ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 23, פרוטוקול מספר 104, 2020-11-30 11:00

חיים כץ: בוקר טוב.

חיים כץ: יום שני בשבוע, 30 בנובמבר 2020, י"ד בכסלו התשפ"א.

חיים כץ: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, בנושא:

חיים כץ: הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון מס' 55) (תשלום בדיעבד של גמלת הבטחת הכנסה למי שהגיע לגיל פרישה), של חבר הכנסת איתן גינזבורג, חבר הכנסת מיקי לוי וחברת הכנסת טלי פלוסקוב.

חיים כץ: איתן, brief קצר על החוק.

חיים כץ: מיקי וטלי יוותרו כי המטרה להעביר אותו בקריאה שנייה ושלישית.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: א', זו הצעת חוק שאני חושב שאנחנו לא זוכים לראות הרבה כאלה.

איתן גינזבורג: למעלה מ-70 חברי כנסת, 74 או 77 חברי כנסת תמכו בה במליאה, בלי מתנגד.

איתן גינזבורג: יש פה קונצנזוס רחב.

חיים כץ: כל הצעת חוק שתבוא למליאה, כולם יצביעו בעדה.

טלי פלוסקוב: חברתית.

איתן גינזבורג: חברתית.

איתן גינזבורג: זו גם הצעת חוק צודקת - טלי פלוסקוב נאבקת על זה כבר הרבה מאוד שנים - אומרת בפשטות דברים מאוד מאוד ברורים.

איתן גינזבורג: אדם שמקבל קצבת זקנה, מגיע לקצבת זקנה ואין לו מה שנקרא את רמת ההכנסה הראויה, והוא זכאי להבטחת הכנסה, הוא לא מקבל את הבטחת ההכנסה עד שהוא לא מבקש.

איתן גינזבורג: לפעמים הוא לא מבקש כי הוא לא יודע, לפעמים הוא לא מבקש כי הוא מסתבך עם הבירוקרטיה, הוא מסתבך עם ההגשה באינטרנט.

איתן גינזבורג: ומה קורה ברגע שהוא מבקש?

איתן גינזבורג: הוא מתחיל לקבל, אבל הוא לא מקבל את זה מהיום שמגיע לו, הוא מקבל מהיום שהוא מגיש.

חיים כץ: כי המדינה לא עשתה את העבודה שלה, אתה צריך להסביר.

חיים כץ: הביטוח הלאומי יודע את כל הנתונים על הבן אדם כי נתנו לו גם טופס שהוא יודע כמה הבן אדם הרוויח והוא יודע את ההכנסות שלו.

איתן גינזבורג: מה הפנסיות שלו.

חיים כץ: הוא יודע הכול.

חיים כץ: ברגע שהביטוח הלאומי יודע הכול, הוא גם צריך לדעת ולהגיד לבן אדם, זה מה שנקרא מיצוי זכויות – מגיע לך לקבל את זה ואת זה, מגיע לך.

חיים כץ: הביטוח הלאומי – ואני אוהב אותו, הביטוח הלאומי השתפר בחמש שנים האחרונות, בשלוש שנים האחרונות, מקיר לקיר, זה לא אותו ביטוח לאומי שכולם שנאו; עכשיו הביטוח הלאומי זה גוף שנותן ועושה, וכל הכבוד למנכ"ל שלו.

איתן גינזבורג: נכון.

חיים כץ: וכל הכבוד למי שבחר את המנכ"ל.

איתן גינזבורג: ולשר שמינה.

חיים כץ: אבל, מיצוי הזכויות חייב להיעשות.

חיים כץ: ואני ציפיתי שהאוצר יבוא ויגיד, אנחנו חושבים שאם המדינה החליטה שכבר מגיע לך, אנחנו גם נדאג שתקבל ותמצה את הזכויות.

איתן גינזבורג: נכון.

איתן גינזבורג: אדוני, זה כסף שמגיע לו בדין.

חיים כץ: לא שיבואו ויגידו, אנחנו יודעים אבל אין לנו איפה.

איתן גינזבורג: זה כסף שמגיע לו.

איתן גינזבורג: זה לא שהוא בא לקבץ נדבות.

חיים כץ: מה זה מגיע לו?

איתן גינזבורג: זה כסף שלו, הוא שילם כל חייו ביטוח לאומי.

חיים כץ: הוא לא שילם.

חיים כץ: זה לא ארגומנט.

איתן גינזבורג: כסף שמגיע לאדם, לא צריך למנוע ממנו מלקבל כי הוא לא ידע להגיש טופס.

טלי פלוסקוב: רק בגלל שהוא לא ידע לשלוח טופס.

חיים כץ: איתן, אני רוצה להסביר לך משהו.

