ועדת הכספים, כנסת 23, פרוטוקול מספר 191, 2020-12-01 11:00

משה גפני: שלום רב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

משה גפני: על סדר-היום: הצעת אישור דרך הפרטת חברת נמל חיפה בע"מ (החברה) בהתאם לסעיף 59ב(ח) לחוק החברות הממשלתיות, התשל"ה- 1975.

משה גפני: מי מציג את הבקשה?

משה גפני: בבקשה.

רועי כחלון: שלום לכולם.

רועי כחלון: שמי רועי כחלון – סגן מנהל רשות החברות ומטפל בהליך ההפרטה של חברת נמל חיפה וגם בנמלי הים הנוספים.

רועי כחלון: חברת נמל חיפה הוקמה בשנת 2005 כחלק מהרפורמה בנמלי הים.

רועי כחלון: אסביר שוב את המודל – פירקו את רשות הנמלים והרכבות במשרד התחבורה.

רועי כחלון: הקימו רשות רגולטורית קטנה ומצומצמת במשרד התחבורה.

רועי כחלון: יחד איתה הקימו חברה ממשלתית לנדור חנ"י, חברת נמלי ישראל, שמחזיקה במקרקעין של כל נמלי הים במדינת ישראל ואחראית על פיתוח הנמלים, והקימו שלוש חברות ממשלתיות שיועדו מלכתחילה להליך הפרטה.

רועי כחלון: כך אנו מקבלים רגולטור רזה יעיל, חברת מקרקעין שמחזיקה בשטחים וחברות שמתחרות אחת בשנייה ונותנות שירות טוב לאזרחי מדינת ישראל.

רועי כחלון: אפשר לדמות את זה לקניון שיש רגולטור שנותן הנחיות לקניון, יש בעל הקניון, ויש מפעילים שמתחרים על כל קמה או חנות בקניון וכך ממקסמים את הרווחה המשקית.

רועי כחלון: ב-2009 ממשלת ישראל קיבלה החלטה של שלוש חברות הנמל התפעוליות.

רועי כחלון: היא יושמה באופן חלקי עם הפרטת נמל חיפה ב-2013 שעברה לידיים פרטיות.

רועי כחלון: לצערנו נמל חיפה ונמל אשדוד, מדינת ישראל לא השכילה לבצע הליך הפרטה בשנים שלאחר מכן, ושר התחבורה בזמנו ישראל כץ החליט על הקמת שני נמלים חדשים פרטיים – בחיפה ובאשדוד כדי להגביר את התחרות בעולם נמלי הים.

רועי כחלון: הם מוקמים על-ידי חנ"י ועתידים להתחיל את הפעילות שלהם בשנה הבאה.

רועי כחלון: שני נמלים מדהימים, תשתית גדולה מאוד, השקעה של קרוב ל-10 מיליארד שקלים בשני הנמלים יחד.

רועי כחלון: אחד מהם יופעל על ידי חברה שוויצרית MSC, חברה מאוד גדולה שתתחרה בנמל אשדוד ועתיד לפגוע בו בצורה מאוד משמעותית.

רועי כחלון: השני, חברת בת של קוסקו שהולכת להפעיל את הנמל החדש בחיפה, שיתחרה בחברת נמל חיפה בע"מ, חברה הממשלתית, חברת נמל חיפה.

רועי כחלון: לשמחתנו, עובדי חברת נמל חיפה הבינו שעל מנת להתחרות בצורה מיטבית ולהשאיר את החברה ברת קיימא למשך כל תקופת הסמכתה, עד 2054, כדאי להם ללכת להליך מכירה לרוכש אסטרטגי, שיפתח את התשתיות של הנמל וגם חייבנו אותו לפתח – להקים רציף בעלות של בין מיליארד ל-2 מיליארד שקלים שכך חברת נמל חיפה תהיה חברה עם יכולת תשתיתית זהה ואף יותר מהנמלים החדשים.

רועי כחלון: זה אפיק אחד.

רועי כחלון: אפיק נוסף הוא לצמצם את כוח האדם בחברה עם פרישה ברצון, שאנחנו כרגע בהובלת דירקטוריון החברה מבצעים, יביאו את נמל חיפה למצב שיהיו בו עם תחילת התחרות ובשנים הקרובות, במקום אלף ומשהו עובדים – פחות מ-700 עובדים, וכך, עם יכולת תשתיתית טובה ועם כמות עובדים מיטבית ועם הון בקופה הוא יוכל להתחרות בצורה מיטבית עם הנמלים החדשים.

ינון אזולאי: כמה עובדים יהיו שם?

רועי כחלון: אין לנו אינדיקציה מלאה.

רועי כחלון: הנמל יהיה חצי אוטומטי, ומדובר על בין 200 ל-250 עובדים בנמל החדש.

ינון אזולאי: היה ניסיון לעזור להם, לקחת אותם לנמל השני?

משה גפני: אתה לא יכול לדבר אתם .

משה גפני: זו חברה פרטית.

בצלאל סמוטריץ': עובדים טובים ייקלטו.

בצלאל סמוטריץ': עובדים לא טובים – גם אתה לא רוצה שייקלטו.

בצלאל סמוטריץ': אם היו רוצים שהוועדה תאשר להם, היו צריכים להזמין את כל חברי הוועדה לסיור, לראות בעיניים מה זה נמל חדש, מה זה טכנולוגיה חדשה.

משה גפני: שואל חבר הכנסת אזולאי, האם העובדים שיעזיבו אותם בנמל חיפה, האם הם יעברו לנמל החדש?

רועי כחלון: באופן וולונטרי אני יודע שהנמלים החדשים מן הסתם צריכים כוח אדם מיומן.

רועי כחלון: הם חברה פרטית, יעסיקו את העובדים הטובים ביותר.

משה גפני: בצלאל צודק.

בצלאל סמוטריץ': אוי ואבוי אם היתה לנו השפעה על זה כמדינה.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו רוצים להוציא את זה לשחקנים פרטיים שיעשו את זה יותר יעיל, יותר בזול.

