ועדת הכספים, כנסת 23, פרוטוקול מספר 161, 2020-11-03 12:50

משה גפני: אנחנו עוברים להצעת אישור השקעה בהון מניות – חברת נצר השרון בע"מ (להלן: "נצר השרון" או "החברה") בהתאם לסעיף 10 לחוק החברות הממשלתיות, התשל"ה-1975.

משה גפני: אני מבקש לדעת למה אתם מבקשים עוד פעם אישור השקעה בהון מניות.

משה גפני: בפעם הקודמת אמרתם שזו הפעם האחרונה ונדמה לי שאתם אומרים את זה כבר כמה פעמים.

משה גפני: מי יסביר את זה?

יפתח נאור: אני מנכ"ל החברה.

יפתח נאור: נצר השרון פועלת היום על פי תקציב השקעות שהיא קיבלה בשנת 2018 ועל פי תוכנית עבודה, שמוצגת כאן בחומר, שהיא תוכנית עבודה רב-שנתית.

יפתח נאור: בעצם הפעילות המעשית התחילה ב-2019 והיא נמשכת ב-2020, 2021, 2022.

יפתח נאור: זה תקציב השקעות שהיא קיבלה.

יפתח נאור: התקציב אושר בשנת 2018 בוועדת הכספים ובהתאם לאותו תקציב החברה מתנהלת ומבצעת פרויקטים בהתאם ללוחות הזמנים והתוכנית על פי סדרי העדיפויות של הממשלה.

יפתח נאור: זה תקציב אחד.

יפתח נאור: כל עוד החברה עובדת יש לה תקציב שני, שהוא תקציב שוטף, שאכן מידי שנה אנחנו באים ומבקשים כאן השקעת הון מניות לתקציב השוטף.

יפתח נאור: התקציב השוטף משמש את הפעילות השוטפת של החברה, כגון משכורות וכולי.

יפתח נאור: פירטנו לכם בדיוק.

יפתח נאור: כל עוד החברה עובדת ומבצעת את הפעילות שלה על פי התקציבים שהיא קיבלה כדי לבצע את הפעילות של שיקום הקרקע – אתם רואים שם גם לוחות זמנים – החברה תצטרך לבוא ולבקש בכל שנה תקציב עבור הפעילות השוטפת שלה.

משה גפני: עד מתי?

יפתח נאור: כרגע התכנון שלנו הוא עד 2022.

יפתח נאור: זה הזמן שאנחנו מתכננים כרגע לסיים.

משה גפני: בישיבה הקודמת אמרתם שזו הפעם האחרונה שאתם באים לכאן.

יפתח נאור: לא, ממש לא אמרנו דבר כזה.

יפתח נאור: לא יכולנו להגיד דבר כזה, זה לא יכול להיות.

יפתח נאור: זו לא הפעם האחרונה.

משה גפני: אז היינו מבקשים מהם שיגידו מה התוכניות לטווח הארוך.

יפתח נאור: גם בישיבה הקודמת נשאלה שאלה.

מיקי לוי: יש לי את המכתב מן הישיבה הקודמת, 8 מיליון שקל.

מיקי לוי: בישיבה הקודמת הם אמרו: הנהלה וכלליות.

מיקי לוי: אמרתי: סליחה, הנהלה וכלליות – תסבירו לנו.

מיקי לוי: הרי קיבלתם כל כך הרבה כסף וביקשנו לדעת מה אתם עושים.

מיקי לוי: אז עוד פעם הוצאות הנהלה וכלליות?

מיקי לוי: אתה יודע, הייתי מנכ"ל חברה וכל פעם שהייתי בא להציג את הדוחות הכספיים בפני בעלי המניות היו אומרים לי: איך עלית בהוצאות הנהלה וכלליות?

מיקי לוי: אמרתי: עליתי בהנהלה וכלליות אבל הרווחתי עוד 25 מיליון שקל.

משה גפני: שאלתי אותו: לא נגמר הדבר הזה?

מיקי לוי: זה לא נגמר.

מיקי לוי: זה מ-2014.

משה גפני: אני יודע.

משה גפני: אנחנו עוברים על זה פה כל הזמן.

מיקי לוי: הוספנו כמה עשרות מיליוני שקלים.

מיקי לוי: ביקשנו שבכל שנה יבואו לתת לנו דין וחשבון על ההתקדמות בניקוי הקרקע.

משה גפני: הם באים לבקש עוד כסף.

