.

קרן אוחנה: אני מוכנה לעבור על לשון החוק, ובאמת לבדוק את הדברים עד תום.

קרן אוחנה: אבל כרגע, באישור הראשוני ההתניה הזאת צריכה - - - לכן הגשנו בקשה לתיקון החוק.

קרן אוחנה: כרגע זה עומד על תזכיר חוק שצריך לעבור חקיקת משנה.

יפעת שאשא ביטון: טוב, אנחנו נבדוק את זה, וניכנס לעומק בסיפור הזה.

קרן אוחנה: מה שעוד חשוב לי לומר לעניין ההיערכות, לעניין החזרה לשגרה.

קרן אוחנה: אנחנו חזרנו לשגרה, באמת – בכול הכוח.

קרן אוחנה: מנינו את כול הקשיים גם אתמול בוועדה לביקורת המדינה וגם הוועדות האלה – חוזרות על עצמן וחוזרות על עצמן.

קרן אוחנה: לצערי, נתתם לשטח לדבר בדיון הזה אחרי שעה ו-45 דקות.

קרן אוחנה: צר לי שאנחנו לא יושבים כבעלי דעה, עמדה.

קרן אוחנה: אני חושבת שאנחנו היחידים שיכולים להגדיר את היכולות שלנו, את הצרכים שלנו ואת המסוגלות שלנו להתנהל תחת המשבר הזה.

קרן אוחנה: בכל פעם שאנחנו שומעים את חברי הכנסת, את המומחים, את המשרדים השונים – זה מצחיק אותנו, אין שום נגיעה בין המצוי לרצוי, בין מה שמצפים מאתנו למה שאנחנו מסוגלים אליו.

יפעת שאשא ביטון: לא הבנתי מה את אומרת.

יפעת שאשא ביטון: יותר היה חשוב לשמוע אתכם אומרים את אותם דברים או לשמוע את המשרדים נותנים תשובות למה שאתם שואלים?

יפעת שאשא ביטון: הרי הבאנו ניירות עמדה שלכם.

קרן אוחנה: אני לא מוצאת שהמשרדים נותנים תשובות.

קרן אוחנה: אנחנו מספטמבר בדיונים האלה, ולא התקדמנו בסנטימטר.

קרן אוחנה: יש לי חמישה ימים להעביר לכמה שיותר גנים בקשה למענק ולא התקדמנו סנטימטר.

קרן אוחנה: לא האריכו לנו את התוקף, לא נתנו מענק סקטוריאלי - - - לפתור את הבעיות עם האישור הראשוני.

קארין אלהרר: אבל בעקבות הדיון אתמול הם הודיעו היום שהם ככל הנראה מאריכים.

קרן אוחנה: "כנראה" זו מילה יפה.

קרן אוחנה: אנחנו היום ביום שלישי, זה עד יום חמישי.

יוסף ג'בארין: יש עוד נקודה שלא הועלתה ואת רוצה להדגיש אותה?

קרן אוחנה: אשמח שהדברים ייאמרו וייחשבו כדיון מהיר כדי שיינתנו לנו תשובות עד יום חמישי, כי שם נסגר לנו חלון ההזדמנויות.

קרן אוחנה: אני ממש מבקשת.

יוסף ג'בארין: אוקיי.

יוסף ג'בארין: לעניין ההארכה.

יוסף ג'בארין: אוקיי.

דבורה ספיר אליעזר: אני רוצה להתייחס לעניין המצלמות.

דבורה ספיר אליעזר: נכון לעשרות הבדיקות שנעשות על ידי המפקחים צריכים לבדוק באמת שיש מצלמה תקינה שפועלת – ככל שיש חשש לפגיעה בשלומם של הילדים.

דבורה ספיר אליעזר: הנושא הזה הופץ לתזכיר חוק כדי שגם ניתן יהיה לצפות, בשוטף, אבל נכון להיום, מה שהמפקח רוצה לראות – שיש מצלמה תקינה, ככל שיש מצלמה, שגם הותקנה באופן תקין ושהיא פועלת.

דבורה ספיר אליעזר: זה כל מה שמבקשים.

דבורה ספיר אליעזר: מבקשים התראה, אפשר לטעון והמפקח, הממונה, שזה אמיר – יתייחס לטענות המסגרת, ככל שתהיינה כאלה.