משה גפני: רק מה נעשה עם המובטלים בחיפה.

בצלאל סמוטריץ': אתה צודק.

בצלאל סמוטריץ': חצי מיליון מובטלים יצאו לשוק התעסוקה- - -

משה גפני: כשהייתי באופוזיציה אמרתי שאתה יכול להתייעל אבל העובדים חשובים יותר כי האזרחים חשובים מההתייעלות.

בצלאל סמוטריץ': אבל זה גם לא טוב לעובדים להיות במקום שהם לא יעילים בו.

בצלאל סמוטריץ': תעשה הסבות מקצועיות, תפקח.

משה גפני: בבקשה.

רועי כחלון: הפתיחה של הנמלים החדשים הובילה ב-2013 ו-2014 לסכסוך עבודה גדול בבית הדין הארצי לעבודה עם שתי חברות הנמל.

רועי כחלון: לשמחתנו, מאחר שהגענו להסכמות עם העובדים והכול מוסכם וההסתדרות נמצאת גם בזום, הכול בשיתוף פעולה, העובדים רוצים את זה לא פחות מאתנו.

רועי כחלון: בנמל חיפה הסכסוך הסתיים ועדיין קיים בנמל אשדוד, יועבר.

משה גפני: תודה.

משה גפני: אתה מציג את הדברים יפה.

משה גפני: יש לנו פה אורחת נכבדה, ראש עיריית חיפה, ד"ר עינת קליש.

משה גפני: בעיר שלך הולכים לעשות משהו יוצא מן הכלל.

משה גפני: את צריכה לתת אישורים ולהיות בעניין.

משה גפני: כולנו רוצים לדעת את עמדתך.

משה גפני: אנו מקדמים אותך בברכה.

משה גפני: זו פעם ראשונה שאת בוועדת הכספים.

משה גפני: בבקשה.

עינת קליש: תודה על ההזמנה.

עינת קליש: ברוכים הנמצאים.

עינת קליש: אני רוצה להעלות כמה נקודות.

עינת קליש: ראשית, כל השטח של הנמל הזה נמצא בשטח שעבר הסכמים עם עיריית חיפה, נחתמו הסכמים ב-2017 בחזית הים העירונית.

עינת קליש: לא סתם בתוך ההסכמים האלה אפילו עיריית חיפה מוותרת על מיסים ועל ארנונה ועל עוד כל מיני דברים.

עינת קליש: כרקע אני רוצה לומר שהדרך שבה ההפרטה מתבצעת לא ראויה, כי עיריית חיפה לא היתה צד לכל הענין.

עינת קליש: עד היום אנחנו מבקשים לראות מסמכים על ההפרטה ואנחנו לא רואים למרות שאנחנו חלק מההסכמים.

עינת קליש: אשמח להסביר קצת יותר על מה שקורה.

עינת קליש: אני מבקשת בהסבר על דרך ההפרטה, מסגני וממלא מקומי לדבר על ההיבטים המשפטיים.

עינת קליש: חזית הים העירונית זה אולי המקומות הכי חשובים לעתיד העיר חיפה.

עינת קליש: אני לא רוצה להתחיל להסביר את המשמעות של עיר שנפתחת לים ושנים רבות לפניי נקבעו הסכמים טובים.

עינת קליש: יש גם תוכנית מתאר ארצית, תמ"א 13(3א), שאושרה ולא מקוימת.

עינת קליש: כבר היום לא עומדים בה.

עינת קליש: כל התהליך הזה מעלה הרבה מאוד סימני שאלה כי לא ברור לנו מה מחזיקים ואיך.

עינת קליש: לפני שבועיים, ב-12 בחודש, אנו מגלים להפתעתנו במועצה הארצית שתי תוכניות, 118 ו-119, שאחת מהן מדברת על חידוש של נמל הדלקים הישן שנמצא בתוך שטח ההפרטה.

עינת קליש: אנו מדברים על נמל דלקים שהולך להיות כ-400 מטר משטח שאמור להפוך להיות ציבורי, שעיריית חיפה ומשרד התחבורה וחברת נמלי ישראל חתמו עליו הסכמים ב-2017.

עינת קליש: כך שלמעשה אנו לא רואים שום היגיון ושום דרך שבה חזית ים עירונית- - -

משה גפני: מה זה נמל דלקים?

עינת קליש: זה נמל דלקים ישן שכולם מדברים כל הזמן על כך שצריך לסגור אותו ולהעביר אותו לנמל המפרץ, שהולך להיות נמל חדש במקום אחר.

עינת קליש: אנו מגלים להפתעתנו שיש תוכנית לחדש את הנמל הזה שנמצא 400 מטר מחזית הים העירונית, היכן שאותם תושבים, שוויתרו על המיסים כדי להרחיב את העיר שלהם ולפתוח את העיר אל הים, הולכים לשתות קפה 400 מטר ליד נמל דלקים.

עינת קליש: אנחנו לא יודעים אם זה בתוכנית, לא בתוכנית, כן הולכים להפריט, לא הולכים להפריט.

עינת קליש: לפני עשר שנים, כשהפריטו את נמל אילת, העירייה היתה חלק מהשיח.

עינת קליש: הראו לה את המסמכים, שיתפו אותה בשאלות- - -

משה גפני: למה לא הראו לכם?

עינת קליש: שאלה טובה.

עינת קליש: הגוף היחיד שהיה אתנו בקשר היה חברת נמל חיפה, שעם כל הכבוד, הוא רוצה להחתים אותם, אבל הוא אינו שם, הוא לא יכול להחתים אותנו.

עינת קליש: החברות הממשלתיות אפילו לא טרחו – רק שבוע שעבר היתה לנו שיחה וביקשנו מסמכים וטרם קיבלנו אותם.