חיים כץ: אתה עורך דין, אני לא, אני מהשכונה.

חיים כץ: זה כסף שהמדינה החליטה שמגיע לו.

טלי פלוסקוב: נכון.

איתן גינזבורג: נכון.

חיים כץ: המדינה - שכל כך קשה עד שהיא נותנת, שהקצבאות נמוכות - החליטה שמגיע לו, במקום לרדוף אחריו ולהגיד לו קח, היא מנסה היום לשים מכשול.

חיים כץ: ובכל מיני טענות מטענות שונות – אני לא הייתי בסדר כי הייתי צריך להחזיר לוועדת שרים.

חיים כץ: אני 20 שנה בכנסת, אני לא מכיר כנסת כזאת שלא מתפקדת והממשלה לא מתפקדת וועדת השרים לא מתכנסת.

חיים כץ: ואסור לנצל את זה על מנת לפגוע באנשים שהמדינה החליטה שמגיע להם.

חיים כץ: מה קורה עם בן אדם ששכחו לגייס אותו בגיל 18?

חיים כץ: לא ירדפו אחריו ויגידו עריק, היית צריך?

חיים כץ: או מישהו שנסע לחו"ל אחרי ששירת בצבא ולא ידע שהוא צריך לשלם ביטוח לאומי?

חיים כץ: לא ידע.

חיים כץ: הוא לא משלם עם ריבית וקנסות?

חיים כץ: בן אדם השתחרר מהצבא, נסע לחו"ל, אמר:

חיים כץ: אני לא בארץ שנתיים, לא ידע שהוא צריך לשלם.

חיים כץ: מה, מוותרים לו? לא מוותרים לו.

חיים כץ: ואותו בן אדם שהחליטו שהוא נזקק וצריך לקבל, הוא צריך לקבל.

חיים כץ: אדוני מהאוצר, רוצה להגיד משהו?

טלי פלוסקוב: אני רוצה לתת דוגמה אחת.

טלי פלוסקוב: אני מחזיקה בידי מכתב שיצא מהביטוח הלאומי.

חיים כץ: את רוצה להגיד שאנחנו לא צודקים?

טלי פלוסקוב: מה זה לא צודקים?

חיים כץ: אנחנו צודקים?

טלי פלוסקוב: בוודאי שצודקים, אני רוצה פשוט להראות דוגמה.

טלי פלוסקוב: המכתב נשלח לאזרחית ב-9 בספטמבר וכתוב פה: עשינו את הבדיקה ואנחנו יודעים שאת זכאית להשלמת הכנסה החל ממרס 2020.

טלי פלוסקוב: כתוב פה, את זכאית ממרס 2020, אבל נתחיל לשלם רק מספטמבר כי בספטמבר את הגשת את הבקשה.

חיים כץ: אם את תיתני לנו זמן ואנחנו נחוקק את זה מהר, זה יהיה שנה רטרואקטיבית.

חיים כץ: לא חצי שנה.

חיים כץ: שנה.

טלי פלוסקוב: רק רציתי להראות את הדוגמה.

חיים כץ: כבוד עלי בינג, נציגנו באוצר.

עלי בינג: עלי בינג, אגף תקציבים.

עלי בינג: קודם כול, האוצר בעד מיצוי זכויות, זה לא שאנחנו חושבים שהזכויות לא צריכות להיות ממוצות.

חיים כץ: אז אתם מושכים.

עלי בינג: לא, לא.

איתן גינזבורג: חלילה.

עלי בינג: אנחנו בעד מיצוי זכויות, זה דבר ראשון שחשוב להגיד.

עלי בינג: דבר שני, אנחנו גם בעד התנהלות אחראית במובן זה שאם מביאים הצעה שיש לה עלות, יש לדון בסוגיית המקורות לאותה הצעה.

עלי בינג: ברור שהכנסת היא סוברנית, היא לא כפופה - - -

חיים כץ: לא הבנתי את מה שאתה אומר.

עלי בינג: אני תכף ארחיב.

חיים כץ: לא, אני רוצה שתסביר לי.

חיים כץ: באמת, אני רוצה שתסביר לי.

חיים כץ: מה זה עלות?

חיים כץ: ברגע שהחלטת שמגיע לי, ואתה יודע שמגיע לי, אתה לפחות יודע – כי הביטוח הלאומי יודע שמגיע לי, אז אין עלות תקציבית כי העלות הזאת כבר כלולה.

איתן גינזבורג: אם כולם היו מגישים בזמן - - -

חיים כץ: סלח לי, איתן, אל תפריע לי.

חיים כץ: תאמין לי, אני אסתדר.

חיים כץ: אם מיקי לא מפריע, אתה בטח לא צריך להפריע.