מיקי לוי: מתי זה ייגמר?

יפתח נאור: על זה אנחנו מדברים.

יפתח נאור: יושבת לידי רונית בן אדיבה.

רונית בן אדיבה: אני סמנכ"לית תפעול ומשאבים של החברה.

רונית בן אדיבה: אני רוצה להתמקד במה שאתה שאלת.

רונית בן אדיבה: החברה מתוקצבת במאה אחוז.

רונית בן אדיבה: תקציב החברה מתחלק לשניים: תקציב פרויקטים, בגין הפרויקטים שאנחנו מקבלים, ותקציב שוטף.

רונית בן אדיבה: חלק מזה הוא גם הנהלה וכלליות.

משה גפני: כמה עובדים אתם?

רונית בן אדיבה: כרגע תשעה עובדים והתקן הוא לעשרה עובדים.

רונית בן אדיבה: מטה החברה מאוד מאוד מצומצם.

משה גפני: תשעה העובדים שמועסקים אצלכם, במה הם עוסקים?

רונית בן אדיבה: יש לנו הגנת סביבה, יש לנו כספים, יש קב"ט לחברה, יש לנו לשכה משפטית.

משה גפני: זה ברור, לשכה משפטית חייבת להיות בכל מקרה, גם אם אין אף עובד.

רונית בן אדיבה: אני רוצה להסביר את דרך ההתקשרות של המדינה עם החברה.

רונית בן אדיבה: כל עוד החברה פועלת ומתוקצבת במאה אחוז, דרך ההתקשרות כרגע היא דרך הנפקת הון מניות.

רונית בן אדיבה: זאת אומרת, הכספים שהמדינה מעבירה לנו הם דרך השקעת הון בעלים.

רונית בן אדיבה: לכן מבחינה תקציבית, אתם אישרתם לנו סכום כסף לפעילות החברה בהיבט של התקציבים של הפרויקטים, אבל לגבי התקציב השוטף בכל שנה נצטרך להגיע אליכם על מנת לקבל את האישור של ועדת הכספים כי אין לנו הסכם עם מדינה, זה מועבר דרך הון מניות.

רונית בן אדיבה: לכן שוב אני אומרת, כל עוד החברה תמשיך להתקיים אנחנו בכל שנה ושנה נמשיך לבוא לאשר את התקציב הספציפי.

מיקי לוי: חשבנו שהבקשה של 8 מיליון שקל זה בתוספת לתקציב השוטף של הנהלה וכלליות.

מיקי לוי: אם את אומרת שזו המסגרת של הנהלה וכלליות שנתית זה כבר נשמע אחרת.

רונית בן אדיבה: כן, זה בדיוק מה שאני אומרת.

ינון אזולאי: מה הוא השכר לבד?

ינון אזולאי: את אומרת שיש לכם תשעה עובדים.

ינון אזולאי: מה השכר של העובדים?

ינון אזולאי: אני רואה שזה עולה מ-2019 ל-2020.

ינון אזולאי: למה זה עולה?

דקלה בטאט: אני סמנכ"ל כספים בחברה.

דקלה בטאט: השכר עולה כי גם החברה גדלה.

דקלה בטאט: אנחנו יכולים להעסיק עד עשרה עובדים.

דקלה בטאט: בסוף שנת 2019 ותחילת שנת 2020 נוספו עוד שני תקנים לחברה ולכן גם השכר עולה.

דקלה בטאט: יחד עם העלייה בשכר גם הפעילות עולה, וגם לא ביחס ישר אלא ביחס אחר.

ינון אזולאי: החברה מאוד מכבדת אותנו, שליש מן העובדים נמצאים אצלנו כעת בוועדה.

דקלה בטאט: התקציב השנתי בהנהלה וכלליות הוא 8 מיליון שקל.

דקלה בטאט: אנחנו נגדל עד 8.5 מיליון שקל, וזה יהיה התקציב שנצטרך בכל שנה לבקש כדי לממן את הוצאות ההנהלה והכלליות.

משה גפני: שאלתי שאלה ראשונה, כי גם כשראיתי את הבקשה שלכם, אנחנו דיברנו על העניין הזה.

משה גפני: אם אתם הולכים להיות חברה קבועה אתם לא יכולים להתנהל בצורה כזו, אז תהיו חלק מן הממשלה, תהיו חלק מן הנושאים הכלליים.