דבורה ספיר אליעזר: וכן, מגיעים גם למעונות שמגישים בקשות, בצדק.

דבורה ספיר אליעזר: אנחנו רוצים לראות שמה שיש בהצהרות – באמת הדברים מתקיימים.

דבורה ספיר אליעזר: אנחנו עושים פיקוח שוטף.

יפעת שאשא ביטון: צריך גם וגם.

נועה פורת חיים: מה שחשוב לנו לומר – דבר ראשון להזכיר שיש גם מחירים נפשיים ורגשיים בתוך המגפה הזו.

נועה פורת חיים: אנחנו מדברים פה הרבה על המחירים הכלכליים והבריאותיים ולא הזכרנו את המחירים הנפשיים שהילדים האלה משלמים, גם בעצם בכל הקטיעות של כל החזרה וההפסקה של המסגרות, וגם בעניין שהילדים היו בבית עם כל המשפחות – ושמענו על הרבה מצוקה.

נועה פורת חיים: אנחנו גם שומעים היום מתוך הדיון על כל המצוקה של הצוות שנדרש גם לטפל היום בילדים לצד קשיים כלכליים ולצד מצוקות בריאותיות של הצוות ועובדים בסיכון.

נועה פורת חיים: אז דבר ראשון אנחנו באמת מבקשים שאם אפשר, בכל הצמתים של קבלת ההחלטות, בשולחן עגול – שיהיו גם אנשי מקצוע מתחום הבריאות של הנפש ופסיכולוגים חינוכיים והתפתחותיים, שנוכל לתת את האספקטים האלה ונוכל לתת את הידע שלנו גם מתחום המחקר והאקדמיה וגם מהשטח, כי באמת אנחנו שומעים על מצוקות גדלות והולכות מההורים, הילדים והצוות.

נועה פורת חיים: דבר שני – אני מחזקת את הדברים שנאמרו בישיבה לגבי להפוך את מעונות היום והגנים לענף חיוני כדי שלא תהיינה הקטיעות ונוכל לפתח אמון בדמות המטפלת.

נועה פורת חיים: דבר נוסף – שגם נוכל להשתמש ברשויות המקומיות, כדי שנוכל להיעזר בכל הדמויות שמטפלות בגיל הרך – טיפות חלב, מרכזים להתפתחות הילד, יחידות התפתחותיות, כדי שנוכל לאתר את כל הילדים שהלכו לנו לאיבוד, שאנחנו לא יודעים מה המצוקות שלהם.

נועה פורת חיים: אנחנו שומעים שהמצוקות שלהם הולכות וגוברות, ואנחנו בהחלט רוצים לאתר את זה.

נועה פורת חיים: דבר נוסף שבאמת חשוב לנו – להרחיב את המענים הפסיכולוגיים הקיימים.

נועה פורת חיים: אנחנו רוצים שפסיכולוגים יוכלו להיות בשטח, יוכלו להיכנס לאותם מעונות, לתת הדרכה לצוותים שהיום באמת מתמודדים עם מצוקות נפשיות גם של עצמן, מאוד מאוד קשות.

נועה פורת חיים: זה גם משהו שהצענו לגבי חוק הפיקוח, שנוכל להכניס מערך של פסיכולוגים לתוך המעונות לתת הדרכה.

נועה פורת חיים: שלחנו מסמך רחב לגבי מה תפקידו של פסיכולוג בתוך המסגרות – גם לתת תמיכה לצוות, גם לתת מענה להורים וגם היכולת לאתר את כל הילדים בסיכון התפתחותי ורגשי.

נועה פורת חיים: אז כמובן שחשוב מאוד לא להוציא פסיכולוגים לחופשות, כמו שנעשה בסגרים האחרונים, ורק להרחיב את זה יותר.

יוסף ג'בארין: באיזו מסגרת הוצאו לחל"ת?

יוסף ג'בארין: השלטון המקומי?

יוסף ג'בארין: משרד הבריאות?

יוסף ג'בארין: איך?

יוסף ג'בארין: איפה זה קרה?

נועה פורת חיים: היום, העובדים בשירותים הפסיכולוגיים הבריאותיים הוצאו לחל"ת במספר רשויות.