עינת קליש: לא ייתכן שעיריית חיפה, שחתומה על הסכמים, לא רואה מה הולך להיות שם, כשתושבי העיר ויתרו על השטח הזה, ויתרו על המיסוי, ויתרו על ההיטלים, ויתרו על הארנונה.

עינת קליש: אנחנו בסופו של דבר צריכים לתת שירות - מים, ביוב, אשפה וכו'.

עינת קליש: היו לנו אירועים עם הנמל בשנה האחרונה או בשנתיים, מאז שנכנסתי לתפקיד.

עינת קליש: פתאום בשבת אנחנו מקבלים שריפה.

עינת קליש: מוצאי שבת אנחנו באים לתקן שם את הכביש כדי שביום ראשון הנמל יוכל לחזור לפעילות.

עינת קליש: מי ייתן להם את השירות?

עינת קליש: זה בלב העיר.

עינת קליש: השטח הזה הוא העתיד של העיר.

עינת קליש: הכניסו לחיפה את האימפריה הסינית.

עינת קליש: שאלו, לא שאלו – זו עובדה מוגמרת.

עינת קליש: יש פה סוגיות בין-לאומיות אדירות, ואני רוצה לדעת שהמדינה נתנה עליהן את הדעת.

עינת קליש: אם מחר בבוקר עוד חברה סינית היתה מתיישבת לנו בתוך העיר חיפה, למה שלא ניתן להם את כל העיר?

משה גפני: אל תגידי את זה בקול...

עינת קליש: אני לא מבינה איך נותנים לגורמים זרים, עם כל הכבוד לרצונות הכלכליים האלה ועם הרצון להתייעל, ואני לגמרי מסכימה עם הרצון להתייעל, אבל יש פה גם סוגיות בין-לאומיות, גיאו פוליטיות עצומות, ולא יכול שהעיר חיפה מצד אחד נכנסה ככה.

עינת קליש: אני רוצה לחזור ולבקש מנחשון כמה מילים על ההיבטים המשפטיים ועל הדרך שבה זה נעשה.

משה גפני: אתן לו, אבל קודם - מה זה הדבר הזה?

אשל ארמוני: אני מבקש להשיב.

אשל ארמוני: יושב-ראש נמל חיפה.

אשל ארמוני: קודם כל, אנחנו מדברים על החלטת ממשלה שהתקבלה ב-2009 והנה סוף סוף אנחנו מממשים אותה אחרי שלוש שנים של דיונים למול תשעה ועדים, הסתדרות, הממונה על השכר, אגף התקציבים, רשות החברות, חנ"י, משרד התחבורה וגורמים שונים.

משה גפני: היתה החלטת ממשלה בינואר 2020 על הפרטה.

משה גפני: מינואר 2020 – אנחנו היום בתחילת דצמבר.

משה גפני: אני טועה?

משה גפני: כששמתי את זה על סדר-היום, זה גם כן היה בהתלבטות קשה, עוד לא למדנו את כל העניין.

משה גפני: נראה פה כמה דברים משונים.

משה גפני: הראשון, שפתאום באה עיריית חיפה ואומרת: לא דיברו אתה.

משה גפני: מה עשיתם מינואר עד שזה הגיע לכאן?

אשל ארמוני: נכון שהתקבלה החלטת ממשלה, אבל היא התקבלה אחרי שנעשתה הרבה מאוד עבודה להביא את כל הגורמים לכך שבסופו של דבר הנמל הזה יופרט.

אשל ארמוני: הצורך בהפרטה נובע מאסטרטגיה שתאפשר לנמל הזה להתחרות עם הנמלים החדשים.

אשל ארמוני: כבר נאמר פה שאלו נמלים שיהיו בהם 250 עובדים לעומת 700 עובדים שלנו.

אשל ארמוני: נעשתה פה הרבה מאוד עבודה, והיא לא היתה קורית לולא הנמל היה דוחף את הדברים קדימה.

אשל ארמוני: לגבי שיתוף הפעולה עם העירייה, ואני רוצה לגעת רק בדברים שקשורים בנמל, כי ראשת העיר העלתה דברים שלא קשורים לחברת נמל חיפה אלא לחברת נמלי ישראל ואולי גם לרשות החברות.

אשל ארמוני: באשר לדברים שקשורים לחברת נמל חיפה, הדבר המרכזי הוא חזית הים.

אשל ארמוני: ההחלטה על חזית הים התקבלה עוד ב-2017.

אשל ארמוני: זו החלטה סטטוטורית של הקמת חזית ים שניתן להוציא היתרים מכוח תמ"א.

אשל ארמוני: מ-2017, ובקדנציה של קודמה ניסחנו טיוטה לשיתוף פעולה, כי חזית הים הזו צריכה להיות מתופעלת על ידי חברת בת משותפת של העירייה ושל חברת הנמל.

אשל ארמוני: זה נעשה עוד לפני בכלל שדובר על הפרטה.

אשל ארמוני: ביום הראשון שראשת העיר נכנסה לתפקידה הופעתי אצלה בלשכה כדי לדבר על חזית הים.

אשל ארמוני: מאז נעשו ניסיונות רבים כדי להגיע לדיון על אותה טיוטה שלו כרגע היתה חתומה, היה לי יותר קל למכור את הנמל.

אשל ארמוני: בסופו של דבר אני חושב, שבכל מה שעשינו, היינו בחיבור עם העירייה בנוגע לחזית הים, שזה החלק של חברת נמל חיפה.

אשל ארמוני: אני מקווה, ואכן סוף סוף בהתערבות המועצה הלאומית לכלכלה הגענו להגיע לדיון בעירייה וראינו מה הפערים מבחינתה, למרות שכבר לפני שנה העברנו להם את החומרים.

עינת קליש: ממש לא.

משה גפני: אתה לא מנהל איתה דיאלוג.

אשל ארמוני: מצאנו קושי לייצר את שיתוף הפעולה הנדרש, אבל אני מאוד אופטימי כי אני חושב שראשת העיר רואה עין בעין את הצורך ואת החשיבות של חזית הים לפיתוח העיר כולה.