משה גפני: אם באתם לפרויקט מסוים, ואני רואה שאתם עובדים גם בעוד מקומות, אתם עובדים בקריית שמונה, ברמת השרון, טירת הכרמל, נצרת עילית, גבעון, רמת בקע, אתם פועלים בעניין הזה בהרבה מקומות.

משה גפני: אם אתם מדברים על פרויקט מסוים, שעל זה גם העברנו לכם כסף, מתי הוא עומד להסתיים?

משה גפני: אם הוא לא עומד להסתיים אלא הוא הופך להיות נושא קבוע - - -

מיקי לוי: העבירו לכם 153 מיליון שקל.

מיקי לוי: נכון?

דקלה בטאט: זה המסגרת.

משה גפני: אני שואל, אני רוצה תשובה ושהיא תירשם בפרוטוקול.

משה גפני: יש לנו עניין, אנחנו חושבים שאתם עושים עבודה.

משה גפני: אני מתאר לעצמי שאתם עושים עבודה טובה.

משה גפני: רצינו מאוד לנקות את הקרקע.

משה גפני: אבל אם זה הולך להיות דבר קבוע, תגידו.

משה גפני: לגבי דבר קבוע – נפנה לשר האוצר, למי שאחראי על רשות החברות.

ש מיקי לוי: נכון, שיהיה בתוך הבסיס.

ש מיקי לוי: למה אתם צריכים לבוא בכל שנה?

משה גפני: בדיוק, שתהיו חלק מן הממשלה.

משה גפני: אם זה פרויקט שעומד להסתיים באיזשהו שלב תגידו לנו.

מיקי לוי: 153 מיליון שקלים הוועדה הזו אישרה לכם בפעם הקודמת.

מיקי לוי: חלק מן החברים אמרו: מה פתאום?

מיקי לוי: אמרתי ביחד עם יושב-ראש הוועדה: חבר'ה, זה חשוב, זו אחת הקרקעות היותר יקרות במדינת ישראל ואין לנו עתודות קרקע נוספות, ונתנו לזה קדימות.

מיקי לוי: תגידו לנו מתי זה יסתיים, תגידו.

מיקי לוי: אנחנו רוצים את הקרקע.

מיקי לוי: יש גם בבני ברק ורמת גן.

משה גפני: מיקי, שאלתי את השאלה הזאת בלי התלהבות, אתה שואל את זה עם התלהבות.

מיקי לוי: זה חלק מן האופי שלי.

יפתח נאור: אולי נעלה שקף ואני אנסה להסביר.

משה גפני: למה שקף?

משה גפני: תענו תשובה לשאלה.

משה גפני: זו שאלה פשוטה.

יפתח נאור: כרגע לפי התוכנית שלנו, יש לנו תוכנית עבודה שאנחנו מתקדמים בה, והיא מוצגת כאן במצגת.

יפתח נאור: התכנון כרגע על פי תוכנית העבודה שלנו ביחד עם הממשלה היא לסיים את הכסף שניתן לנו, ה-153 מיליון שקלים, עד סוף 2022.

משה גפני: מה יקרה אז?

יפתח נאור: מה שיקרה אז, קודם כול המדינה צריכה להחליט והממשלה צריכה להחליט, זה לא החלטה שלנו.

יפתח נאור: יכולים לקבל כמה החלטות.

משה גפני: לפי התוכנית שלכם מה הולך לקרות בפועל בסוף שנת 2022?

יפתח נאור: לפי התוכנית שלנו התקציב הזה, של 153 מיליון שקל, יסתיים.

יפתח נאור: יקרו שני דברים.

יפתח נאור: המדינה תצטרך להחליט.

יפתח נאור: אם המדינה מחליטה שהיא נותנת לנו עוד כסף להמשך של הפרויקט הזה או פרויקטים אחרים אני מניח שנמשיך להתקיים.

ינון אזולאי: שואלים: האם הפרויקט הזה ייגמר עד 2022 או לא?

יפתח נאור: התכנון שלנו הוא שזה ייגמר.

יפתח נאור: שימו לב שהתכנון הזה הוא לנושאים מסוימים בתוך שיקום הקרקע הגדול.

יפתח נאור: מדובר כאן בפרויקטים של מחפורות, בפרויקטים של חקר קרקע, תכנון ותוכנית שיקום קרקע, בפיילוטים.

יפתח נאור: בחלק מן המקומות בארץ זה שיקום.