נועה פורת חיים: הסתדרות הפסיכולוגים התערבה כדי להחזיר אותם לשטח.

נועה פורת חיים: מה שאנחנו מבקשים – אנחנו היום בדיון על מעונות.

נועה פורת חיים: כיום, ילדים מגילאי שלוש ואילך מקבלים תמיכה של פסיכולוגים דרך הרשויות המקומיות, דרך השירותים הפסיכולוגיים החינוכיים.

נועה פורת חיים: אנחנו רוצים להרחיב את השירות הזה שגם המעונות יוכלו לקבל א המענים האלה.

נועה פורת חיים: לקבל תמיכה פסיכולוגית לאיתור, לליווי תמיכתי, להדרכה, לעזרה להורים.

נועה פורת חיים: המענים הרגשיים שזקוקים להם עכשיו בשטח הם עצומים.

נועה פורת חיים: נשמח להיות חלק מתוך המערך הזה, להרחיב את השירותים שלנו כדי שנוכל להגיע לכול המשפחות שבמצוקה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו יודעים שבדרך כלל יש לכם את המצוקה להגיע בכלל לכל המסגרות שצריך כי אתם בחסר, אבל אני לגמרי מסכימה שזה חלק מהשירות שצריך להיות.

נועה פורת חיים: אז נשמח לעזרתכם להגדיל את זה ושאני אוכל לספק את זה.

נועה פורת חיים: הצורך הוא אדיר, וכמובן שנרצה להעלות את הנושא של הפסיכולוגיה הציבורית, להנגיש פסיכולוגיה לכולם בצורה זמינה, איכותית ובחינם.

נועה פורת חיים: זה בעצם המאבק של הפורום של הפסיכולוגיה הציבורית.

יפעת שאשא ביטון: תודה.

חנן דגן: שלום לכם, ותודה לשני יושבי הראש על ההזדמנות להעלות את הנקודות האלה.

חנן דגן: יש לנו פה בעיה מאוד מאוד קשה.

חנן דגן: אני חושב שאין פה מספיק מודעות לקטסטרופה שאנחנו נמצאים בה.

חנן דגן: אין יום שגנים לא מודיעים לי שסוגרים, שאין להם סבלנות יותר להתמודד, לא עם ההמתנה לפיצויים הקודמים ולא להמתנה לפיצויים הבאים, והם לא יכולים יותר לשאת את זה.

חנן דגן: אנחנו קרבים לכאוס נוראי שלא נוכל להתמודד אתו אם לא נדע לעצור אותו היום.

חנן דגן: אני נתקל בבעיות ביורוקרטיות נוראיות.

חנן דגן: שלחו לי אתמול את כל החומר ואני אשמח להעביר לכם.

חנן דגן: באים ומחזירים בקשות על זה שהחותמת של רואה החשבון היא לא בדיוק על הקו.

חנן דגן: הדברים הם נוראיים.

יפעת שאשא ביטון: אשמח אם תעביר אלי דברים כאלה.

יפעת שאשא ביטון: נטפל בזה אישית.

חנן דגן: אני שומע פה את פקידי הממשלה ואני שואל את עצמי אם הם עוברים קורס איך לייצר ביורוקרטיה.

חנן דגן: זה פשוט נוראי, כל הביורוקרטיה הזו.

חנן דגן: אנחנו צריכים ממש להקים ועדת חקירה גם על מה שהולך עכשיו עם החוק החדש.

חנן דגן: לא לזה התכוון החוק, לבוא ולהקשות.

חנן דגן: אנחנו רוצים שהגננות יעבדו עם ילדים, לא יעבדו כל היום בביורוקרטיה.

חנן דגן: הרי איך הם יכולים להתמודד עם זה?

חנן דגן: איך הם יכולים להתמודד עם הדבר הבלתי אפשרי?

חנן דגן: ולכול יש פתרונות.

חנן דגן: אם יבואו ויגידו מחר – אוקיי, אנחנו רוצים לקלוט עובד חדש, תעשו מערכת, שלפני שאני מכניס אותו אלי תוכלו לבדוק את העובד ולא יבואו וייקחו לי את הרישיון, ואני אתחיל לרוץ ולהשתגע.