חיים כץ: פה אתה יודע.

חיים כץ: אני מאמין באמונה שלמה שאתה לא רוצה להרוויח כסף על גבם של אלה שאתה החלטת שמגיע להם, והם החלק החלש בחברה.

חיים כץ: אז אין עלות תקציבית.

חיים כץ: אין עלות תקציבית – תקשיב, כי אתה יודע שמגיע להם, לקחת את זה בחשבון, זה שהם לא יודעים ולא מימשו זה לא עלות תקציבית.

חיים כץ: אתה צריך למלא את חובותיך, וזה שאתה לא נותן להם, אתה לא ממלא את חובותיך.

חיים כץ: אני חושב על זה ואני אגיד את זה מעל הדוכן כשאני אעלה את זה.

חיים כץ: עלות תקציבית היא אפס, כי אם הוא מבקש, לא עולה לך.

טלי פלוסקוב: בזמן, הכוונה שלך.

איתן גינזבורג: אם כולם היו מבקשים בזמן.

חיים כץ: אז אין בעיה.

חיים כץ: אין עלות.

איתן גינזבורג: לא היית אומר שיש עלות.

חיים כץ: אין עלות.

חיים כץ: בבקשה.

חיים כץ: אני מתנצל שהפרעתי לך.

עלי בינג: הכול בסדר, אני רגיל.

עלי בינג: אני כן רוצה להגיד, לפני שאני אתייחס לשאלה שלך, כבוד היושב-ראש.

עלי בינג: הכנסת כמובן סוברנית להחליט בהתאם לשיקול דעתה, כן הממשלה בסופו של דבר כפופה להחלטות של ועדת שרים.

עלי בינג: ועדת שרים לחקיקה כן דנה בהצעת החוק הזאת, דובר על כך שהיא תחזור לוועדת שרים לחקיקה.

חיים כץ: אבל הוועדה לא התכנסה.

חיים כץ: באתי, חיכיתי שם ליד החדר, לא התכנסה.

עלי בינג: כבוד היושב-ראש, תן לי להשלים שלושה משפטים ברצף.

עלי בינג: אחד, זה היה אמור לחזור לוועדת שרים לחקיקה, שלושה שבועות.

עלי בינג: שנית, זה היה אמור להיות מקודם בתיאום עם משרדים שונים, ביניהם משרד האוצר.

עלי בינג: שני הדברים הללו לא קרו ולכן מבחינתנו, קודם כול החלטת ועדת שרים לחקיקה לא קוימה בהיבט הזה, וזה שהצעת החוק הזאת מקודמת, אנחנו לפחות, כממשלה – עוד פעם, התייחסתי לכנסת בנפרד – אנחנו כממשלה רואים את זה כמשהו בעייתי וגם כחברי הממשלה וחברי הקואליציה, אני חושב שצריך להסתכל על זה ככה.

עלי בינג: עוד רגע אתייחס ברשותך גם למהות העניין.

עלי בינג: מעבר לזה, עכשיו לסוגיית העלות.

עלי בינג: בסופו של דבר, כשהכנסת או כשהממשלה מקבלת החלטה ומשנה את המצב הקיים, צריך לבחון האם להחלטה עצמה יש עלות.

עלי בינג: זה ברור שאם יש מיצוי זכויות יותר גדול אנחנו לא סופרים את זה כעלות אבל לשינוי המדיניות ולתת תשלום באופן רטרואקטיבי, לבוא ולהגיד שלזה אין עלות, אני חושב שזאת אמירה לא מקצועית.

עלי בינג: האומדן של העלות שנעשה - - -

חיים כץ: - - -

עלי בינג: שנייה, ברשותך.

חיים כץ: אני רק חבר כנסת.

חיים כץ: כבר אמרת שבעה משפטים, ביקשת שלושה.

חיים כץ: אני רק חבר כנסת, אני לא מבין עלות, לא עלות.

חיים כץ: לא מבין.

עלי בינג: ברשותך, אני אשלים.

עלי בינג: בסופו של דבר, אני מזכיר לכבוד היושב-ראש, בדיון הקודם, גם פה דיברנו על העלות, גם אתה בעצמך הבאת אומדן של העלות.

חיים כץ: טעיתי.

חיים כץ: מודה אני.

עלי בינג: יכול להיות.

עלי בינג: כולנו טועים.

מיקי לוי: הנה, הגיע מנכ"ל הביטוח הלאומי.

מיקי לוי: תשאל אותו, אין לו עלות.

מיקי לוי: מר שפיגלר, אתה מוזמן.

עלי בינג: אתה עובד אצל היושב-ראש.

מאיר שפיגלר: אמרו לי שאנחנו בשעה 12:00.

