ועדת הכספים, כנסת 23, פרוטוקול מספר 159, 2020-11-03 11:20

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: על סדר היום ציון הכנסת את יום החקלאות וההתיישבות – תמיכות בענף החקלאות.

משה גפני: רם בן ברק, אתה ביקשת את הדיון כבר לפני כמה שבועות.

משה גפני: אני שמח על כך, אני גם מעוניין בזה.

משה גפני: בוא תתחיל, בבקשה.

רם בן ברק: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, ותודה מיוחדת שחקלאי ישראל יכולים להיות בטוחים שיש להם בוועדת הכספים אצל יושב-ראש ועדת הכספים אוזן קשבת לבעיות האמיתיות שיש לחקלאות.

רם בן ברק: אני חושב שזה חשוב מאוד ומעודד מאוד.

רם בן ברק: כל עניין החקלאות ואיך תומכים בחקלאות, ניסו בעולם כבר את כל המודלים האפשריים, מהקומוניזם, שהכול מפוקח, ועד שוק חופשי לחלוטין, ששום דבר לא מפוקח והכול פתוח.

רם בן ברק: כולם הגיעו למסקנה, כמעט בלי יוצא מן הכלל, גם בארצות הברית הקפיטליסטית וגם באירופה וגם בכל מדינות העולם, למעט וייטנאם, הגיעו למסקנה שחקלאות צריכה לקבל תמיכות בגלל פגעי מזג האוויר, בגלל חוסר הוודאות ובגלל שלחקלאות יש ערך מוסף הרבה יותר גדול מהגידול שאדם מגדל.

רם בן ברק: יש ערך מוסף איך אתה מחזיר את המים המושבים בחזרה לאדמה, ערך מוסף בביטחון מזון לתושבי המדינה, בתיירות, יש אין-ספור דברים שקשורים לחקלאות.

רם בן ברק: לכן הגיע הזמן שלמדינת ישראל תהיה איזו אסטרטגיה ברורה שאומרת איך היא רוצה לתמוך במפעל הציוני העצום הזה של החקלאות, בגלל חשיבותו, ובאיזו צורה היא תומכת בו.

רם בן ברק: יש כמה מודלים, אני לא רוצה להגדיר מודל אחד.

רם בן ברק: בארצות הברית מדובר על ביטחון פדיון, כלומר מבטיחים לחקלאי שמתחת לפדיון מסוים הממשלה תשלים לו.

רם בן ברק: יש תמיכות ישירות, שהן לא דרך הגידול אלא דרך דברים אחרים, כמו בשווייץ למשל, שנותנים לחקלאי פר דונם אדמה שהוא מעבד וכך הוא יכול למכור את החלב במחיר זול יותר כי הוא מקבל את זה במקום אחר, ויש את כל עניין הגלובליזציה של המכסים.

רם בן ברק: יש כל מיני שיטות.

רם בן ברק: חייבת להיות אסטרטגיה, חייבים לקבוע דרך וחייבים לתת לחקלאים הישראלים ביטחון, שהם יידעו מה קורה עכשיו, מה יקרה בעוד חמש או עשר שנים.

רם בן ברק: יש לזה חשיבות עצומה בדור הבא של החקלאים.

רם בן ברק: היום מי שיסתובב במשקים יראה אנשים בגילי, בני 60 או 70, ויראה שאין בנים ממשיכים, כולם מבינים שאין שם עתיד.

רם בן ברק: אנחנו רוצים אותם שם.

רם בן ברק: החקלאות היא בפריפריה, היא לא בתל אביב.

רם בן ברק: אנחנו צריכים את האנשים האלה שם, אנחנו צריכים אותם בשתולה, אנחנו צריכים אותם בזרעית, אנחנו צריכים אותם בנהלל, אנחנו צריכים אותם בכפר עזה, אנחנו צריכים אותם בקיבוצים ובמושבים, שיישארו אנשים שיתפרנסו מחקלאות, כי אלה כמעט הדברים היחידים שאפשר לעשות שם, חקלאות ותיירות חקלאית.

רם בן ברק: אנחנו חייבים לייצר איזו תוכנית.

רם בן ברק: לכן חשוב לי הדיון הזה וחשוב לי שתצא מפה קריאה למשרד החקלאות, למשרד האוצר, לממשלת ישראל לייצר חזון כזה שיבטיח את החקלאות הישראלית לעוד הרבה שנים קדימה.

רם בן ברק: תודה על הדיון.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני מודה לך.

משה גפני: אני סבור שאכן צריך לקיים את הדיון הזה וצריך גם את החקלאות.

משה גפני: אבותינו היו חקלאים.

משה גפני: אנחנו יודעים מה המשמעות.

משה גפני: אני מבקש להמשיך לסייע לחקלאות.

משה גפני: אני מבקש שתהיו בני בית בוועדה הזאת, כפי שהיה בקדנציות קודמות, אנחנו רוצים להמשיך את זה גם עכשיו.

משה גפני: תקופה לא קלה, תקופה קשה עוברת על המשרדים החברתיים בכלל ומשרד החקלאות בפרט.

משה גפני: אדוני הסמנכ"ל, אני מבקש שתיתן לנו סקירה לגבי התמיכות שעליהן אנחנו דנים עכשיו ביום הזה.

משה גפני: אני רוצה גם בהזדמנות הזאת, היות ואנחנו עומדים ערב שנת השמיטה, זה גם כן נוגע לחקלאים רבים, אם אתה יכול לתת לנו סקירה על העניין הזה.

משה גפני: אבל קודם כול אם אתה יכול לדבר על התמיכות, מה עומד על סדר היום, מה הבעיות וכולי.

משה גפני: בבקשה.

צביקה כהן: הכנתי מצגת ואנחנו נשמח להציג אותה.

צביקה כהן: המצגת משווה את מצבנו הלא מזהיר מול המצב בעולם הנאור.

צביקה כהן: רצינו להראות במצגת שכל הדיבורים על תמיכות בחקלאות הם דיבורים שנכונים מאוד למדינות אחרות כמו גרמניה, צרפת, ארצות הברית, ופחות נכונים בישראל.

צביקה כהן: התמונה הראשונה תראה מייד – אני מדבר על מצבנו מול מדינות נאורות בעולם, מול העולם הראשון, מול צרפת, מול גרמניה, מול ארצות הברית.

צביקה כהן: כל העולם מבין את חשיבות החקלאות.

צביקה כהן: אמרו את זה חברי הכנסת קודם – החקלאות תופסת שטחים, שומרת שטחים, החקלאות יש לה החצנות חיוביות מפה ועד הרצליה.

צביקה כהן: אנחנו לא מצליחים לשכנע כבר שנים, אני עובד במשרד כבר זמן רב, אנחנו כל היום – אני קורא לעצמי רב – אני כל היום הולך מכות עם האוצר.