יפתח נאור: לגבי רמת השרון אין לנו עדיין תקציב ועוד לא נקבע תקציב לשיקום עצמו, שזה יעלה יותר כסף, ועדיין לא התקבלה החלטה.

יפתח נאור: אנחנו לא יודעים אם אנחנו נבצע את הפרויקט הזה או חברה אחרת תבצע אותו.

יפתח נאור: השאלה מה יקרה הלאה עם החברה, זו שאלה שמופנית יותר למדינה, שצריכה להחליט מה היא רוצה לעשות עם החברה הזאת.

יפתח נאור: אנחנו כרגע מוכיחים את עצמנו, אנחנו מתקדמים יפה בעבודה.

יפתח נאור: אני מניח שמי שיקבל את ההחלטה אולי ירצה לתת לנו דברים נוספים, או שלא, משיקולים אחרים, אבל זה לגמרי שיקול של מדינה, מה עושים עם החברה, ולא שיקול של החברה, היא לא מחליטה על זה.

ינון אזולאי: אני רוצה לקחת אותך למקום אחר.

ינון אזולאי: כתוב בניירות שלכם: "יחד נביא את האיכות לסביבה".

ינון אזולאי: ראיתי גם כתבה בדה מרקר לפני כמה חודשים ואנחנו יודעים שהתושבים לא בדיוק מרוצים מן העשייה במקום.

ינון אזולאי: לפני כן אנחנו יודעים שהייתה שם התעשייה הצבאית, היו חומרים מסוכנים ואתם היום עושים שם ניטור.

ינון אזולאי: ביקשו לקבל נתונים ואמרתם שזה מסווג ואי אפשר לקבל, ואז עיריית רמת השרון צירפה את ד"ר שמואל ברנר שיהיה הנציג שלה.

ינון אזולאי: התושבים והעמותה שמייצגת אותם, עמותת אחל"ה (איכות חיים לתושבי השרון) לא מרוצים מן הסיפור הזה ומבקשים שיהיה להם נציג חיצוני, או שהעירייה תביא נציג חיצוני, לא מישהו שבא מתוך המערכת.

ינון אזולאי: אגב, אני חושב שזו דרישה לגיטימית מאוד.

ינון אזולאי: להביא מישהו שבא מתוך המערכת של איכות הסביבה והוא יהיה גם השומר – אני לא יודע עד כמה זה טוב.

ינון אזולאי: השאלה שלי היא מה אתם עושים על מנת באמת לשמור על איכות הסביבה של המקום?

ינון אזולאי: יש בית ספר סמוך עם 540 תלמידים, יש שכונה בסביבה.

ינון אזולאי: אנחנו רוצים לדעת איך אתם דואגים לבריאות של אותן משפחות ועושים בדיקה שבאמת כל מיני מחלות וזיהומים לא מגיעים אליהם הביתה.

יפתח נאור: זו שאלה מצוינת.

יפתח נאור: אנחנו עובדים על פי ההנחיות של המשרד להגנת הסביבה, הנחיות מחמירות מאוד.

יפתח נאור: יש לנו שם תחנות של ניטור אבק שכל הזמן מנטרות ואם האבק עולה ברמות כאלה אנחנו עוצרים את העבודה.

יפתח נאור: כל פעם כשהרוח עוברת לכיוון של רמת השרון אנחנו עוצרים את העבודה.

יפתח נאור: אנחנו לחלוטין כל הזמן מפוקחים גם על ידי המשרד להגנת הסביבה.

יפתח נאור: יש לנו פיקוח חיצוני נוסף שנמצא שם יום-יום ובודק האם אנחנו עומדים בדיוק בתקנות האלה ובכללים ואכן עצרנו את העבודה.

יפתח נאור: אגב, זה פרויקט שסיימנו בשבעה חודשים, הפרויקט הסתיים, למרות שהיו הרבה מאוד עצירות של העבודה כי אנחנו מאוד מאוד מקפידים על הנושא הזה.

יפתח נאור: אנחנו כן משתפים פעולה עם העירייה.

יפתח נאור: ד"ר שמואל ברנר נמצא אצלנו פעם בשבוע ורואה את התופעות ומדווח לעירייה.

יפתח נאור: יש לנו כאן שיתוף פעולה עם העירייה, בעיניי יוצא מן הכלל.

ינון אזולאי: מה עם התושבים?

יפתח נאור: העירייה נמצאת בקשר השוטף עם התושבים.