חיים כץ: אתה יכול לשבת ליד עלי בינג, זה מעניין.

עלי בינג: בכל מקרה, אני מזכיר לכבוד היושב-ראש שאתה בעצמך הערכת את זה בכ-36 מיליון שקלים.

עלי בינג: האומדן שאנחנו קיבלנו מהביטוח הלאומי מדבר על כ-34 מיליון שקלים.

עלי בינג: דיברה איתי לפני כן חברת הכנסת פלוסקוב שאולי יש טעות באומדן.

טלי פלוסקוב: חד-משמעית.

עלי בינג: בוודאי שאפשר לבדוק הכול, כמו שאמרת.

עלי בינג: יש טעויות לפעמים, צריך לבדוק.

עלי בינג: האומדן לא נעשה גם על ידינו כמשרד האוצר אז אני לא יודע להגיד אם יש טעות.

עלי בינג: צריך לבחון.

עלי בינג: כרגע, העלות שמוצגת, שנעשתה על בסיס עבודת מטה של הביטוח הלאומי וגם של הוועדה, מדברת על כ-34 מיליון שקלים.

עלי בינג: לפיכך, מבחינתנו, זו בוודאי הצעת חוק תקציבית, על כל המשתמע מכך.

עלי בינג: זה אחד, וחשוב להגיד את זה פה לפרוטוקול בצורה מאוד מאוד ברורה.

עלי בינג: שנית, אני כן חושב שגם בצורה אחראית, בסופו של דבר, היה תקציב – לא תקציב רגיל – אבל היה תקציב שחולק שהיה 11 מיליארד שנוספו לתקציב ההמשכי.

עלי בינג: לא הוקצה לזה כרגע מקור.

עלי בינג: אם רוצים לנהל שיח אחראי ואם חושבים שהשימוש הזה הוא שימוש ראוי - - -

חיים כץ: אתה רומז שהשיח שלנו פה לא אחראי?

עלי בינג: רגע.

חיים כץ: לא, זה מה שרמזת עכשיו.

חיים כץ: שהוועדה לא עושה עבודה אחראית.

עלי בינג: אני אשלים, ברשותך.

חיים כץ: לא, לא.

חיים כץ: תקן, כי אתה אמרת שאנחנו לא עושים עבודה אחראית.

עלי בינג: אני אסביר.

עלי בינג: אני חושב שצריך לנהל שיח שבא ומדבר בצד השימושים גם על צד המקורות.

עלי בינג: כן, אני חושב שזו התנהלות אחראית.

עלי בינג: ולכן, אני חושב שאם עושים שינוי של חקיקה שיש לו עלות של כ-34 מיליון, ואנחנו מוכנים לטייב את המספרים יחד עם חברי הכנסת ולראות, אם זו עלות נמוכה יותר כמובן שנתקן את ההערכה, אנחנו נבדוק את זה.

איתן גינזבורג: כל כך הרבה חודשים יכולתם לבדוק, יכולתם לבקר, יכולתם לעשות מה שאתה רוצה.

איתן גינזבורג: עכשיו, ברגע שצריך לחוקק, צריך להתחיל לבדוק, נלך, נבוא, נחכה.

איתן גינזבורג: מה זה?

טלי פלוסקוב: אני רק אומרת, אוי ואבוי לנו אם כל כך הרבה אנשים - - -

חיים כץ: אתם מבינים שהם עכשיו משחקים לידיים שלנו?

חיים כץ: תני לו לדבר, לעבור להקראה, להצביע, נקדם את החוק.

טלי פלוסקוב: חיים, זה בסדר, אבל עדיין חשוב מאוד שתדעו.

טלי פלוסקוב: אני אומרת, אוי ואבוי לנו, לחברה, אם יש לנו כל כך הרבה אנשים מבוגרים שלא יודעים ולא מוצאים את הזכויות שלהם.

טלי פלוסקוב: אתם מדברים על 34 מיליון שקלים, אני אומרת זה לא יותר מ-10 מיליון שקלים.

טלי פלוסקוב: אני נפגשת עם הסוגיות האלה, הם ממש בודדים.

טלי פלוסקוב: והבודדים האלה, אנחנו חייבים לטפל בהם, חייבים לטפל.

טלי פלוסקוב: אלה אנשים שאין להם מה לאכול.

טלי פלוסקוב: אתה יודע טוב מאוד, עלי, מי זכאי להשלמת הכנסה.

טלי פלוסקוב: אלה אנשים שאין להם מה לאכול, ואתם מדברים פה על – אני לא מבינה מאיפה המיליונים האלה.

טלי פלוסקוב: ולכן, אני מודה לך, אדוני היושב-ראש, שאתה נחוש להעביר את זה ואני מקווה מאוד שאני עוד אוכיח את זה.