צביקה כהן: בדיון האחרון על העובדים הזרים, כמה ניסינו להסביר שישראלים לא באים לעבוד בחקלאות.

צביקה כהן: בלי עובדים זרים לא תהיה פה חקלאות אינטנסיבית.

צביקה כהן: בלי חקלאות לא תהיה שמירת שטחים.

צביקה כהן: אנחנו לא יכולים להתבסס על מזון טרי מן העולם, אנחנו לא יכולים להתבסס על עגבניות מטורקיה.

צביקה כהן: אם מחר בבוקר ארדואן יסגור, מה יהיה לנו פה?

צביקה כהן: אם לא נגדל פה עגבניות – תבינו, הסיפור של העגבנייה הוא סיפור מעניין מאוד.

צביקה כהן: העגבנייה בטורקיה זולה יותר עובדתית בשל מה שאתם לא רוצים: מים, כוח אדם.

משה גפני: ופחות טעימה.

צביקה כהן: פחות טעימה, אין ספק.

צביקה כהן: בספרד ובהולנד העגבניות הן באותו מחיר, אם לא יותר מאשר בישראל.

צביקה כהן: תארו לכם שאנחנו ניכנע לטורקים, נפסיק לגדל פה עגבניות ומחר בבוקר ארדואן יסגור לנו את העגבניות.

צביקה כהן: נצטרך להביא מספרד ומאיטליה באותו מחיר, אם לא גבוה יותר, בלי טעם ובלי ריח.

צביקה כהן: אני לא מצליח להבין למה העברית הפשוטה הזאת לא מצליחה לחלחל במקומות שהיא צריכה לחלחל.

צביקה כהן: אנחנו לא יכולים להתמודד עם מכס של שקל על עגבנייה היום כשהמחיר המקומי, עלות הייצור החקלאי היא 3.5 שקלים.

צביקה כהן: השקל הזה, כשעגבנייה מגיעה מטורקיה ב-1.5–2 שקלים, לא מגן.

צביקה כהן: אז אין בעיה, לא רוצים מכס?

צביקה כהן: תנו תמיכה.

צביקה כהן: אי אפשר בלי כלום.

צביקה כהן: החקלאות לא תתמודד.

צביקה כהן: העגבנייה היא דוגמה אבל המלפפון אותו דבר, ומחר בבוקר תפוח עץ יהיה אותו דבר.

צביקה כהן: אחרי הפתיח – אתה רוצה שאדבר על השמיטה עכשיו או אחר כך?

משה גפני: בהמשך.

צביקה כהן: ניתן לד"ר יעל קחל להציג את המצגת.

צביקה כהן: אצלנו כולם דוקטורים, פרט לי.

צביקה כהן: היא הכינה את המצגת והיא תספר על ההבדלים בין ישראל לעולם.

משה גפני: מה התפקיד שלך?

יעל קחל: אני כלכלנית, אני עובדת בחטיבה למחקר, כלכלה ואסטרטגיה במשרד החקלאות.

יעל קחל: אני חוקרת את נושא התמיכות כבר שנים רבות, גם בישראל וגם במחקר.

יעל קחל: אציג כמה נתונים שלדעתי לא תמיד נהוג לחשוב שזו תמונת המצב.

יעל קחל: בשקף הזה רואים את התמיכות, רק את התמיכות התקציביות לפי הנתונים של ה-OECD.

יעל קחל: ישראל נמצאת באמצע.

יעל קחל: אם אנחנו מסתכלים רק על התמיכה התקציבית אנחנו רואים שהיא נמוכה בהשוואה בין-לאומית.

יעל קחל: זה מסתכם ב-2.7% מהכנסות החקלאים.

יעל קחל: הממוצע של ה-OECD זה 10%, והאיחוד האירופאי אפילו הרבה יותר גבוה, כמעט 16%.

יעל קחל: אין ויכוח, התמיכה התקציבית בישראל נמוכה.

יעל קחל: כאן רואים גם את התמיכה במחירים.

משה גפני: מה זה נמוכה?

משה גפני: היא די באמצע.

יעל קחל: קודם כול, אני לא מראה את כל המדינות, אבל אם אנחנו משווים אותנו לממוצע של ה-OECD אז שם הממוצע הוא 10.3% ואצלנו זה 2.7%.

יעל קחל: התמיכה התקציבית אצלנו נמוכה.

יעל קחל: זו ההשוואה מול הממוצע של ה-OECD.

יעל קחל: המדינות האחרות, זה פשוט להראות שיש מגוון גדול מאוד של רמות תמיכה בהתאם למטרות של המדינות, לא הכול אחיד, יש הבדלים גם בסוגי התמיכות וגם בגובה התמיכות.

משה גפני: איך יכול להיות?

משה גפני: ארצות הברית היא פחות מישראל בסדרי גודל גדולים?

קריאה: ארצות הברית תומכת ב-7.8% מהתוצר ואנחנו תומכים רק ב-2.7% מהתוצר.

משה גפני: אני מדבר על מה שהיא מראה עכשיו.

יעל קחל: זה לא התוצר.

יעל קחל: זה האחוז של התמיכה התקציבית.

יעל קחל: בארצות הברית התמיכה התקציבית גבוהה יותר.

יעל קחל: התמיכה התקציבית בארצות הברית מהווה 7.8% מהכנסת החקלאים ואצלנו זה 2.7%.

צביקה כהן: יש שני סוגי תמיכה: יש תקציבית – כסף, ויש מכס – הגנה.

צביקה כהן: ההגנה לא כולה מגיעה לחקלאים.

צביקה כהן: אם אתה רואה 17%, ברור לך שהחקלאים לא מקבלים את כל גובה המכס, אבל זה החישוב ב-OECD.

צביקה כהן: יש חישוב של התמיכות הישירות בכסף ושל התמיכות העקיפות במכסים.

צביקה כהן: בארצות הברית יש פחות מכסים אבל התמיכה התקציבית הרבה יותר גבוהה.

צביקה כהן: אנחנו מעדיפים שהתמיכות יהיו תקציביות.

משה גפני: הייתם צריכים לבנות את הטבלה הזאת באופן שונה מכיוון שאתם לא באים עכשיו להראות מה קורה בהכנסות המדינה, שגם בחקלאות מקבלים אם ההכנסות גבוהות.

צביקה כהן: גם במדדים של ה-OECD התמיכות שלנו בסך הכול הרבה יותר נמוכות ממדינות בעולם.

יעל קחל: חשוב להבין שכמעט בכל המדינות זה לא או/או.

יעל קחל: כלומר יש גם תמיכות תקציביות וגם תמיכה באמצעות הגנה במכסים.

יעל קחל: אנחנו רואים בשקף הזה, אם אנחנו מסתכלים על שיעור המכס הממוצע בחקלאות, בישראל זה 12.5%, אנחנו לא חורגים מבחינת רמת המכסים ממדינות אחרות, זה די דומה לאיחוד האירופאי.