חנן דגן: ומה אני צריך את זה?

חנן דגן: אנחנו צריכים להעמיד את הדברים במקום.

חנן דגן: צריכים לבוא ולראות איך אנחנו מתחילים לפצות את הגנים, שיוכלו להתמודד עם זה.

חנן דגן: אנחנו צריכים לראות איך יהיה להורים לחזור בתום המשבר, כי לא יהיה להם לאן לחזור.

חנן דגן: אנחנו רואים היום גנים שקורסים כי הורים מוציאים את הילדים החוצה.

חנן דגן: הם אומרים – אנחנו לא רוצים לשם, ואני מבין אותם.

חנן דגן: ויש לנו פה משבר של קורונה, ואנחנו רואים את הגנים מתרוקנים מילדים כרגע.

חנן דגן: אז המצב כרגע עוד בסדר כלפי ההורים, כלפי המקומות, אבל הגנים קורסים אחד אחרי השני.

חנן דגן: אין יום – היום, בבוקר, התחלתי עם שני גנים שנסגרו.

חנן דגן: אתמול היה לי גן שנסגר.

חנן דגן: כל יום – זה לא עוצר.

חנן דגן: אנחנו חייבים לעצור את הגלגל הזה.

חנן דגן: אם לא נעצור את הגלגל הזה לא נוכל להתמודד עם זה.

חנן דגן: חייבים לראות מה עושים, חייבים לראות איך מתמודדים עם הביורוקרטיה הזו שהיא לא נורמלית.

חנן דגן: הפקידים צריכים להבין.

חנן דגן: אולי תרדו לשטח ותראו איך זה להתמודד עם הביורוקרטיה שאתם יוצרים.

חנן דגן: אני אומר את זה לפקידים.

חנן דגן: אי אפשר להתמודד עם הביורוקרטיה.

חנן דגן: זה פשוט לתלוש שערות.

חנן דגן: אנחנו לא רוצים את זה.

חנן דגן: אנחנו רוצים שיהיה חוק, רוצים להגן על הילדים.

חנן דגן: זו הייתה מטרת החוק.

חנן דגן: מטרת החוק לא הייתה להקשות על האזרח, שזה מה שקורה היום.

כרמית פולאק: שלום.

כרמית פולאק: קודם כול אני חייבת לומר שעלו פה המון נושאים.

כרמית פולאק: לי כן חשוב לשים את האצבע על הסוגיה של התקנות שדבי ממשרד הרווחה דיברה עליה.

כרמית פולאק: בדיון הקודם הם אמנם אמרו – היום ייצאו התקנות להערות הציבור, ואחרי שהם ייצאו להערות הציבור זה לוקח עשרה ימים ואחר כך יש לנו שלושה שבועות.

יוסף ג'בארין: לא.

יוסף ג'בארין: הם דיברו על שלושה שבועות להערות הציבור.

כרמית פולאק: היום היא אומרת לנו שיש מהיום עוד ארבעה שבועות.

כרמית פולאק: אני אומרת בכנות: לא יכול להיות שיהיה כזה זלזול בהוראות החוק.

כרמית פולאק: אנחנו כבר בעיכוב של יותר משנה בהבאה של התקנות האלה לכנסת, ועדיין לא רואים שום התקדמות.

כרמית פולאק: אני מבינה את זה, היו המון הערות לציבור.

כרמית פולאק: אני מניחה שרוב ההערות היו מאוד מאוד דומות.

כרמית פולאק: תביאו לנו נוסח ראשוני, בואו נתחיל לעבוד על משהו.

כרמית פולאק: כל הדיונים האלה שאנחנו עושים – הרבה מהדברים האלה יוכלו להיות מוסדרים תוך כדי הדיונים על התקנות.

כרמית פולאק: זאת אומרת, אנחנו גם נרגיש שאנחנו עושים משהו פרודוקטיבי, שאנחנו עוד לפחות מתקדמים לאן שהוא.

כרמית פולאק: לא חלילה שאני מזלזלת, אבל דיון כזה, שאנחנו רואים שעולים כל-כך הרבה נושאים ובסוף אנחנו לא נוגעים בשום דבר ולא יוצאים עם משהו קונקרטי – אז אנחנו מפספסים פה משהו.