חיים כץ: אנחנו הולכים לפי השעון, אני מקווה שתתני לי מספיק זמן שנוכל להעביר את זה.

טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני.

טלי פלוסקוב: מה אני אגיד לך, זה כואב לי, מה לעשות.

נעה בן שבת: יש הבדל בין 10 מיליון שקל לבין 34 מיליון שקל, עלות תקציבית שדורשים 50 חברי כנסת.

חיים כץ: שניהם, זה תקציבי.

חיים כץ: מעל 7 מיליון שקלים - תקציבי.

חיים כץ: אין משמעות אם זה 34 או 10.

חיים כץ: זו הצעת חוק תקציבית.

טלי פלוסקוב: אני יודעת.

טלי פלוסקוב: כשאנחנו ישבנו פה והם הציגו לנו את החישוב אני רק ראיתי אנשים, שמה?

טלי פלוסקוב: כל מי שמקבל השלמת הכנסה?

חיים כץ: טלי, אנחנו נעבוד באחריות ונביא אותה להצבעה ביום של כנסת, לא ביום שלישי.

טלי פלוסקוב: אין לי ספק שזה יעבור.

טלי פלוסקוב: אין לי ספק, אבל אני לא מבינה למה נציגים מהאוצר - - -

חיים כץ: את כנראה לא מבינה מה אני מדבר איתך.

טלי פלוסקוב: טוב, אני שותקת, אדוני.

חיים כץ: אנחנו נביא אותה להצבעה ביום של כנסת ענפה - -

טלי פלוסקוב: כשיהיו לנו 60.

חיים כץ: - - כשיהיו הרבה אנשים, ונקבל לא 50, נקבל 80, כי לא יכול להיות, פשוט לא יכול להיות שהמדינה – והגיע לפה מנכ"ל הביטוח הלאומי, שגם בלי שהוא ישמע הוא תומך בחוק - -

טלי פלוסקוב: אין לי ספק.

חיים כץ: - - כי הוא לא רוצה לקחת זכויות מוקנות של אנשים בגלל שהם לא ידעו.

מאיר שפיגלר: חד-משמעית.

חיים כץ: לא רוצה.

חיים כץ: לפני שהתפטרתי מהשרות, היה קרב על מיצוי זכויות.

חיים כץ: בא האוצר ואמר, אני נותן לכם מיליון שקלים, תפרסמו על מיצוי זכויות.

חיים כץ: אמרתי, אבל זה עולה לי 7.5 מיליון.

חיים כץ: המחשבה שאתה יכול להתפרנס, אחרי שהחלטת לא בקלות שמגיע לאנשים, שאתה רוצה שהם לא ידעו על מנת שהם לא יממשו את מה שמגיע להם – מחשבה בחטא.

חיים כץ: מחשבה בחטא.

חיים כץ: עלי, אתה רוצה להגיד עוד משהו?

חיים כץ: אנחנו רוצים לעבור להקראה.

עלי בינג: הסברתי את האירוע.

עלי בינג: אני חושב - - -

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: אם הסברת, תודה.

חיים כץ: תעברי להקראה.

עלי בינג: שנייה.

שמוליק מזרחי: אדוני היושב-ראש, אפשר לומר מילה?

שמוליק מזרחי: שמוליק מזרחי.

חיים כץ: דבר.

שמוליק מזרחי: שמוליק מזרחי, יושב-ראש הסתדרות הגמלאים.

שמוליק מזרחי: אני רוצה לומר שאני גאה בך, אדוני יושב-ראש הוועדה, ולחברי הכנסת שנמצאים שם – טלי פלוסקוב - -

חיים כץ: איתן גינזבורג ומיקי לוי.

שמוליק מזרחי: - - על כך שאתם באמת מובילים הרבה מאוד נושאים חשובים, עם רגישות חברתית בלתי רגילה.

שמוליק מזרחי: אני חושב שאין צדק יותר גדול מאשר הדרישה הזו להבטיח הבטחת הכנסה לאנשים המוחלשים ביותר בחברה הישראלית.

שמוליק מזרחי: תבורכו על כך ואין לי שום ספק שאתם תצליחו להעביר את זה בכנסת.

שמוליק מזרחי: תודה רבה לכם.

חיים כץ: למה אתה נותן להוריד את הפנסיה של הגמלאים?

טלי פלוסקוב: מי?

טלי פלוסקוב: הוא נותן?

טלי פלוסקוב: אנחנו לא נותנים.

חיים כץ: הוא נותן.

טלי פלוסקוב: שמוליק, אתה מסכים להוריד פנסיה של גמלאים?

טלי פלוסקוב: לא מאמינה.