יפתח נאור: בשביל זה מינו את שמואל ברנר, שנמצא שם וגם מדווח באמצעות העירייה.

יפתח נאור: לדעתי הנושא הזה טופל בצורה טובה מאוד.

יפתח נאור: אנחנו בקשר שוטף עם העירייה, דואגים שהעבודה שלנו תיעשה בצורה נכונה בריאותית, ששומרת על הסביבה.

יפתח נאור: והדבר החשוב ביותר, אנחנו סוף-סוף התחלנו לשקם את הקרקע, סוף-סוף הוצאנו את הפסולות ומתחילים לטפל בבעיה.

יפתח נאור: אני חושב שזו הבשורה הגדולה קודם כול לתושבי רמת השרון השכנים שם.

ינון אזולאי: 35,000 דירות אמורות להיבנות שם.

ינון אזולאי: נכון?

יפתח נאור: זה באמת חלק חשוב במה שאנחנו עושים.

יפתח נאור: בסופו של יום הפעילות שאנחנו עושים שם תאפשר את שיקום הקרקע, ושיקום הקרקע יאפשר מימוש של תוכניות לבנייה של 35,000 יחידות דיור, זה נכון בהחלט.

יפתח נאור: בזווית ראייה של המדינה יש כאן השקעה מצוינת.

יפתח נאור: אנחנו עושים את העבודה ומתקדמים.

מיקי לוי: בזה אין ספק.

ינון אזולאי: יש תלונות של התושבים.

ינון אזולאי: הוא אומר: אני לא אמור לעמוד מול התושבים.

ינון אזולאי: יכול להיות.

ינון אזולאי: העירייה אמורה לעמוד מול התושבים.

ינון אזולאי: יש שם עמותה שדואגת לאיכות הסביבה, עמותת אחל"ה (איכות חיים לתושבי השרון).

מיקי לוי: בסך הכול התושבים אמורים להיות מרוצים.

מיקי לוי: כתוצאה ממה שהם עושים התושבים ירצו להגיע לשם.

ינון אזולאי: אני מדבר על הסביבה הקרובה, זה הבעיה.

מיקי לוי: מי שמדבר עם התושבים – אל תדאג, יש בין הרשויות ריב מי יקבל נתח קרקע.

מיקי לוי: זה אחר כך.

מיקי לוי: העירייה צריכה לדבר עם התושבים.

משה גפני: בואו נעשה סיכום.

משה גפני: אם הבנתי נכון, אתם לא באים לפה עד סוף שנת 2022.

מיקי לוי: בינואר בשנה הבאה הם יצטרכו לבוא לכאן עוד פעם ולבקש אישור לעוד 8 מיליון שקל.

יפתח נאור: לפי התוכנית שלנו תראו אותנו עוד פעמיים לפחות.

משה גפני: מתי?

רונית בן אדיבה: בתחילת כל שנה.

רונית בן אדיבה: זה תקציב שוטף.

משה גפני: מתי אתם אמורים לבוא עוד פעם?

רונית בן אדיבה: בינואר 2021 אנחנו צריכים להגיע על מנת לקבל את התקציב השוטף לשנת התקציב הבאה.

משה גפני: 8 מיליון השקלים האלה, עבור מה זה?

יפתח נאור: עבור 2020.

משה גפני: ב-2021 תצטרכו לבוא עוד פעם ולבקש אישור לעוד 8 מיליון שקלים?

יפתח נאור: כן.

יפתח נאור: בשנה הבאה נקווה לבוא מוקדם יותר.

משה גפני: ואחרי זה ב-2022?

רונית בן אדיבה: אותו דבר.

מיקי לוי: עבור השנה החולפת.

מיקי לוי: הם יבואו לבקש 8 מיליון שקל בינואר 2022.

משה גפני: בסוף 2022 תגידו לנו מה הולך לקרות?

יפתח נאור: גם בשנה הבאה וגם ב-2022 נעדכן מה קורה.

יפתח נאור: כרגע התכנון הוא שזה עד סוף שנת 2022.

משה גפני: אני לא מסכים לדבר הזה.

משה גפני: זה נראה לא טוב.

משה גפני: גם הוועדה כאן נראית לא טוב וגם אתם נראים לא טוב.

משה גפני: צריך לקבל החלטה.

משה גפני: אי אפשר לנהל את זה כמו חנות מכולת ולהגיד: בכל שנה נבוא, נקבל 8 או 8.5 מיליון שקל, כך נוכל לשלם משכורות לתשעת העובדים שלנו, ואנחנו כאילו עושים להם טובה.