יוסף ג'בארין: עניין התקנות הוא חשוב ואנחנו בהחלט נבקש להשלים בהקדם האפשרי את התהליך.

כרמית פולאק: אני חושבת שאנחנו נמצאים ברגעים שבהם – שוב, עלה פה משבר הקורונה, כל הדברים קשורים אחד בשני.

כרמית פולאק: אני חושבת שהדיונים צריכים להתחלק לסוגיות ספציפיות, ועל אף שהקשיים שלובים זה בזה אני חושבת שברגע שנתחיל להתקדם לקראת איזושהי הסדרה שהיא יותר קונקרטית, הרבה מהדברים יבואו על פתרונם תוך כדי, והרבה מהסוגיות יוכלו לעלות תוך כדי.

כרמית פולאק: לפחות נרגיש שאנחנו מתקדמים לאן שהוא, כי על כל סעיף אנחנו נצטרך לתת את התשובות הספציפיות.

כרמית פולאק: יפעת שאשא ביטון יודעת שככה זה עובד.

יפעת שאשא ביטון: כן.

יפעת שאשא ביטון: בגלל זה אני מוטרדת.

יפעת שאשא ביטון: ואגב, עשינו בדיקה – בדיון שבו דובר זה היה ב-26 באוגוסט.

יפעת שאשא ביטון: לא סתם זכרתי שעבר הרבה מאוד זמן.

יפעת שאשא ביטון: כבר היינו כבר צריכים להיות אחרי התהליך הזה.

שני כלפון: אני באמת לא אחזור על כל מה שאמרו מארגוני הגנים האחרים.

שני כלפון: אני כן רוצה להגיד שאני מסכימה מאוד עם מה שאמרת, חברת הכנסת שאשא ביטון, שהקורונה היא אכן דבר שלילי לכולנו, אבל נוצרה פה הזדמנות, ומעונות היום עלו פתאום לסדר היום.

שני כלפון: אני חושבת שהפתרון כי טוב לכולם זה שיכירו במעונות היום הפרטיים כמוסד חינוכי לכול דבר.

שני כלפון: זה יפתור המון מהשאלה התקציבית, גם, בעניין הפיצויים, כי ברגע שלא נשלם את אותן עלויות כמו מעונות הסמל – אז יהיו לנו תקציבים לדברים אחרים.

שני כלפון: אני מאוד מסכימה עם מה שאמרו פה לגבי ההשלכות הרגשיות על הילדים.

שני כלפון: גם אנחנו יודעים לעשות המון דברים.

שני כלפון: מנהלות גנים הן מנהלות שיודעות מה הן עושות.

שני כלפון: אני בעלת תואר שני בחינוך, אני מנחת הורים לגיל הרך, לבני נוער – תנו לנו את הכסף הזה כדי להעביר הדרכות לצוותים.

שני כלפון: יש לנו באמת מה לעשות עם זה.

שני כלפון: יש לי גם תכתובות מייל שאני בשמחה מוכנה להעביר לכם ולהראות לכם מול משרד העבודה וגם מול הרשות לעסקים קטנים שרשום לי שם בפירוש, חד וחלק – ב-12.8 קיבלת אישור ראשוני, לאחר מכן עדכנת פרטים של עובדת חדשה ולכן כרגע אינך זכאית למענק, צרי אתנו קשר אם תקבלי את האישור, ואז אחרי זה כתוב בסוגריים – כמובן – עד ה-31 לאוקטובר.

שני כלפון: אז יש פה עניין שכל פעם שחגי עולה לדבר וגם דבי והם אומרים שזה תלוי רק בהגשת הבקשה – זה לא נכון.

שני כלפון: זה מאוד מתסכל לשמוע את זה שוב ושוב כי זה לא נכון.

שני כלפון: בשטח אנחנו חווים את הדברים האלה.

שני כלפון: לגבי המצלמות – לי, באופן אישי, יש מצלמות בגן כבר שמונה שנים.

שני כלפון: לא חיכיתי לשום חוק כדי להתקין אותן.

שני כלפון: העלות של זה הייתה מטורפת וגם ברור לי שאני לא אקבל על זה שום סבסוד כלשהו.