שמוליק מזרחי: חס וחלילה.

שמוליק מזרחי: חס וחלילה.

חיים כץ: למה בינואר הולכים להוריד 1.3?

שמוליק מזרחי: אני מחכה להסדר הזה של קרנות הפנסיה הוותיקות, שהדבר הזה יטופל.

שמוליק מזרחי: אנחנו נאבקים כל הזמן ואני שמח מאוד שיש לכם רגישות חברתית בלתי רגילה, ואני גאה בכם.

שמוליק מזרחי: אתם עושים עבודה פנטסטית, אני מספר כל הזמן לחברים שלי איזה עבודת קודש אתם עושים למען האנשים המוחלשים בחברה הישראלית, כולל מנכ"ל הביטוח הלאומי ושר הרווחה.

שמוליק מזרחי: כל הכבוד.

שמוליק מזרחי: תבורכו בשם הגמלאים בישראל.

חיים כץ: מה שר הרווחה עשה בזה?

חיים כץ: אני רוצה שתבין.

חיים כץ: אתה יו"ר איגוד הגמלאים של מדינת ישראל.

חיים כץ: צא ממפלגת העבודה.

חיים כץ: צא, אתה לא מפלגת העבודה.

שמוליק מזרחי: חיים.

שמוליק מזרחי: אני אמרתי מפלגת העבודה?

חיים כץ: מזרחי, אל תשחק פוליטיקה כי אם תשחק פוליטיקה, אנחנו נאכיל אותך.

שמוליק מזרחי: חיים, חיים, אני לא - - -

חיים כץ: אל תשחק פוליטיקה.

חיים כץ: שמעת?

חיים כץ: אתה תייצג את הגמלאים.

שמוליק מזרחי: חיים, אין לי פוליטיקה.

שמוליק מזרחי: אין לי פוליטיקה, יש לי רק טובת הגמלאים.

עלי בינג: אם אפשר לחדד משפט, ברשותך.

עלי בינג: כן חשוב לי בסופו של דבר, בגלל העלות - - -

חיים כץ: אם חשוב לך, תגיד.

עלי בינג: תודה רבה.

עלי בינג: בסופו של דבר, בגלל העלות התקציבית, מעבר לשיח של המקורות וכו', שאני חושב שראוי שגם בוועדה בכנסת נדון בו, מבחינת הממשלה יש את הנומרטור, את סעיף 40א לחוק יסודות התקציב, שבגדול אומר שהממשלה תהיה רשאית לתמוך בזה - - -

חיים כץ: ביטוח לאומי לא כפוף לנומרטור.

עלי בינג: שנייה.

חיים כץ: הביטוח הלאומי לא כפוף לנומרטור.

עלי בינג: המשנה ליועץ המשפטי לממשלה כבר הכריע בסוגיה הזאת, בניגוד למה שאתה אומר, אבל אני לא רוצה לפתוח את זה פה למרות שיש הכרעה כתובה – מי שרוצה אפשר להעביר לו – אני שם את זה רגע בצד.

עלי בינג: אני לא דיברתי על הביטוח הלאומי, דיברתי על הממשלה כי הממשלה, חברי הממשלה בכנסת, לצורך העניין - - -

חיים כץ: מה אתה מציע?

חיים כץ: ממי לקחת?

חיים כץ: תציע ממי.

חיים כץ: מילדים בסיכון, ממשפחות אומנה, ממי אתה מציע לקחת?

חיים כץ: בוא, אני אפעל – ילדים בסיכון, נכים, עיוורים.

חיים כץ: ממי אתה מציע להוריד את הקצבה, את ה-36 מיליון?

עלי בינג: אני חושב שהשאלה הזאת שעוררת עכשיו, כבוד היושב-ראש, זו בדיוק השאלה, ואני אסביר למה.

עלי בינג: בסופו של דבר, מכיוון שעוגת התקציב היא מוגבלת, בהנחה שאתה לא מעלה עכשיו עוד מיסים וכו', בהגדרה הכסף הזה מגיע ממישהו, ולנהל את הדיון הזה בלי לדון כמו שאמרת עכשיו ממי זה מגיע - האם זה מגיע מילדים בסיכון, האם זה מגיע מחינוך, האם זה מגיע מביטחון – בעיניי, ואמרתי את זה קודם, לא כך צריך להתנהל.

עלי בינג: עכשיו אתה רוצה לנהל את הדיון ממי, אפשר לנהל את הדיון ממי.

עלי בינג: הממשלה גם צריכה לתת את דעתה אבל בסופו של דבר - - -

חיים כץ: עלי, אני מעריך את המאמצים שלך.

חיים כץ: החוק עובר היום בוועדה בהכנה לקריאה שנייה ושלישית.