אשל ארמוני: מדובר בשכיית חמדה, שנצליח לסכם בחודשים הקרובים את מה שיש לסכם.

אשל ארמוני: לגבי הדברים שמעלה ראשת העיר, וייתכן שחלקם בצדק, לגבי ההקשרים הסביבתיים שיש בין פרויקטים אחרים לחזית הים, אני חושב שאת הדיאלוג הזה כן יש לקיים.

אשל ארמוני: כל מה שקשור בכך שחזית הים צריך להיות אזור נקי, שאנשים יבואו אליו בכיף – אנחנו כמובן בעד.

משה גפני: אני התלבטתי מאוד אם להביא את זה לסדר-היום.

משה גפני: הוא אמר שלקח הרבה זמן עד שזה התקדם, גם לגבי הנושא של הפרטת נמל חיפה.

משה גפני: גם לא לקחתי בחשבון את נושא העובדים.

משה גפני: יש לדעת, שהעובדים יפוטרו.

אשל ארמוני: לגבי זה, הוועדה הזאת באמת מאוד רגישה לסוגיית העובדים.

משה גפני: אז נעזוב את זה רגע.

משה גפני: אנחנו יושבים פה כדי לעזור לציבור; לעשות דברים לטובת העניין גם מבחינה מקצועית וגם מבחינת הנושא הסביבתי וכל מה שנלווה.

משה גפני: חיפה היא עיר רגישה.

משה גפני: הייתי הרבה פעמים בשנים האחרונות, כשניהלתי, וגם כאן בוועדה, לגבי הנושא של זיהומים וכו'.

משה גפני: הציבור שם מאוד חושש מדברים שלא נוגעים רק להפרטה, אבל ההפרטה היא חלק מהעניין.

משה גפני: אם היתה מגיעה לפה ראשת העיר ואומרת: ההפרטה היא לטובת העיר, וחובה שיש לעשותה, כפי שאני, כששמתי את זה על סדר-היום, הייתי מבקש מהיועצת המשפטית של הוועדה לבדוק את זה יותר ולהיכנס לעניין.

משה גפני: כשראשת העיר אומרת: לא דיברו אתנו – זה לא משנה.

משה גפני: אנחנו כאן עכשיו.

משה גפני: אנחנו רוצים שתשבו.

רועי כחלון: אנחנו רשות החברות.

רועי כחלון: קיימתי בחודש יוני פגישה עם ממלא מקומה.

רועי כחלון: אין בעיה לקדם את זה.

רועי כחלון: אבל יש להבין – חנ"י שאחראית על פיתוח הנמלים.

משה גפני: מי שחתום על הבקשה אליי – זה רשות החברות הממשלתיות.

משה גפני: אני רוצה לדעת, האם יש הסכמה ביניכם על הנושא של ההפרטה?

רועי כחלון: אני מייצג את מדינת ישראל.

רועי כחלון: אני רוצה למכור מניות מגורם א' לגורם ב'.

משה גפני: לא רק אתה מייצג את מדינת ישראל.

משה גפני: גם אני מייצג את מדינת ישראל.

משה גפני: אני רוצה שההפרטה תצא לפועל, ובצורה המיטבית, ושהיא תהיה בהסכמה ובמיוחד עם הגורם העירוני שנמצא שם בנוגע להפרטה.

רועי כחלון: היא רוצה 50% ממניות החברה.

רועי כחלון: אולי ניתן לה אותם?

משה גפני: אנחנו נכריע בעניין הזה.

משה גפני: אני מקווה שתגיעו להסכמה.

רועי כחלון: אני לא הוסמכתי לשבת עם ראש העיר.

רועי כחלון: אני לא מקבל החלטות עבור חנ"י, אני לא חנ"י.

רועי כחלון: אחראי על משרד התחבורה.

רועי כחלון: מה הזעם של ראש העיר – במקום שחנ"י תאשר אצלה תוכניות על פיתוח המפרץ, חנ"י כנראה החליטה לעלות למועצה הארצית.

ינון אזולאי: למה אתה מסביר את הזעם שלה?

ינון אזולאי: תן לה שתגיד את זה.

ינון אזולאי: תסביר אתה את הצד שלך.

עינת קליש: אני מבקשת לומר – פה במסמך שחילקתם סעיף 2(1)(4) אתם מדברים על ההסכמים המתאימים ומינוי משקיפים מטעם העובדים ודירקטוריון וחברה, ועדת הביקורת.

עינת קליש: כלומר כולם שומרים על הזכויות של כולם, ולמי לא נשאר – רק עיריית חיפה לא נמצאת בסיפור הזה.

עינת קליש: בחיים לא העלינו דבר כזה.

עינת קליש: אבל לא ייתכן שמחר בוקר שטח אדיר- - -

ה רועי כחלון: השטח נשאר של מדינת ישראל.

ה רועי כחלון: זה לא נכון.

עינת קליש: שטח שנמצא בתוך העיר חיפה, שטח אדיר ואחד הקריטיים.

עינת קליש: לא ייתכן שאין לנו יכולת לשים שם משקיף מטעמנו.

רועי כחלון: אין דבר כזה בחברה בהפרטה.

רועי כחלון: אולי נשים משקיף- - -

עינת קליש: אז תדבר איתי על זה.

עינת קליש: העיר חיפה, שצריכה לתת שירות - זה שטח עיקרי שהולך להיות שטח קריטי.

עינת קליש: בסופו של דבר אנחנו לא בכלל נמצאים, אפילו לא בדיונים.

עינת קליש: זה לא ייתכן.

עינת קליש: לגבי הנושא הסביבתי, היום ועדת מנכ"לים, אתמול עשו סיור, נפגשנו אתם, הכול טוב ויפה.

עינת קליש: מצד אחד מדברים חדשנות, ניקוי המפעלים המזהמים.