משה גפני: הממשלה צריכה להחליט, מנהל רשות החברות הממשלתיות ביחד עם שר האוצר צריכים להחליט.

משה גפני: אם זה הופך להיות דבר קבוע ואתם אומרים שאחרי זה בשיקום עצמו אם יבקשו מכם אתם גם תעשו את זה, אז צריך לקבל החלטה איפה אתם עומדים בעולם.

משה גפני: לא באים לפה כמו מקבצי נדבות.

משה גפני: או שזו עבודה חשובה – והיא אכן עבודה חשובה – ואז זה צריך להיות נורמלי, אבל לא לבוא בכל שנה עם בקשה.

משה גפני: אנחנו נראים לא טוב.

משה גפני: אנשים יגידו לנו: מה אתם מאשרים פה לתשעה עובדים?

משה גפני: צריך לקבל החלטה.

משה גפני: אני מבין שיעקב קוינט חתום על המכתב.

משה גפני: אני מבקש לקבל תשובה על זה, מה אתם הולכים לעשות.

משה גפני: האם אתם הולכים להיות מוסד קבוע?

משה גפני: היות וזו חברה ממשלתית אתם צריכים להיות חלק מן הממשלה.

משה גפני: כפי שכל עובד בממשלה מקבל את שכרו ועושה את עבודתו, אותו דבר גם כאן.

משה גפני: אם לא, אם זה פרויקט שמוטל עליכם, תחליטו לכמה זמן אתם צריכים את הדבר הזה.

משה גפני: אבל אז אני יודע שאתם מגיעים ב-2021 וזה חלק מתוכנית שאנחנו יודעים איפה אנחנו עומדים אתכם.

משה גפני: אני חושב שגם בשבילכם הצורה הזאת לא טובה.

רונית בן אדיבה: אנחנו בעבר פעלנו מול משרד האוצר.

רונית בן אדיבה: שיטת הון מניות זה דרך ההתקשרות בינינו לבין המדינה על מנת שיוכלו להעביר לנו תקציבים.

רונית בן אדיבה: אנחנו נפנה אליהם שוב ונעלה את הסוגיה.

משה גפני: תגידו להם גם את מה שאמרתי בגלל שיש ספק לגבי מה אני אעשה, אם אהיה פה – והרי אי אפשר לדעת, הרי כל המדינה נמצאת עם שאלת הבחירות או לא בחירות.

משה גפני: אני חפץ בטובת

משה גפני: כם, אין לי שום כוונה לעשות לכם רע, להיפך, אני רוצה לעשות לכם טוב.

משה גפני: אני רוצה שגם אנחנו נצא מזה נורמלי.

משה גפני: אנשים יגידו: מה אתם מעבירים בכל שנה 8.5 מיליון שקל?

משה גפני: על מה?

משה גפני: על מי?

משה גפני: זה חברה ממשלתית?

משה גפני: מדרשת שדה בוקר, שהיא אמנם לא חברה ממשלתית, עומדת על סף פשיטת רגל וקצרה ידנו מלהושיע.

משה גפני: יש דברים שבאמת, במיוחד בתקופה הזאת, עם 8.5 מיליון שקל אפשר לעזור לכל מיני גופים חברתיים מן המדרגה הראשונה ואנחנו לא יכולים לעשות את זה.

משה גפני: לכן צריך להחליט.

משה גפני: גם החלטה שאתם ממשיכים כך, שתהיה על פי מתווה שנחליט אותו, שנהיה חלק ממנו.

משה גפני: בסדר?

יפתח נאור: נעביר את העניין הזה הלאה.

מיקי לוי: אתם תבואו גם בשנה הבאה.

משה גפני: בסדר, כבר הבנתי.

משה גפני: אישור השקעה בהון מניות – 8 מיליון שקל לחברת נצר השרון בע"מ בהתאם לסעיף 10 לחוק החברות הממשלתיות, התשל"ה-1975.

משה גפני: מי בעד אישור בקשת ההשקעה?

משה גפני: ירים את ידו.

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: בעד – 3

משה גפני: נמנעים – אין

משה גפני: 3 בעד, אין נגד ואין נמנעים.

משה גפני: הבקשה אושרה.

משה גפני: תודה רבה לכם.

משה גפני: הישיבה נעולה.