שני כלפון: אני כן אומרת שכן צריך לחשוב שוב על עניין החוק, כי המצלמות מבחינתי הן כלי תחקור ובקרה בלתי רגיל.

שני כלפון: אני עולה על אנשי צוות לא טובים הרבה לפני מפקח כלשהו.

יפעת שאשא ביטון: זה דיון חשוב אבל אחר.

יפעת שאשא ביטון: יש פה הרבה היבטים שמשרדי ממשלה אחרים מתייחסים אליהם, במיוחד הרשות להגנת הפרטיות.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נקיים את הדיון הזה.

שני כלפון: אני אשמח להיות חלק ממנו.

שני כלפון: אני רק אומרת שלדעתי חלק גדול מהבעיה תיפתר בהכרה במוסד חינוכי.

שני כלפון: ברגע שירדו מאתנו כל העלויות השוטפות כמו שאין אותן למעונות הסמל אנחנו לא נהיה במצב הזה בסגרים.

שני כלפון: ברור שיהיו לנו הפסדים, אבל אנחנו נהיה במצב הרבה יותר טוב.

שני כלפון: אנחנו מדברים הרבה גם על הפיצויים של הסגר הקודם, שזו עדיין בעיה.

שני כלפון: אני רק רוצה להזכיר שעברנו גם סגר שני, שגם עליו חשוב לתת מענה, ולא רק להתעסק בביורוקרטיה של הפיצויים של הסגר הראשון, כי אנחנו גם נהיה בסגר שלישי, זה ברור לכולנו.

יפעת שאשא ביטון: לא, זה לא אמור להיות ברור לכולם אבל זה שאתם מחדדים את זה בתודעה החברתית – זאת הבעיה שלנו.

יפעת שאשא ביטון: כדאי להשתחרר מהסיפור של הסגרים.

שני כלפון: אני מאוד הייתי רוצה להשתחרר מזה, אבל כשהפתיחה נעשית בצורה לא מבוקרת, וביום שישי מודיעים שביום ראשון צריך לפתוח אז לצערי ההחלטות האלה מביאות גם לסגר שלישי שאני מאוד מקווה שהוא לא יהיה.

שני כלפון: אני רוצה לעבוד, אני לא רוצה להיות סגורה.

שני כלפון: אני גם לא רוצה פיצוי.

שני כלפון: אני רוצה להיות פתוחה ולעבוד, זה הכול.

שני כלפון: אבל אני שוב אומרת שלדעתי זה יהיה חלק מהפתרון – שאנחנו נוכר כמוסד חינוכי לכל דבר, בייחוד אם אנחנו עכשיו מפוקחים.

שני כלפון: אין סיבה שאנחנו נופלה לעומת מעונות הסמל.

יפעת שאשא ביטון: גם מעונות הסמל לא מוגדרים היום כמוסד חינוכי ברור שזה חזון אחרית הימים שתהפכו להיות תחת משרד החינוך, לצד כל האתגרים האחרים שנצטרך לפתור.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו רק נשמח אם תעבירי לנו לוועדה את המסמך שקיבלת לגבי ההחלפה של העובדת.

יפעת שאשא ביטון: תודה לך.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נסכם.

יפעת שאשא ביטון: אז קודם כול תודה לכל המשתתפים.

יפעת שאשא ביטון: בדרך כלל הדיון הוא חינוכי, רגשי.

יפעת שאשא ביטון: ברור לנו יש עוד הרבה היבטים לעניין הזה של שגרת הפעלת מעונות היום, אבל אנחנו היינו בדיון אדמיניסטרטיבי כדי לראות איך אנחנו בכלל מאפשרים את ההישרדות של המסגרות האלה, כדי שנוכל לשמור על השגרה של הילדים.

יפעת שאשא ביטון: מה שאנחנו מבקשים זה להגדיר את הענף כחיוני בעת חירום.

יפעת שאשא ביטון: זה יפתור הרבה מאוד בעיות בעתיד.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מבקשים לקחת בחשבון את הנושא של קשיים בקיום הקורסים שמהווים תנאי לרישוי, כדי שלא נעכב את האפשרות לקבלת המענק אצל חלק מהמעונות.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו רוצים לבחון מחדש את מתווה סבסוד המצלמות ולתקן אותו – לא רק בהיבט של הרטרואקטיביות.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו שמענו כאן שיש גם היבטים של סבסוד לפי מספר ילדים.