חיים כץ: שמעת?

עלי בינג: בסופו של דבר - - -

חיים כץ: שמעת?

עלי בינג: שמעתי.

חיים כץ: הפיליבסטר שלך לא יעזור.

חיים כץ: החוק עובר.

עלי בינג: זכות לפיליבסטר עדיין אין לי.

חיים כץ: החוק היום עובר.

חיים כץ: עובר הכנה לקריאה שנייה ושלישית, ואני מבטיח לך, יעבור במליאה ברוב גדול.

עלי בינג: אני רק רוצה שיהיה ברור לח"כים כל הנקודות, אני חושב שזה חשוב.

חיים כץ: אתה יכול לכתוב להם דף, תכתוב להם את כל הנקודות.

חיים כץ: בדיון הבא אני אעשה להם מבחן אם הם מבינים את כל הנקודות שלך.

עלי בינג: אני חושב שלא צריך להתייחס כך.

עלי בינג: זה אירוע רציני, כבוד היושב-ראש.

טלי פלוסקוב: אדוני, יש לי הצעה.

טלי פלוסקוב: אם בסוף יתברר שהחוק הזה עולה רק 5 מיליון שקל - -

חיים כץ: לא מעניין.

טלי פלוסקוב: - - את כל -25 אנחנו רוצים להצעות נוספות.

טלי פלוסקוב: הכוונה שלי שיש פה אבסורד.

חיים כץ: אני רוצה שתביני.

חיים כץ: כשבאנו לוועדים, בזמנו באו לפה הוועדים בשביתות, אמרו זה עולה 20 מיליון, זה עולה 8 מיליון.

חיים כץ: אמרתי: תגיד לי, כמה אתה מרוויח?

חיים כץ: אתה יודע לספור את המיליונים שאתה מדבר?

חיים כץ: אתה לא יודע.

חיים כץ: תתעסק בזכויות, אל תיכנס לכמה זה עולה כי גם הוא לא יודע כמה זה עולה.

טלי פלוסקוב: אף אחד לא יודע.

קטי קטרין שטרית: אדוני היושב-ראש, אני הגשתי הצעת חוק - -

חיים כץ: כל הכבוד.

קטי קטרין שטרית: - שיכולה להציל את הנרצחת הבאה.

קטי קטרין שטרית: האוצר החליט שזה עולה 100 מיליון שקלים.

קטי קטרין שטרית: עד לרגע זה לא קיבלתי פירוט איך זה עולה 100 מיליון שקלים, וזה מה שגרם לכולם להגיד: 100 מיליון, אוי ואבוי.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: אבוטבול.

משה אבוטבול: קודם כול, אני רוצה להודות גם ליוזמים של החוק.

משה אבוטבול: אני חושב שיש פה הרבה הרבה צדק, אבל חשוב מאוד לדעת ולהבין שהדברים הם לאו דווקא רק לגבי הנושא הזה.

משה אבוטבול: ישנן הרבה רעות חולות במדינה, כדאי שנדע, לא מתקנים את זה עכשיו, אם זה נושא של רשויות מקומיות - - -

חיים כץ: אתם עובדים עם האוצר?

חיים כץ: אתה לא רוצה שיקדמו את זה?

משה אבוטבול: אני לא רוצה לייאש אותם, אני רוצה לבוא ולומר שמחכים לכם עוד כמה דברים.

משה אבוטבול: אנשים, מגיעה להם לדוגמה הנחה בארנונה ובכל מיני דברים בגלל שהם לא מגישים, המדינה יודעת שמגיע להם.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: מאיר, בשני משפטים קצרים.

מאיר שפיגלר: שלושה דברים.

מאיר שפיגלר: אני, כבוד היושב-ראש, מצטרף חד-משמעית למה שאתה אמרת, גם לעניין הנומרטור וגם לעניין הכפיפות.

מאיר שפיגלר: זה תאגיד סטטוטורי עצמאי לחלוטין והוא יעשה את הכול לטובת הציבור, ללא שום מצב שבו הוא נדרש לניגוד עניינים מובנה.

חיים כץ: אתה יודע מה אמרתי בדיון הקודם?

חיים כץ: אמרתי שלפני חמש שנים הגיע מנכ"ל לביטוח הלאומי – דרך אגב, שאני מיניתי – שהאדיר את הביטוח הלאומי, נותן שירות לאזרחים, ממלא את תפקידו לעילא ולעילא, והביטוח הלאומי, מגוף שנוא הפך לגוף מוערך מאוד במדינת ישראל, וזה אשריך.

מאיר שפיגלר: אשריך.

טלי פלוסקוב: וגם מי שמינה אותו.

אופיר סופר: בקרוב עוד כמה גופים חשובים במדינת ישראל.