עינת קליש: יד אחת מדברת כך, והיד השנייה עושה דברים אחרים.

עינת קליש: יד אחת מלטפת אותנו ויד אחת מתחת לדלת מכניסה לנו דברים שאנחנו לא יודעים מהם.

עינת קליש: בבקשה שיתכבדו במערכות התכנון להסביר לנו מה הולך להיות העתיד באמת.

עינת קליש: אנחנו מדברים על 5 נמלים של דלקים ותזקיקים וכימיקלים, ששלושה בתוך השטח של נמל חיפה, שאנחנו לא יודעים מה הולך להיות איתם.

עינת קליש: שניים חדשים.

עינת קליש: איפה שהאזור של האמוניה שהוציאו אותו, וכולם מכירים את הסיפור - הולכים להכניס לשם לא רק כימיקלים אלא להגדיל את רציף הכימיקלים, כלומר אנחנו מהפח אל הפחת, ואף אחד לא מסביר לנו מה הולך להיות שם.

משה גפני: תודה.

משה גפני: בצלאל, אני רוצה שינסו כן להידבר ביניהם.

משה גפני: בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': קודם כל, זה עצוב נורא.

בצלאל סמוטריץ': נמל חיפה נמצא בחיפה.

בצלאל סמוטריץ': העיר חיפה היא לא רק נמל.

בצלאל סמוטריץ': חיפה יושבת כצומת תחבורתית בהרבה מובנים הרבה מאוד שנים, היסטורית.

בצלאל סמוטריץ': העיר חיפה ותושביה משלמים מחיר, וסובלים לא מעט עובדתית.

בצלאל סמוטריץ': צריך להיות שם נמל, ולא ייתכן שהעיר חיפה לא תרוויח ותיהנה מהמשאב הטבעי הזה.

בצלאל סמוטריץ': זה לא היה ככה משך הרבה מאוד שנים.

בצלאל סמוטריץ': היא רק סבלה את החצר האחורית של כל הנזק שנגרם כתוצאה מכך שהיא יושבת איפה שהיא יושבת.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שהיא יכולה, כפי שתל אביב נהנית מנמל – בשיתוף פעולה נכון אפשר לייצר עסקת ווין-ווין – גם לייצר את כל השימושים שמדינת ישראל והמשק הישראלי צריכים – ואני אומר לא רק לגבי הנמלים; זה נכון לגבי שדה התעופה, זה נכון לגבי רכבת, מסילת החוף שעוברת שם וצריכה להמשיך עוד יותר צפונה, ועבודה נכונה ותשומת לב נכונה, זה יכול לשרת את שני הצדדים.

בצלאל סמוטריץ': אני מבין שיש קצר בתקשורת, אבל, אדוני היושב בראש, וראש העיר תעיד, כשנכנסתי תפקידי השקענו הרבה ביחד לנסות לייצר את אותו מבט אחד שינסה לתת מענה לשני הצרכים.

בצלאל סמוטריץ': אלא מה – אתה לא יכול להפיל את זה לא על רשות החברות – היא לא קשורה לזה בעצם.

בצלאל סמוטריץ': באמת – יכול להיות שאפשר לנצל את ההזדמנות; סוג של בן ערובה, אבל זה לא קשור להפרטה.

בצלאל סמוטריץ': ההפרטה היא בסך הכול העברת מניות.

בצלאל סמוטריץ': זה מה שניסה רועי לומר.

בצלאל סמוטריץ': מה הקשר חנ"י?

בצלאל סמוטריץ': כמי שמנהל את הנמל הייתי מצפה לשיתוף פעולה הרבה יותר משמעותי ועמוק בינה לבין עיריית חיפה, אבל בעניין הזה רשות החברות היא רק רגולטור על העניינים הפרוצדורליים של חנ"י.

בצלאל סמוטריץ': רשות החברות לא מנהלת את המדיניות של חנ"י.

בצלאל סמוטריץ': לכן בסוף זה חוזר לשר או למשרד.

בצלאל סמוטריץ': בסוף מי שיודע להסתכל בראייה מערכתית, לומר: יש פה נמל, ורכבת, מי שמכיר את חיפה, הכול הולך יחד - לשאר הנמל מגיעה רכבת, שצריכה להיות רכבת נוסעים חדשה עם הנמל החדש, והארכת שדה התעופה עוברת על גשרון שיעבור בסוף מעל הרכבת והנמל ויסתדר עם המבנים.

בצלאל סמוטריץ': יש פה ראייה מרחבית מתכללת שבסופו של דבר שר או שרה אמורים לתכלל אותו.

משה גפני: בזמן שלך זה נעשה?

בצלאל סמוטריץ': תעיד ראש העיר - השקענו המון, ופתרנו ביחד, בתפיסה הזאת.

בצלאל סמוטריץ': ראש העיר התיישבה על הכיסא שלי, הבינה את האילוצים שלי, פיזית; אני ישבתי על הכיסא שלה פיזית והבנתי את האילוצים שלה וניסינו לרבע מעגלים.

בצלאל סמוטריץ': והצלחנו.

בצלאל סמוטריץ': חתמנו הסכמים ויעידו חלק מהיושבים כאן.

משה גפני: אז למה זה מגיע היום כך?

בצלאל סמוטריץ': אני לא בטוח שנכון להחיל את המשימה הנכונה והקריטית הזו עכשיו על הסיכה הזאת שנקראת הליך העברת המניות וההפרטה, שהיא חלק ממארג הרבה יותר כולל של הרפורמה.

בצלאל סמוטריץ': באמת זה לא קשור.

בצלאל סמוטריץ': מי שמתכנן מכיר את זה.

בצלאל סמוטריץ': אצלי זה לא היה קורה.

בצלאל סמוטריץ': מי שמתכנן בלי לדבר עם ראש העיר זה חנ"י, שמגישה את זה.

בצלאל סמוטריץ': היא הולכת כנראה למועצה הארצית כי היא לא מצליחה להגיע להסכמות עם העירייה אז היא מדלגת מעליה.