יעל קחל: איפה שאנחנו כן שונים מאוד, העמודות הכחולות מציגות את ההתחייבות שלנו מול ארגון הסחר העולמי.

יעל קחל: אנחנו בצורה חד-צדדית מאוד הקטנו את המכסים בהשוואה למה שאנחנו מחויבים לו מול ארגון הסחר העולמי, ה-WTO, לעומת מדינות אחרות שמקטינות מכסים במסגרת של הסכמי סחר וזה מאפשר להן לקבל גם הטבות סחר.

יעל קחל: היה לנו מכס התחלתי גבוה.

יעל קחל: חד-צדדית הורדנו מכסים לאורך השנים והיום במקום 80% אז המכס הממוצע שלנו הוא 12.5%.

משה גפני: מה למשל?

יעל קחל: גם יש בזה הסכמי סחר אבל גם הורדנו חד-צדדית את שיעורי המכס.

צביקה כהן: דגים למשל.

צביקה כהן: אצלנו הורדנו את המכסים בחצי תמורת איזו תמיכה ישירה מאוד אנמית.

משה גפני: אבל למה זה גבוה כל כך?

צביקה כהן: מה גבוה?

צביקה כהן: 12.5%?

צביקה כהן: תסתכל בהשוואה לעולם.

צביקה כהן: אנחנו יכולים לקחת 60% בממוצע.

צביקה כהן: אנחנו לא שם.

צביקה כהן: אנחנו הורדנו מכסים חד-צדדית במשך כל השנים האלה, ואתה יודע למה, הדרישות היו להוריד.

צביקה כהן: בשר בקר טרי – אפס, דגים – הורדנו את כולם לרמות של אפס.

צביקה כהן: הכול היה חד-צדדי.

צביקה כהן: לא הרווחנו על זה משהו מול העולם בהסכמי סחר.

צביקה כהן: אם מחר בבוקר נעשה הסכם סחר על דגים לא יהיה לנו מה למכור להם כדי להרוויח ייצוא של תפוזים.

צביקה כהן: מה שאני מנסה להגיד בשקף הזה, שימו לב, כשאומרים לי: תהיו כמו אירופה – תסתכל, אנחנו במכסים כמו אירופה אך בתקציבים אנחנו כמו ה-א' של אירופה אולי.

צביקה כהן: הורדנו את המכסים אצלנו.

צביקה כהן: בהתחייבויות שלנו ל-WTO, להסכם הסחר העולמי, אנחנו יכולים לשים מכסים גבוהים יותר.

צביקה כהן: זה העמודה הכחולה.

צביקה כהן: אנחנו מראים שאנחנו המדינה היחידה שהתנדבה להוריד מכסים, מסיבות כאלה ואחרות, ואנחנו נמצאים היום ברמות של כל המדינות האחרות בעולם, ועדיין באים אלינו ואומרים לנו: השקל של העגבנייה, המכס הוא בלתי הגיוני.

צביקה כהן: שקל מכס כאשר המחיר הוא 4 שקלים, זה 25%, כשהמחיר הוא 6 שקלים.

צביקה כהן: עלות הייצור של עגבנייה בישראל היא לא כמו בטורקיה, אני חוזר על זה שוב.

צביקה כהן: אם יתמכו בנו בגידול עגבנייה, אם ניתן השקעות הון – זה לא תמיכה – נעודד את החקלאים לעשות חממות יותר יעילות, יותר טובות, שבהן יש הרבה יותר יבולים, אז אולי המכס הזה באמת יתייתר.

ינון אזולאי: כמה אחוז ייצוא יש לנו של ירקות?

ינון אזולאי: אתה מדבר על עגבניות – כמה אחוז ייצוא יש לנו מהתוצר המקומי?

צביקה כהן: אנחנו לא מייצאים עגבניות כבר זמן רב.

ינון אזולאי: ולמה אנחנו זקוקים לייבוא עגבניות מטורקיה?

ינון אזולאי: יש לנו מחסור כזה גדול?

צביקה כהן: היסטורית היה מחסור של 5%, 4%, בהתאם לעונות.

צביקה כהן: הייתה פה מדיניות כזו ואחרת שאמרה: בואו נפתח עוד ועוד, בואו ניתן מחיר זול, זול, זול לצרכן, ופתחו את הייבוא.

צביקה כהן: הורידו מכסים באופן וולונטרי.

ינון אזולאי: אבל כשאתה פותח ייבוא אתה פוגע בחקלאות שלנו.

צביקה כהן: חד וחלק.

ינון אזולאי: בשביל להועיל את החקלאות שלנו צריך לתת להם את העידוד.

ינון אזולאי: הזכרת את המס על הדגים, שלא ראינו בכלל שזה עזר ולא הייתה ירידה במחירים.

צביקה כהן: זה עזר בקצת.

ינון אזולאי: אם תסתכל על דג הטונה, שלא ירד, ודג הנסיכה.

ינון אזולאי: אנחנו יודעים בדיוק מה היה שם.

ינון אזולאי: לכן אני אומר, אם אתה תייבא מטורקיה או מכל מקום אחר, להעלות שם את המכס, ובכסף הזה תועיל פה לחממות, תאמין לי שתהיה לנו יותר אפשרות של גידול.

צביקה כהן: איפה חותמים על מה שאמרת?

ינון אזולאי: אגב, יש לי הצעת חוק ביחד עם רם בן ברק, שכל פרי שמגיע מחו"ל יהיה כתוב מאיפה הוא הגיע, כך לא יצטרכו לערבב לנו את הירקות והפירות.

ינון אזולאי: אני לא יודע אם אתם תומכים בזה או לא, עדיין לא קיבלתי תשובה.

צביקה כהן: תומכים מאוד.

ינון אזולאי: כשאני רוצה לעודד את החקלאות הישראלית אני ארשום שהעגבנייה הזאת מישראל, וכשאני אבוא לקנות אותה אני יודע שאקנה אותה גם אם היא קצת יותר יקרה, למרות שאני חושב שאנחנו צריכים לעשות הכול, להעלות שם את המכס כשאנחנו מביאים את הייבוא ולתת את הכסף הזה פה למגדלים בארץ, כי באמת אנחנו חייבים להם הרבה הכרת הטוב.

צביקה כהן: אני חותם על כל מה שאמרת.

צביקה כהן: כרגע זה לא קורה.

צביקה כהן: אנחנו מעודדים את הצעת החוק הזאת, אנחנו מאוד בעד.

צביקה כהן: אנחנו גם עושים עכשיו מהלכים וולונטריים מול הרשתות.

צביקה כהן: חלקן הסכימו להפריד.

צביקה כהן: זה נראה טוב וחשוב מאוד שהציבור יידע מה הוא קונה, לפחות זה.