יפעת שאשא ביטון: קחו בבקשה, תבדקו את הדברים בצורה ריאלית, בנפש חפצה לתת סבסוד, ולא לראות איך אפשר לצמצם את מתן הסבסוד.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מבקשים שתהיה ישיבה של האוצר עם נציגים של הענף כדי להבין את המורכבויות ואת ההבדלים בין הענף הזה לבין ענפים אחרים כדי שאפשר יהיה לתת להם את הפיצוי הראוי.

יפעת שאשא ביטון: בעיניי זו משימה לאומית להשאיר את הענף הזה בקיום מלא, כי אחרת אנחנו נפסיד אותו ביום שאחרי, נצטרך להתחיל לבנות הכול מחדש וייצא שכרנו בהפסדנו.

יוסף ג'בארין: אני אוסיף רק כמה הדגשים שהיו בדיון – אז קודם כול לעניין אנשי המקצוע מהתחום הפסיכולוגי.

יוסף ג'בארין: אין ספק שאנחנו ממליצים שבכל צומת של קבלת החלטות חשוב לשתף אנשי מקצוע מתחום בריאות הנפש, סוגיה שעלתה גם בדיונים קודמים.

יוסף ג'בארין: הוועדה כמובן מבקשת להאריך את התקופה להגשת הבקשות למענקים כדי לאפשר גם לאלה שלא הגישו להשלים את ההליך הזה.

יוסף ג'בארין: לעניין המצלמות והסבסוד והקשיים שהועלו – אני מקווה שתוך שבוע ימים נוכל לקבל התייחסות בכתב לשתי הוועדות בעניין המתווה החדש או ההנחיות החדשות שיאפשרו קבלת פיצויים גם ברמה רטרואקטיבית.

יוסף ג'בארין: עלתה הסוגיה של הקושי היום לקיים הכשרות מקצועיות לצוותים, ולכן צריך לתת מענים לעניין הזה, שזה לא יהיה תנאי להשלמת הבקשה או השלמת המסמכים והאישור הראשוני, כי אחרת לא ניתן יהיה להשלים את ההליך הזה.

יוסף ג'בארין: גם עלה הנושא שהעלה ד"ר פלדמן לעניין הצורך במתן מענים לילדים של הצוותים הרפואיים – אני חושב שצריך לתת עליו את הדעת במשרד הבריאות וגם משרד העבודה ומרכז השלטון המקומי, ובכלל, אנחנו חוזרים ומדגישים - - -

יפעת שאשא ביטון: עוד נושא אחד, ברשותך – הנושא של תשלומי הורים במעונות המפוקחים.

יפעת שאשא ביטון: במעונות הפרטיים הורים אחרי 30 יום שיש סגר לא נדרשים לשלם.

יפעת שאשא ביטון: הם משלמים 10% - - -

מור דקל: עד 14 יום – 30%.

מור דקל: מעל 14 יום עד 30 יום - 10%, ואחר כך לא משלמים.

יפעת שאשא ביטון: ומה שקורה שדווקא במעונות הסמל – ההורים משלמים תשלום מלא.

יפעת שאשא ביטון: שם זה לא הוסדר.

יפעת שאשא ביטון: זה יושב על שולחנו של מוטי אלישע, אז שיתכבדו לזרז את זה.

יוסף ג'בארין: ולעניין התקנות – רשמנו לפנינו את ההצרה של היועצת המשפטית לזרוע העבודה במשרד העבודה והרווחה שבעצם תוך כארבעה שבועות אנחנו אמורים לקבל את הנוסח הסופי של התקנות שנאשר אותם והם ייכנסו לתוקף.

יוסף ג'בארין: אני שב ומדגיש את ההמלצה שלנו שכל המעונות והגנים מגילאי לידה עד שש יוגדרו כשירותים חיוניים ולכן גם יוחרגו מכול החלטה שאולי תהיה בעתיד על סגר.

יוסף ג'בארין: תודה רבה לכול המשתתפים, גם בזום וגם הנוכחים.

יוסף ג'בארין: ישיבה זו נעולה.