בצלאל סמוטריץ': אני לא מכיר את זה היום – יודע מה היה לפני שמונה חודשים, אבל ברור לי שזה חייב להיעשות בהסכמה.

בצלאל סמוטריץ': ברור לי שאין מצב שאירוע כזה של תכנון ופיתוח לא נעשה בשיתוף פעולה.

בצלאל סמוטריץ': אני גם אומר לראש העיר - לא בטוח שנכון לקחת את האירוע הגדול והכל כך צודק הזה - יהיה מספיק לשים על הסיכה של העברת המניות שהוא הליך פרוצדורלי לחלוטין.

עינת קליש: אי אפשר לומר: אז פה לא ככה, אבל לא לעצור.

בצלאל סמוטריץ': אולי תזמין את השרה?

משה גפני: אני אדבר עם השרה.

רם בן ברק: שמעתי את השרה לאיכות הסביבה לפני כמה ימים מציגה תוכנית למפרץ חיפה גרנדיוזית, של פינוי הדלקים וכו'.

רם בן ברק: מצד שני, אני שומע כאן שיש עוד דלקים.

משה גפני: אני מציע – יש לנו בעיות עם הנושא של ההפרטה עצמה, שעלינו ללמוד את זה עוד.

משה גפני: זה סיפור ארוך.

משה גפני: ציבורית אני מבקש – תשבו עם העירייה.

משה גפני: יהיו מחלוקות בעניין הזה - תבואו לכאן.

משה גפני: נשתדל להכריע בעניין, לראות שזה – בצדק, כפי שאמר בצלאל - אנחנו מדברים על עיר ואם בישראל עם כל כך הרבה בעיות.

משה גפני: להגיע להסכמה.

משה גפני: זה לא שאנחנו מתפזרים לדרכנו.

משה גפני: אני מבקש שתשבו, נסו להגיע להסכמה.

משה גפני: ואז נצטרך להצביע.

משה גפני: בבקשה.

אשל ארמוני: כבוד היושב-ראש, מצד אחד, יש הדברים שאומרת ראשת העיר, ובצדק היא מגינה על העניינים הסביבתיים, ומצד שני יש פה תהליך הפרטה שקשור בחלקו הקטן לעיריית חיפה.

אשל ארמוני: תהליך ההפרטה הזה כבר החל.

אשל ארמוני: אנו כבר קיבלנו הצעות של 18 חברות.

אשל ארמוני: אנחנו מוכרים פה נכס של מדינת ישראל.

משה גפני: נקיים דיון.

אשל ארמוני: אני שואל, האם ניתן – אני לא חושב שראשת העיר מתנגדת להפרטה ולמתכונתה.

אשל ארמוני: שלוש שנים אנחנו עובדים, ומדינת ישראל מנסה 11 שנה לבצע את ההפרטה.

אשל ארמוני: ברור שכל פעם יש עוד משהו.

אשל ארמוני: ברור שצריך לדבר עם ההסתדרות ועם הוועדים.

עינת קליש: רק לא עם העירייה.

אשל ארמוני: עם העירייה יש לדבר על חזית הים.

אשל ארמוני: לגזי חזית הים, מעוגן בתוך הסכם העקרונות שנחתם ב-2017 עם עיריית חיפה, שהעירייה תהיה מבחינת המשילות, שותפה מלאה.

אשל ארמוני: אם ניתן, אני מבקש כן לאשר את הליך ההפרטה ובמקביל, לקבוע תהליך מול עיריית חיפה כי הוא עשוי להתמשך זמן רב, ועשוי לגרור את העובדים שבסופו של דבר נגיע למצב שלא נפריט את החברה.

אשל ארמוני: ומה שיקרה, שאלף משפחות – ואתם דואגים למשפחות – אם לא נפריט את החברה ולא נהיה תחרותיים, אלף משפחות לא יוכלו להתחרות עם 250 סינים, וזה יקרה עוד חצי שנה.

משה גפני: הייתם צריכים להביא את זה במשך כל הזמן הזה, שהממשלה לא הביאה, שנלמד את זה.

משה גפני: מדובר בהפרטה לא קלה.

משה גפני: אין לי טענות לאף אחד.

משה גפני: עלינו לעשות מלאכתנו.

משה גפני: אני מבקש מהלשכה המשפטית שלנו, ללמוד את זה יותר לעומק.

משה גפני: התעוררו פה כל מיני בעיות.

משה גפני: בבקשה.

נחשון צוק: אומר חמש נקודות בקצרה.

נחשון צוק: הכנו את הנקודות, מה הבעיות בדרך ההפרטה.

נחשון צוק: יש מציאות משפטית מקובלת של התייעצות כפי שנעשתה לפני עשר שנים עם נמל אילת.

נחשון צוק: שם לא היה שום שינוי.

נחשון צוק: מכרו פעילות ימית.

נחשון צוק: פה עושים שינוי גדול לפעילות אזרחית.

נחשון צוק: שם על פסטיבל ג'אז התייעצו אתם.

נחשון צוק: כאן רשות החברות לא פנתה אלינו להתייעץ במשך שנתיים.

נחשון צוק: דיברנו עם נמל חיפה, אבל רשות החברות לא פנו.

קרן ברק: האם חלק מההליך זה שיושבים עם העירייה?

קרן ברק: באשדוד זה נעשה?

משה גפני: באשדוד לא נעשה עדיין.

משה גפני: הם אומרים שבאילת כן.

נחשון צוק: באילת נעשה ובדקנו את זה.

בצלאל סמוטריץ': יש פה טענה.

בצלאל סמוטריץ': ניקח רק את חזית הים.

בצלאל סמוטריץ': יש שותפות חצי חצי – העירייה והחברה, של נמל חיפה.

בצלאל סמוטריץ': אומרת המדינה: אני הולכת להעביר את הבעלות על חברת נמל חיפה.