ינון אזולאי: כשאנחנו שולחים לחוץ לארץ את המוצרים שלנו מיהודה ושומרון אז שמים לנו טיקט, אבל כשמביאים משם – אני לא עושה את זה בשביל שלא יקנו, אני עושה את זה כדי לעודד את החבר'ה שלנו פה, את החקלאים שלנו.

צביקה כהן: יש היום רוח גבית בנושא הזה.

צביקה כהן: אני מקווה שהצעת החוק שלכם תעבור.

ינון אזולאי: אני מקווה שתהיה ועדת שרים לענייני חקיקה, אבל זה כבר לא קשור אליכם.

צביקה כהן: זה לגבי המכסים.

יעל קחל: נדלג על השקף הבא ונגיע לשקף נוסף.

יעל קחל: ערכנו השוואה של מחירי פירות וירקות בישראל יחסית למדינות מפותחות אחרות.

יעל קחל: רואים שלמעשה, בניגוד למה שחושבים הרבה פעמים, פירות וירקות לא יותר יקרים בישראל כאשר אנחנו משווים אותם לאירופה וארצות הברית.

יעל קחל: אתם רואים פה את ההבדלים.

ינון אזולאי: אז למה אנחנו מייבאים?

יעל קחל: אנחנו לא מייבאים מאירופה.

ינון אזולאי: האיכות שלהם באירופה פחות טובה.

יעל קחל: אנחנו מייבאים ממדינות שהן שכנות לנו, ששם הרמה הכלכלית ועלויות הייצור הרבה יותר נמוכות.

יעל קחל: במקביל יש שם גם השקעות מסיביות בחקלאות ובתשתיות לחקלאות.

יעל קחל: עם הייבוא מן המדינות האלה, מטורקיה ומירדן, ואם נתקדם הלאה נראה שגם ממצריים במוצרים מסוימים, פשוט אנחנו לא יכולים להתמודד בלי המכס.

יעל קחל: מה שצביקה כהן אמר פה, חשוב מאוד שניקח את זה בחשבון כי יכול להיות שפה כבר לא יהיה גידול של עגבניות ונהיה תלויים בייבוא מטורקיה ומירדן ולא בטוח שכאשר יהיה חסר להם הם ידאגו לנו, שכאשר הם יכעסו עלינו הם ידאגו לנו.

מיקי לוי: משרד האוצר רואה דרך החור של הגרוש.

מיקי לוי: אותו דבר היה בחמאה, אותו דבר בגבינות הקשות.

מיקי לוי: אם לא נהיה תחרותיים, והוא רוצה להוריד את יוקר המחיה, אנחנו לא נוכל להתמודד מולם.

מיקי לוי: אני עכשיו רוצה להציג את הצד השני של הורדת יוקר המחיה.

מיקי לוי: אני מבין את החשיבות, אני נלחם ביחד עם היושב-ראש להטיל מכסי מגן, שזה לא פשוט, מול משרד הכלכלה ומול משרד האוצר, כל פעם מכסי מגן כדי לבלום ייבוא.

מיקי לוי: בכוונה אני עורך הדין של הצד השני כדי שלא הכול יהיה בהיר.

מיקי לוי: לא, לא הכול בהיר.

משה גפני: מיקי לוי אומר, וגם האחרים, שהמדיניות שלנו היא לעודד את החקלאות הישראלית.

משה גפני: אנחנו רוצים שיקנו עגבנייה תוצרת הארץ, אנחנו לא רוצים שיקנו עגבנייה מטורקיה או מספרד.

משה גפני: אנחנו מבינים גם את ההשלכות הגיאופוליטיות של העניין הזה, זה לא רק בנושא החקלאות.

משה גפני: אבל אנחנו לא יכולים לעמוד מול מתקפה של הורדת יוקר המחיה.

משה גפני: זה צריך להיות בגבולות נסבלים.

משה גפני: כדאי לשלם יותר, אבל שזה יהיה בגבול סביר.

דובי אמיתי: אני רוצה לנסות לתפוס את השור בקרניו.

דובי אמיתי: יש כרגע תוכניות בחדרי האוצר, רפורמה שהייתה מתוכננת להיות בחוק ההסדרים – אני לא יודע מתי אני אפגוש את חוק ההסדרים – להוריד את כל מכסי המגן, את כל הפתיחה שראינו בגרף הראשון.

דובי אמיתי: אנחנו החקלאים אומרים דבר אחד, כולנו בלי יוצא מן הכלל: אנחנו מבינים באיזה עולם אנחנו נמצאים, כפי שאמרת, אנחנו מבינים שיש לנו בעיה להתמודד עם יוקר המחיה.

דובי אמיתי: אנחנו רוצים לקבל את כל ארגז הכלים על מנת שיהיה לנו את כושר התחרות מול כל העולם בתנאים שווים.

דובי אמיתי: אנחנו יודעים בוודאות שאם נקבל את הכלים נוכל להתמודד עם כל העולם, גם עם הטורקים וגם עם כל מקום אחר במחיר העגבנייה.

דובי אמיתי: זה דרך המשקפיים של ביטחון אספקת המזון.

דובי אמיתי: לכן אני הודעתי לאוצר, אנחנו הודענו לאוצר: אתם רוצים לשבת – בואו נשב, בואו נעשה עבודת מטה מסודרת, נראה מה קורה בכל העולם.

דובי אמיתי: אנחנו מוכנים להיכנס לתחרות הזאת ואנחנו גם ננצח בה.

דובי אמיתי: אבל אי אפשר להטיל עלינו בחוק ההסדרים – אני אומר לך, זה יגיע לשולחן הזה – שמחר בבוקר מורידים לנו את מכסי המגן שכרגע שומרים עלינו, כי אין לנו את הכלים להתמודד.

דובי אמיתי: עלות העובדים שלנו בשמיים.

משה גפני: הם אמרו שהם ישבו אתכם?

דובי אמיתי: הם יושבים איתנו.

דובי אמיתי: כשהם באו, הם רוצים עכשיו, מייד.

דובי אמיתי: איך אמרת קודם?

דובי אמיתי: אותם מעניין הכסף, לא מעניינים אותם ערכיות, ציונות, אידיאולוגיה או לתת לנו את הכלים להילחם בכל המהלך הזה.

משה גפני: בסדר, אנחנו נעזור לכם.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: הלאה.

יעל קחל: אפשר לסכם בהמשך למה שאמרתם.

יעל קחל: חשוב מאוד לקדם את נושא יוקר המחיה על ידי השקעות בחקלאות, כסף ציבורי בחקלאות.

יעל קחל: זה השקף של הסיכום.

יעל קחל: יש אתגרים גדולים מאוד שעומדים בפני ענף החקלאות כבר היום, ובוודאי בעתיד, של גידול באוכלוסייה, של התמודדות עם שינוי האקלים, ובמקביל גם חוסר הוודאות בשווקים העולמיים הולך וגדל.