מאיר שפיגלר: קודם כול, תודה רבה.

מאיר שפיגלר: הביטוח הלאומי זה לא רק מה שאתה אמרת.

מאיר שפיגלר: אנחנו מחפשים מתחת לאדמה מקרים שבהם אנשים היו אמורים לקבל זכויות, הם לא ידעו על כך, הם לא קיבלו אותן.

מאיר שפיגלר: אנחנו מאתרים את המקרים האלה - -

חיים כץ: אתה מבין מה שאמרת לעלי עכשיו?

מאיר שפיגלר: - - את מה שמגיע להם מבלי שהם יודעים את זה בכלל.

טלי פלוסקוב: אתה מבקש מעלי הערכה כלכלית כמה זה עולה?

מאיר שפיגלר: הוא באוצר, אני בביטוח הלאומי.

חיים כץ: אתה מבין מה אמרת לעלי?

חיים כץ: אמרת לעלי: אחרי שנתתי לכם את כל הנתונים שביקשתם משנת 2009 ולא קיבלתם, אנחנו נדאג שכל זכאי, כל זכאי, יקבל באותו יום, והעלות תהיה אפס כי לא תהיה רטרואקטיביות.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: עוברים להקראה.

אוסאמה סעדי: רק לברך ולהגיד שזה חוק חשוב מאוד ואנחנו בעדו.

משה אבוטבול: ותאפשר לנו גם קריאה שנייה ושלישית או שתפרקו אותם ביום רביעי?

טלי פלוסקוב: ברשימה המשותפת הבטיחו לי 14 אצבעות, זה נכון.

חיים כץ: הם לא יכולים לפרק.

חיים כץ: אתה חדש בכנסת.

חיים כץ: הם מגישים הצעת חוק טרומית, אחר כך זה עובר, יהיו דיונים ונדבר ונשב ונראה, והחוק הזה יעבור.

אוסאמה סעדי: חיים, בזכות המשותפת – הנה, תשאל את טלי – 14 חברי כנסת של המשותפת נשארו והצביעו.

טלי פלוסקוב: זה נכון.

טלי פלוסקוב: תודה, אדוני.

חיים כץ: בבקשה.

נעה בן שבת: רק להגיד שנושא הנומרטור לגבי הצעות חוק זה עניין של הממשלה, זה לא עניין של הכנסת.

נעה בן שבת: וכאן, המוסד לביטוח לאומי ביקש להוסיף עוד הבהרה – למרות שאמרנו את זה כבר קודם שהוא זכאי לגמלה לפי הוראות סעיף 2(א)(4), זאת אומרת בגלל הגיעו לגיל פרישה, הוא ביקש שיוסיפו גם את המילים "ולא בעד תקופה שבה טרם הגיע לגיל פרישה", זאת אומרת אנחנו חוזרים אחורה ולא בודקים עילות אחרות של זכאות.

טלי פלוסקוב: נכון.

חיים כץ: כמה זה חסך לך?

חיים כץ: אל תענה.

נעה בן שבת: בסעיף הזה אנחנו מבהירים שזה לא מטיל חבות לשלם רטרואקטיבית או לזכות רטרואקטיבית בהטבות נוספות, כגון תשלומי ארנונה או תשלומים אחרים כפי שצוין קודם לכן.

נעה בן שבת: זאת אומרת, רק גמלאות מכאן ואילך, אותם מקרים שדיברנו עליהם עכשיו שהוזכרו.

חיים כץ: עלות 36 מיליון.

נעה בן שבת: זה לא חל רטרואקטיבית על בקשות לגמלה שהוגשו בעבר.

חיים כץ: עלות אפס.

חיים כץ: אוקיי.

חיים כץ: מי בעד הצעת החוק, ירים את ידו.

חיים כץ: בעד – 5

חיים כץ: כל חברי הכנסת שנמצאים פה, והם חמישה במספר, אישרו את הצעת החוק - -

משה אבוטבול: קונצנזוס מלא.

חיים כץ: - - כהכנה לקריאה השנייה והשלישית.

חיים כץ: אני מקווה שבשבוע זה או בשבוע הבא הצעת החוק תעלה.

משה אבוטבול: אמרת ביום שיש פעילות ענפה, זה יום רביעי.

טלי פלוסקוב: זה יהיה בשני.

חיים כץ: שני, מייד אחרי האי-אמון.

קריאה: גינזבורג מצטרף.

חיים כץ: אי אפשר להצטרף, הוא לא היה, נגמר.

חיים כץ: אלא אם הוא יעשה רביזיה.

משה אבוטבול: לאחר נפילת האי-אמון, התכוונת אדוני.

חיים כץ: תודה רבה, הישיבה נעולה.