בצלאל סמוטריץ': אומרת: אתה מחליף שותף בלי לדבר?

בצלאל סמוטריץ': חתמתי הסכם ב-2017 מול חברת נמל חיפה.

משה גפני: מעולם לא הסכמנו שהרשות המקומית לא תהיה חלק מהעניין.

בצלאל סמוטריץ': אתה רוצה להחליף להם את השותף שחתום איתם על ההסכם - דבר איתם.

נחשון צוק: הנקודה השנייה – חובת ההתייעצות.

נחשון צוק: קל וחומר, בגלל שיש שינוי מופלג באופי הפעילות.

נחשון צוק: לא רק פעילות כמו באילת אלא עושים פה שינוי באופי.

נחשון צוק: קל וחומר יש להתייעץ אתנו, כי מדובר בציבור הרחב.

נחשון צוק: הובטח לציבור חזית ים.

נחשון צוק: מי ערב שנקבל את זה?

נחשון צוק: כרגע זה עובר לחברה פרטית בלי ערבות.

נחשון צוק: שלישית, עיריית חיפה ויתרה על ארנונה לטובת הציבור לשימוש בדרך אחרת.

נחשון צוק: אין שום אמירה שאנו מקבלים את זה.

נחשון צוק: ארבע, מסתבר שאולי כן צריך להכניס את דרך ההפרטה, ואני לא יודע לדבר על 50%, כפי שאומרים פה – מעולם לא דובר על 50%, אבל אולי צריך לקבל את ה-10%, שנהיה שותפים בתהליך.

נחשון צוק: פה אני חוזר על דרך ההפרטה.

נחשון צוק: מה עושים אתנו – שוקת שבורה.

נחשון צוק: 18 חברות הציבו, עובדה מוגמרת.

משה גפני: ההסתדרות, בבקשה.

מיה פרי אלתרמן: רק אומר שההפרטה היא חלק מהרפורמה שסוכמה.

מיה פרי אלתרמן: יש פה רפורמה חשובה מאוד לנמל ולעבדי הנמל, מהלך כולל שכולל הרבה מאוד מרכיבים ובין היתר התייעלות משמעותית מצד העובדים, חיזוק תשתיות של הנמל שיאפשרו את התחרות וגם המכירה שמובאת בפניכם.

מיה פרי אלתרמן: המכירה היא על דעת ההסתדרות, והעובדים תומכים בה.

מיה פרי אלתרמן: המטרה – להכניס משקיע שיידע להביא עבודה, לחזק את פעילות הנמל לטובת העובדים ובסופו של דבר גם לטובת המשק.

מיה פרי אלתרמן: אנחנו תומכים במהלך.

מיה פרי אלתרמן: אני לא מתייחסת להערות מקצועיות של ראשת העיר מעבר לעובדה שנושא חזית ים עירונית מהווה חלק מהרפורמה, מוסכם עלינו.

אופיר כץ: הטענות של עיריית חיפה הועלו במהלך תהליך ההפרטה בפני גורם רלוונטי כלשהו?

קרן ברק: ועדת שרים לענייני הפרטה אישרה את זה.

קרן ברק: אני שואל את העירייה.

משה גפני: שואל חבר הכנסת כץ, האם הטענות לגבי מה שאמרתם נטענו בפורום?

עינת קליש: דיברנו עם נמל חיפה.

עינת קליש: כמובן, ניסינו לדבר איתם, אבל בשלב די מוקדם הבנו שאנחנו מדברים עם מישהו שמחר בבוקר לא יהיה שם.

עינת קליש: אני מציינת שמדובר ב-1,300 דונם.

נחשון צוק: לא פנו אלינו.

עינת קליש: לא עירבו אותנו בתהליך עצמו.

עינת קליש: אנחנו לא יכולים לנחש מה קורה בכל שלב.

עינת קליש: מדברים על מה זה משנה, תמשיכו עם ההפרטה.

עינת קליש: 1,300 דונם שיושב בתוך העיר חיפה.

משה גפני: בבקשה.

איליה כץ: הועלתה הדוגמה של אילת, שהיתה שם התייעצות כזו או אחרת.

איליה כץ: אני מבקש מהוועדה להיזהר לעצור תהליך שיחייב את המדינה בהתייעצות בהפרטות כי יש המון חברות אחרות שבהן היתה הפרטה הרבה יותר משמעותית מבחינת השטח בדונם - ושם לא היתה התייעצות.

איליה כץ: לא היינו רוצים חלילה לסבך תהליכים שממילא הם מאוד מורכבים.

משה גפני: אני מקבל את זה.

משה גפני: לא מעמיד פה שום דבר ליצור תקדים.

משה גפני: אני לא זוכר מקרה כאן בוועדה שמגיע ראש עיר על נושא כזה, שהוא מאוד משמעותי לעיר, ופתאום מתווכחים, האם דיברו, לא דיברו.

משה גפני: אנחנו צריכים ללמוד את ההפרטה הזאת.

משה גפני: אני לא יוצר מזה תקדים.

משה גפני: אני לא אומר שראש העיר יכולה להטיל וטו על תוכנית ההפרטה.

משה גפני: אני בעיקרון תומך בהפרטה, אם המצב הוא טובת המקום וטובת העובדים.

משה גפני: אני רוצה שנלמד את זה יותר.

משה גפני: אמרו לי גם בלשכה המשפטית – אנחנו צריכים ללמוד את זה יותר.

משה גפני: אמרתי: נקיים דיון ראשוני.

משה גפני: נלמד את זה.

משה גפני: לא ניצור תקדים.

משה גפני: לא מגיע לכם בכלל שאעזור לכם.

משה גפני: זה סיפור בפני עצמו – לאגף התקציבים.

משה גפני: אני רוצה – תשבו, אנחנו עם אחד.

משה גפני: אנחנו מדברים על הפרטת נמל חיפה.