יעל קחל: להערכתנו בעתיד לא יהיה אפשר לסמוך על השוק העולמי שתמיד ניתן יהיה לייבא כל דבר שרוצים.

יעל קחל: צריך להיערך לזה ולדאוג לחקלאות מקומית חזקה, יעילה, להגדיל את הפריון על ידי השקעות בתשתיות לחקלאות, להוזיל את מחירי המים, לעזור לחקלאים להתמודד.

יעל קחל: יש עוד שקף שמדבר על כיוונים אסטרטגיים לפיתוח החקלאות.

יעל קחל: לשם אנחנו שואפים, לביטחון מזון, להורדת יוקר המחיה והתמודדות עם ייבוא על ידי התייעלות ויישום של טכנולוגיות חדשות.

יעל קחל: כמובן לא צריך לשכוח את השמירה על הסביבה.

יעל קחל: כל הדברים האלה ביחד – זה האסטרטגיה של המשרד, לשם אנחנו רוצים להגיע, ולצורך כך יש חשיבות גם להשקיע תקציבים ציבוריים וגם לשמור על ההגנה דרך המכסים.

יעל קחל: תודה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: דודי מנביץ, יושב-ראש איגוד המזון, בבקשה.

דודי מנביץ: תודה רבה ליושב-ראש ולכל המשתתפים בשם איגוד תעשיות המזון הישראלי.

דודי מנביץ: אני רוצה קודם כול לברך את כל עולם החקלאות לרגל יום החקלאות וההתיישבות.

דודי מנביץ: אני רוצה בהזדמנות זאת גם לומר שתעשיית המזון הישראלי כרוכה ותלויה בחקלאות הישראלית.

דודי מנביץ: למעשה זו התשומה המרכזית של תעשיית המזון.

דודי מנביץ: ללא חקלאות מקומית יהיה קשה מאוד גם בעתיד לקיים תעשיית מזון בהיקפים כפי שאנחנו עושים אותם היום.

דודי מנביץ: עוד דבר שאני רוצה להדגיש, שמאז תחילת השנה, כשנחשפנו למגפה האיומה, מגפת הקורונה, אנחנו חיים במציאות חדשה שמעולם לא הכרנו ולא ידענו.

דודי מנביץ: לא רק הסיכון הביטחוני עומד מולנו אלא יש לנו גם סיכון קיומי בריאותי, שבראש ובראשונה הנגזרת שלו היא נושא הבטחת אספקת מזון לאזרחי ישראל.

דודי מנביץ: היינו עדים בגל הראשון של הקורונה לכך שבחלק ממדינות העולם אסרו על ייצוא של מספר חומרי מזון בסיסיים למדינות אחרות משום שהם העדיפו לשמור את זה במחסנים שלהם.

דודי מנביץ: לכן אנחנו צריכים לזכור שנושא הבטחת הביטחון התזונתי אמור להיות נר לרגלינו.

דודי מנביץ: בנושא הזה חקלאות מקומית חיה, נושמת, עובדת, שמצליחה לפרנס את עצמה היא חשובה מאוד לתעשיית המזון.

דודי מנביץ: אני רוצה לומר כמה דברים.

משה גפני: אם אפשר בקצרה.

משה גפני: אנחנו חייבים לסיים כבר.

דודי מנביץ: לפני כשמונה שנים נעשתה עבודה יסודית מאוד על ידי ממשלת ישראל, הוקמה ועדת טרכטנברג ובעקבותיה גם ועדת קדמי, שדנה בנושא יוקר המחיה.

דודי מנביץ: היא הזמינה חברה בין-לאומית שניתחה והציגה נתונים שקשורים גם לעולם הזה.

דודי מנביץ: במסגרת הנתונים של הוועדה, אני רוצה לסבר את אוזנינו – והנתונים כאן לפניי במחשב, לא אוכל להציג אותם, מי שירצה יוכל למצוא אותם – נאמר בצורה ברורה מאוד בנושא החקלאות: שיעור התמיכה בשנת 1995 במדינת ישראל ובמדינות מערב אירופה היה שיעור זהה, שעמד סביב 30%.

דודי מנביץ: בשנת 2010 שיעור התמיכה במדינת ישראל ירד ל-9.5%, זאת אומרת הוא ירד לפחות משליש.

דודי מנביץ: מרבית התחרות שלנו – ראיתי קודם את השקף: לא נכון להסתכל על הממוצע.

דודי מנביץ: זה בדיוק כפי שנגיד שאדם ממוצע טובע בבריכה של 30 סנטימטרים.

דודי מנביץ: אנחנו צריכים לראות מה שיעור התמיכה של המדיניות הממשלתית בחקלאות באותן מדינות שמהן אנחנו חשופים לתחרות ולייבוא.

דודי מנביץ: אנחנו מסתכלים בעיקר על מדינות מערב אירופה, ששם השיעור הוא הגבוה ביותר, ולמיטב זיכרוני הוא נע סביב 30%.

דודי מנביץ: אנחנו בהחלט כתעשיית מזון וגם כעוסקים בחקלאות רוצים להתחרות, רוצים להוריד את יוקר המחיה, אבל אי אפשר לעשות את זה אם הידיים שלנו כבולות.

דודי מנביץ: אם במדינות כמו הולנד וכדומה מסבסדים את כל עולם החלב והחמאה ב-30% ואצלנו רק בשליש ופחות מזה, זה חשוב ולא מאפשר תחרות הוגנת.

דודי מנביץ: לכן אני חושב שצריך להסתכל על כל אורך השרשרת מהתחלה ועד הסוף.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: לפני שאתן לצביקה כהן לדבר, לפני סיכום, ואני רוצה לשמוע גם על השמיטה, לפני כן יש את ארגון מגדלי הדגים, אלי שריר, בבקשה.

אלי שריר: ענף המדגה הישראלי, אנחנו מקרה המבחן של תמיכות ישירות מול הורדת מכסים.

אלי שריר: מהלקחים שהפקנו אני יכול להגיד כמה דברים בקצרה.

אלי שריר: אחד, התמיכה הישירה היא לא נדבה לחקלאים.

אלי שריר: בתחילת המהלך היא המנוע שמסייע לנו בבניית ההמשכיות בשוק שנפתח בבת אחת לתחרות בתנאים בלתי הוגנים, כשהייבוא מגיע לכאן בכמויות גדולות ובמחירי היצף.

אלי שריר: בהמשך זאת התשתית הכלכלית לתהליכים של התייעלות וצמיחה.

אלי שריר: ענף המדגה, בעצה אחת עם המגדלים, מנתב חלקים משמעותיים מכספי התמיכה לפעילות שתבטיח את עתיד המחקר והפיתוח, הטמעה של מינים חדשים, חיזוק העמידה של מינים קיימים, הרחבת סל מוצרים, התייעלות טכנולוגית וכלכלית של תהליכי עבודה, קידום מכירות ועוד.

אלי שריר: כל אלה נועדו לבנות אופק לענף, להיטיב את יכולת ההתמודדות שלו בתנאים החדשים שנוצרו.

אלי שריר: המשמעות של כל אלה, שנקודת המוצא של כל מהלך של ביטול מכסות והסרת מכסים על ייבוא חייבת לכלול בתוכה תמיכות ישירות ובלתי תחומות בזמן לחקלאים המקומיים כדי לשמור על אמצעי הייצור שלנו ולא לייצר תלות מוחלטת של מדינת ישראל ואזרחיה בייבוא, כפי שראינו עכשיו בתקופת הקורונה.

אלי שריר: הייבוא הוא מקור שלא תמיד נוכל להסתמך עליו.

אלי שריר: - - -

משה גפני: מר שריר, אנחנו בוועדת הכספים עמדנו לצדכם כל הזמן.

אלי שריר: ראוי לציון בהחלט.

משה גפני: אנחנו ננסה גם בהמשך.

משה גפני: אני מסכים עם הדברים שאמרת.

משה גפני: צריך את זה, ואני מקווה שאנחנו נוכל לסייע לכם בגלל שאנחנו רואים בזה חשיבות רבה.

משה גפני: אני מודה לך מאוד על הדברים שלך.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: צביקה כהן, אני מבקש שתתחיל עם נושא השמיטה.

צביקה כהן: את הסיכום אני אשאיר לך.

משה גפני: בסדר, אבל קודם כול מנקודת ראותו של משרד החקלאות, בבקשה.

צביקה כהן: השמיטה תהיה עוד פחות משנה, ב-א' תשרי תשפ"ב.

צביקה כהן: אנחנו במשרד רואים את השמיטה, כמו כל דבר בצבא, בשלושה חלקים.

צביקה כהן: החלק הראשון ברמה החקלאות הוא החלק של היתר המכירה – אנחנו רוצים שהיתר המכירה יהיה כפי שצריך, כפי שהיה בשמיטה הקודמת.

צביקה כהן: החלק השני הוא התמיכות למי שאינו עובד בהיתר מכירה, כל נושא המשביתים, כל נושא אוצר בית דין, כל נושא החיטה.

צביקה כהן: יש לא מעט סעיפים תקציביים שקשורים למי שאינו עובד לפי היתר המכירה.

צביקה כהן: החלק השלישי הוא לספק לציבור שלא אוכל בהיתר המכירה מוצרים במחירים סבירים מכל המקורות האפשריים שהם לא היתר מכירה.

צביקה כהן: יש בזה תורה שלמה, כולם מכירים אותה, החל מן הערבה הדרומית ועולי מצרים ועד ייבוא.

צביקה כהן: אנחנו מתעסקים בשלושת החלקים האלה.

צביקה כהן: שני החלקים הראשונים, בנושא אספקת התוצרת אנחנו מאורגנים עד הסוף, אין לנו בעיה, אנחנו יודעים מה לעשות.

צביקה כהן: לא יקרה מצב שלציבור לא יהיה מה לאכול.

משה גפני: בכמה שמיטות אתה היית במשרד החקלאות?

צביקה כהן: יותר מדי.

צביקה כהן: התחלתי צעיר.

צביקה כהן: בתור מנהל השמיטה הזאת היא השמיטה השלישית שלי אבל למעשה זאת השמיטה הרביעית שלי.

משה גפני: אתם משתפרים בעניין הזה?

משה גפני: בכל אופן, זה כרוך בהרבה בעיות טכניות.

צביקה כהן: אנחנו משתפרים.

צביקה כהן: בשמיטה השנייה שלי את הקולות קוראים שהוצאנו לקראת התמיכות עשינו באמצע השמיטה, שזה לא הגיוני.

צביקה כהן: אנחנו צריכים להוציא קול קורא לתמוך.

ינון אזולאי: מתי אתם מוציאים את הקול קורא?

משה גפני: מי אחראי על זה מבחינה מיניסטריאלית?

צביקה כהן: משרד החקלאות.

צביקה כהן: יש אחריות מיניסטריאלית.

משה גפני: ינון אזולאי, אמרתי לך שאתה לא תמיד צודק.

משה גפני: אל תשים לב לזה, זה בדיחה של ועדת הכספים.

ינון אזולאי: הייתה החלטה של ועדת הכספים שהרב גפני יהיה הממונה והמתכלל של כל השמיטה...

משה גפני: לא, לא...

צביקה כהן: משרד החקלאות מתכלל את הנושא אבל הבעיה שלנו היום היא בעיקר בעיה תקציבית.

צביקה כהן: אנחנו נדע להביא את הסחורה כדי שהמגזר שלא צורך מהיתר מכירה יקבל מחירים סבירים.

צביקה כהן: אנחנו מוכנים לזה.

צביקה כהן: אנחנו כבר מוכנים עם יותר מחצי מן הנהלים, וגם קיבלנו תקציב לכל נהלי המשביתים.

צביקה כהן: אנחנו לא מוכנים עם שני דברים עיקריים שהם עניין של כסף:

צביקה כהן: אנחנו לא מוכנים עם היתר המכירה, וזה הדבר הכי דחוף.

צביקה כהן: היתר המכירה נעשה על ידי המשרד לשירותי דת בפיקוח הרבנות.

ינון אזולאי: יש לו תקציב לזה?

צביקה כהן: היתר המכירה דורש תקציב.

צביקה כהן: הם דרשו כ-8 מיליון שקל כדי להפעיל את היתר המכירה.

צביקה כהן: זה לא קורה עדיין.

צביקה כהן: יש להם מכרז אך הם לא יוצאים אליו.

משה גפני: מי זה "הם"?

צביקה כהן: המשרד לשירותי דת והרבנות הראשית.

צביקה כהן: הם מפעילים את זה.

צביקה כהן: זה עניין הלכתי.

צביקה כהן: אנחנו רק רוצים שזה יקרה.

צביקה כהן: היה ולחקלאי לא יהיה ביד היתר המכירה אז הוא לא יוכל למכור את הסחורה שלו.

צביקה כהן: זה הדבר הכי דחוף וזה התקציב הכי קטן לכאורה, זה היתר המכירה.

צביקה כהן: שאר התקציבים, הגשנו - - -

משה גפני: שאר התקציבים זה אתם?

צביקה כהן: אנחנו מנהלים אותם, את חלק משאר התקציבים, אבל הם לא באים מאיתנו.

צביקה כהן: התקציבים האלה צריכים לבוא על ידי ממשלת ישראל.

משה גפני: אמרת שמנהל את זה משרד הדתות, זה 8 מיליון שקל שעדיין לא הגיעו.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: שאר החלקים שדיברת עליהם, מי המנהל שלהם?

צביקה כהן: אם זה דברים חקלאיים – אנחנו המנהלים של העניין.

צביקה כהן: אתן כדוגמה, כל נושא ההשבתה החקלאית – אנחנו מנהלים אותו, כל נושא החיטה – אנחנו מנהלים אותו.

צביקה כהן: אין עדיין כסף לחיטה.

צביקה כהן: להשבתה יש אבל לא מספיק, לא עד הסוף.

משה גפני: למה אין?

צביקה כהן: לחיטה, להיתר מכירה, לכל נושא ההשקעות במגזר - - -

משה גפני: היתר מכירה הבנתי.

משה גפני: מה אנשי משרד האוצר עונים בעניין החיטה?

צביקה כהן: האוצר אומר: אין תקציב מדינה, אין כסף.

משה גפני: בגלל זה לא נוסעים באוטובוס ולא פותחים את בתי הספר?

צביקה כהן: לכן אני מציג את זה פה כדי שתהיה רוח גבית מול החקלאות.

צביקה כהן: אם לא יזרעו חיטה בישראל זה לא יהיה חכם.

צביקה כהן: יש עוד המון דברים.

צביקה כהן: יש גם דברים של תמיכה שיותר קשורים למשרד לשירותי דת.

משה גפני: אתה יכול לעצור לרגע?

משה גפני: מי נמצא כאן מאגף התקציבים?

משה גפני: גלעד קצב, מה אתה אומר על מה שאנחנו שומעים פה לגבי נושא התקציבים?

משה גפני: השמיטה מתקרבת.

גלעד קצב: לגבי התקציבים של השמיטה קיבלנו בקשה ממשרד החקלאות.

גלעד קצב: ביחד עם השר איציק כהן אנחנו עובדים על זה ומנסים לראות.

גלעד קצב: אנחנו עדיין בדיונים על זה וצריכים להחזיר תשובה למשרד החקלאות.

גלעד קצב: אני מודה שלא ידעתי שהדיון יתמקד בשמיטה.

משה גפני: הוא לא מתמקד בשמיטה.

משה גפני: אנחנו מדברים כבר זמן רב על כל החקלאות ואנחנו נמשיך בזה.

משה גפני: מה לגבי השמיטה?

משה גפני: לא חשבת שזה יעלה פה?

גלעד קצב: ספציפית על השמיטה, לא.

ינון אזולאי: על הדגים חשבתם?

גלעד קצב: על התמיכות בחקלאות – כן.

ינון אזולאי: שמיטה זה חלק מן החקלאות, רק שתדעו.

משה גפני: זה מה שהולך להיות בשנה הבאה, זה חלק מן העניין.

גלעד קצב: זה דיון שמתקיים כרגע בוועדת הכלכלה.

משה גפני: אני מבקש תשובות לגבי העניין הזה.

משה גפני: משרד החקלאות ממתין.

משה גפני: הנושא התקציבי עומד כל הזמן לדיון.

משה גפני: אני רוצה לדעת תשובות.

גלעד קצב: בסדר גמור.

ינון אזולאי: מה עם המשרד לשירותי דת, עם ה-8 מיליון שקל?

ינון אזולאי: הועבר לו התקציב הזה?

גלעד קצב: הכול במקשה אחת.

גלעד קצב: זה בקשה של משרד החקלאות.

ינון אזולאי: בשביל להתחיל – זה הדבר הראשון שצריך, היתר המכירה.

ינון אזולאי: אתה יודע מה קורה עם זה?

גלעד קצב: זה הכול ביחד כמקשה אחת.

משה גפני: מתי הם יקבלו תשובה?

גלעד קצב: אנחנו יכולים להחזיר תשובה בשבוע–שבועיים הקרובים.

משה גפני: אין שבועיים.

משה גפני: על מה אתה מדבר?

משה גפני: זה תהליך ארוך שנוגע להרבה מאוד חקלאים, להרבה מאוד אנשים, זה לא דבר שאפשר לחכות איתו.

משה גפני: אתם לא יכולים לנצל את המציאות הזאת שאין תקציב כדי שהעסק הזה לא יעבוד.

משה גפני: אני מבקש תשובה בתוך שבוע.

גלעד קצב: בסדר גמור.

ינון אזולאי: יש לי שאלה למשרד החקלאות.

ינון אזולאי: האם מוצדקת הפקעת המחירים בשמיטה לשומרי השמיטה?

צביקה כהן: לא.

ינון אזולאי: איך אתם מפקחים על זה?

צביקה כהן: אנחנו מנסים להגדיל את כל המקורות, לאפשר לכם, למי שלא צורך לפי היתר המכירה, מכל המקורות.

צביקה כהן: אתן את הדוגמה הכי פשוטה: בתפוח אדמה ובגזר, שזה מוצרים שאין להשיג באזור שלנו, החל מינואר ברגע שנגמר היישום אנחנו מאפשרים לציבור שלכם ייבוא בלי מכס.

צביקה כהן: הפקעת מחירים – ברגע שאני מאפשר ייבוא בלי מכס והמחיר באירופה של תפוח אדמה הוא X ואילו לך הוא נמכר ב-X4, אני מאפשר תחרות אצלכם.

צביקה כהן: אתם לא מתים על תחרות ואני מאפשר תחרות.

ינון אזולאי: למה אין לכם פיקוח?

צביקה כהן: אנחנו לא מפקחים.

ינון אזולאי: מי אמור לפקח על זה?

ינון אזולאי: הרי אם מחר רשת מזון - - -

צביקה כהן: בישראל יש פיקוח על מוצרי חלב וזהו.

ינון אזולאי: אם אתה נותן פטור על מכס אז תפקח שזה יהיה.

צביקה כהן: יש פיקוח על עגבנייה שמגיעה ב-2 שקלים מטורקיה בלי מכס ונמכרת ב-6 שקלים?

צביקה כהן: בואו נתחיל עם זה, לא עם השמיטה.

צביקה כהן: כיום אין פיקוח.

צביקה כהן: יכול להיות שצריך לתקן את החוק, אני לא יודע, אני לא שם.

צביקה כהן: אתם צריכים לאפשר להרבה יותר אנשים לשחק במשחק.

משה גפני: מה לגבי התמיכות בכלל?

צביקה כהן: המספר הכי פשוט פה זה שהתמיכה התקציבית בישראל היא 2.5% בהשוואה לעולם והמכסים בישראל הם כמו באירופה.

צביקה כהן: צא ולמד שאנחנו לא במשחק, אנחנו לא נהיה תחרותיים אף פעם אם לא נרים את המכס או נקבל תמיכות בהשקעות כדי להתייעל.

צביקה כהן: לא יכול להיות שעגבניות אנחנו מייצרים 7–8 טון לדונם.

משה גפני: אתם מעדיפים תמיכות או מכס?

צביקה כהן: אנחנו מעדיפים כמו באירופה למשל, שם יש גם וגם.

צביקה כהן: אתה יודע שהמכס על עגבנייה שמגיעה לאירופה נמוך מאוד, בתנאי שהעגבנייה יקרה.

צביקה כהן: כשמחיר העגבנייה יורד מתחת לסף מסוים פתאום המכס עולה והוא כמו בישראל.

צביקה כהן: כשהעגבנייה במחיר מאוזן אז המכס נמוך מאוד באירופה, כמה אחוזים, 10% בערך.

צביקה כהן: כאשר המחיר של העגבנייה יורד מתחת לסף מסוים, כלומר מגיע אולי מטורקיה במחיר נמוך, פתאום שם המכס עולה.

צביקה כהן: יש מנגנון כזה אצלם.

צביקה כהן: אצלנו זה לא עובד.

צביקה כהן: אצלנו המכס הוא לכאורה גבוה ואין תמיכות.

צביקה כהן: צריך להבין, עגבנייה היא המודל הכי ברור.

צביקה כהן: אנחנו במכס נמוך מאוד ובלי תמיכות, כאשר בעולם יש תמהיל.

משה גפני: תודה, צביקה, אני מודה לך.

גלעד קצב: אשמח להתייחס.

גלעד קצב: כשמסתכלים על התמיכות בישראל בחקלאות אכן אנחנו ברמה שדומה לאירופה.

גלעד קצב: יש לנו קצת ויכוח עם משרד החקלאות על הרמה עצמה, כמה אנחנו תומכים.

גלעד קצב: זה דומה לאירופה, יותר גבוה מארצות הברית.

גלעד קצב: כפי שראינו במצגת, עיקר התמיכות הוא בתמיכות עקיפות דרך מכסים, דרך מכסות, רגולציה וכדומה.

גלעד קצב: זה גורם לרמת מחירים גבוהה, מגוון מוצרים נמוך ויעילות נמוכה.

גלעד קצב: כשאנחנו מסתכלים על המכסים – המכסים בחקלאות הם הגבוהים ביותר מכל קטגוריות המוצרים.

גלעד קצב: המכסים יכולים להתחיל מ-50% ואפילו להגיע ל-300%.

גלעד קצב: זה לא קיים באף תחום אחר.

גלעד קצב: בעיקר בתחום חלב, ביצים, ירקות ופירות.

גלעד קצב: ראינו שכאשר מורידים את המכסים המחיר לצרכן יורד.

גלעד קצב: ראינו את זה בדגים וראינו את זה גם בהפחתת מחירים בבקר.

גלעד קצב: כשאנחנו מסתכלים על מדינות אחרות, המגמה היא לעבור לתמיכה ישירה, להוריד את התמיכה דרך מכסות ומכסים ולעבור לתמיכה תקציבית ישירה לחקלאי.

משה גפני: למה אתם לא עושים את זה?

משה גפני: משרד החקלאות מסכים לזה.

גלעד קצב: זה בדיוק מה שאנחנו עושים.

גלעד קצב: שר האוצר הנחה אותנו להתחיל במהלך הזה בשיתוף עם משרד החקלאות ואנחנו בדיונים בדיוק על זה לקראת חוק ההסדרים הקרוב.

גלעד קצב: שר האוצר הציע את הרעיון הזה.

משה גפני: אתם הולכים למהלך שצביקה כהן אמר עכשיו, שאנחנו צריכים להיות דומים למדינות באירופה ולמדינות אחרות בעולם?

גלעד קצב: כמובן, מעבר לתמיכה תקציבית ישירה, ובתמורה לזה הורדה של מכסים והורדה של מכסות.

משה גפני: מי מפריע לעשות את זה?

משה גפני: משרד החקלאות מסכים, רוצה, אתם רוצים, אפילו יזמתם את זה, כך אתה אומר.

משה גפני: אז למה זה לא קורה?

גלעד קצב: אנחנו בדיונים מול משרד החקלאות.

גלעד קצב: אנחנו מקווים מאוד שזה יגיע לקראת חוק ההסדרים הקרוב.

משה גפני: לא הבנתי.

משה גפני: למדתי באזרחות את תקנון הכנסת.

משה גפני: חקלאות, עם כל מה שעכשיו דיברתם, לא נוגעת לחוק ההסדרים.

משה גפני: תביאו את זה.

משה גפני: מה זה "חוק ההסדרים"?

גלעד קצב: זו תהיה רפורמה כוללת.

משה גפני: אז מה זה קשור?

משה גפני: הפכתם להיות עבדים של חוק ההסדרים.

משה גפני: זה לא יכול לבוא באופן נורמלי?

גלעד קצב: יש מנגנונים של הגנת הצומח שמצריכים תיקון חקיקה וגם חייבים מראש לקבוע תקציב.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני מבקש לסכם את הדיון.

משה גפני: אני שמח על הדיון הזה.

משה גפני: אנחנו רואים בחקלאות חשיבות רבה מכל בחינה אפשרית, גם בנושא של החקלאות לדורותיה, שאנחנו בעם היהודי רואים בזה חשיבות רבה מאוד.

משה גפני: אנחנו חושבים שצריך לעודד את החקלאים.

משה גפני: כפי שדיברנו גם קודם, אנחנו רוצים שלא יהיה היטל על עובדים זרים בחקלאות.

משה גפני: אין לזה שום הצדקה וצריך לבטל את זה.

משה גפני: כפי שסיכמתי בדיון הקודם, אנחנו נניח את הצעות החוק שאכן יבטלו את זה.

משה גפני: אדבר גם עם שר האוצר.

משה גפני: אני מבקש לא לחכות לחוק ההסדרים ולהביא, אם יש הסכמה בין משרד החקלאות לבין משרד האוצר, להיות מדינה מודרנית נורמלית, כפי שיש בכל העולם.

משה גפני: אנחנו יודעים שצריך לדעת לנתב את זה.

משה גפני: יש מקרים שבהם צריך להוריד את המכס אבל צריך להעלות את התמיכות בחקלאים.

משה גפני: צריך לעשות את הדברים האלה באופן גמיש ולא באופן "מרובע".

משה גפני: אני מברך את החקלאים ביום חגם ומברך גם את משרד האוצר, אבל בעיקר את משרד החקלאות שעוסק בעניין הזה במשך שנים רבות.

משה גפני: אני מבקש בתוך שבוע להביא את התוכנית לגבי שנת השמיטה שתחול בשנת תשפ"ב.

משה גפני: צריך להיערך לזה.

משה גפני: בשמיטה הקודמת בתאריך הזה היינו כבר גם עם חלק מן התקציב.

משה גפני: אני מבקש שהדבר הזה ייעשה.

משה גפני: יש חשיבות רבה לכך שזה ייעשה מוקדם ועם תכנון רציני.

משה גפני: אני מודה לכם על הדיון הזה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: תראו בוועדה הזאת ועדה התומכת בכל נושא החקלאות, תקצוב החקלאות וסיוע לחקלאים.

משה גפני: תודה רבה.