משה גפני: יש לתושבים עם הסבל הגדול שיש להם, ונכון מה שנאמר קודם – היה פה נאום של השרה להגנת הסביבה, עם כל מה שנלווה לעניין הזה.

משה גפני: צריך שיהיו בעניין.

משה גפני: יהיו מחלוקת, כמה מניות מגיע לה וכמה לכם – נכריע.

משה גפני: נמשיך את הדיון בעניין.

משה גפני: בבקשה.

אשל ארמוני: כבוד היושב-ראש, חברי הוועדה, אני מדבר מדם ליבי.

אשל ארמוני: לפני שהייתי בתפקיד הזה הייתי מנכ"ל משרד ממשלתי והייתי מנכ"ל עירייה.

אשל ארמוני: הדבר הכי מורכב וקשה זה להביא סופיות של תהליכים, ולכדרר ממקום למקום כאשר יש כל כך הרבה גורמים בדמוקרטיה שלנו שצריכים לומר הן בסופו של דבר.

אשל ארמוני: ודאי שאי אפשר להתלונן שלא סגרנו בתהליך של שלוש שנים הסכם מקרקעין עם חנ"י שהיה פתוח 15 שנה, הסכמים עם אגף התקציבים.

אשל ארמוני: תשעה ועדים וההסתדרות.

אשל ארמוני: הקליינטים לא קלים והיו לי הרבה שעות עם שר המשפטים דהיום – הוא היה יו"ר ההסתדרות.

אשל ארמוני: ובסוף הגענו לסופיות.

אשל ארמוני: לגבי חזית הים, אכן חזית הים זה מיזם משותף שלנו עם העירייה.

אשל ארמוני: ניסיתי פעמים רבות לשבת גם עם ראשת העיר וגם עם נחשון.

אשל ארמוני: אי אפשר לומר עליי שאיני אדם שמנהל משא ומתן.

אשל ארמוני: עובדה שהצלחנו היכן שאחרים נכשלו - גם בזמן וגם במקום.

אשל ארמוני: לכן אני רוצה להסביר את העובדה שעיכוב משמעותי של תהליך, והכנסת העירייה בהיבט הרחב של הדברים שקשורים לחיפה ולמיזמים אחרים בתוך הפריזמה הזו שצריך לאשר את אופן המכירה של הנמל יכול להביא לכך שלא נגיע לסיום ההפרטה, כאשר שני נמלים חדשים נבנים ויופעלו, ואלף משפחות שאתם כל כך מגנים עליהם – אני מדגיש את זה כדי לומר שאני מציע, שאם אנחנו רוצים לייצר עוד משא ומתן מול העירייה, לקבוע לוח זמנים קצר ככל האפשר כדי להביא את זה בתוך מסגרת הזמן עד שהחברות צריכות להציע, כי לא פשוט למכור את הנמל הזה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: בבקשה.

רועי כחלון: אני רוצה לומר את עמדת רשות החברות.

רועי כחלון: קודם כל, אנחנו מנסים לעשות טוב בכך שחברת נמל חיפה, במקום שתהיה בבעלות ממשלתית, לא כזאת מיטבית ולא יודעים לנהל את הדברים כפי שצריך – תקבל רוכש אסטרטגי.

רועי כחלון: אני יכול לשתף את הוועדה שקיבלנו פניות מחברה- - - חברה במקום החמישי בעולם מאיחוד האמירויות שרוצה להיכנס ולהיות שותפה בנמל.

רועי כחלון: קיבלנו פניות מחברות אמריקאיות, חברה בלגית, חברה בריטית וחברה הודית.

רועי כחלון: יש הרבה עניין בנמל ואני מקווה שנצליח בזה.

רועי כחלון: אנחנו לא מוכרים פה מקרקעין.

רועי כחלון: הם יישארו של מדינת ישראל, וחנ"י היא מנהלת המקרקעין.

רועי כחלון: אנחנו רק מוכרים את הזכות להפעיל את הנמל.

רועי כחלון: כמו כן נציין, שכל ההיבטים של השטחים הכימיים שצוינו קודם הם לא חלק משטח הנמל.

רועי כחלון: הנמל לא מפעיל את זה.

רועי כחלון: וחשוב לומר – אנחנו מבצעים פה הליך- - - של מניות ולכן כל החובות והזכויות שיש לחברה מול העירייה או מול גורמים אחרים, ימשיכו להיות לאחר מכן.

רועי כחלון: רשות החברות היא לא גורם מחליט.

רועי כחלון: אנחנו מיישמים את החלטת ועדת שרים לענייני הפרטה מיום 21.1.2020 שקיבלה החלטה להפריט את החברה לאור הנסיבות שהיו.

רועי כחלון: כמובן ההחלטה הזו טעונה אישור ועדת הכספים של הכנסת בראשותך ולכן הגענו הנה, לקבל את האישור.

רועי כחלון: שיטת המכירה שנקבעה, שאומרת גם להשקיע בהון החברה כדי לשמור על החברה כחברה אסטרטגית של מדינת ישראל לעתיד, היא השיטה האופטימלית במצב הדברים האלה.

רועי כחלון: אין לי בעיה שאדוני יוביל פה תהליך של משא ומתן.

רועי כחלון: אם לאדוני יש זמן אני מוכן לפנות את היומן שלי ולהגיע עם ראש העיר אליך שלוש פעמים בשבוע.

רועי כחלון: אני רוצה להצטנע, אבל אני אומר מה עשיתי – בשנה האחרונה הצלחתי להוביל את שלמה- - - ואת מני זלצמן, שני המנכ"לים המיתולוגיים לחתימת הסכם מקרקעין אחרי 15 שהנה של יריבות ותביעות הדדיות של 700, 800 מיליון שקל בבתי משפט.

רועי כחלון: רשות החברות הצליחה להוביל את שתי החברות והביאה אותם לסגור הסכם.

רועי כחלון: גם הסכם מחלקת ים הצלחנו להוביל.

בצלאל סמוטריץ': בעיקר את משרד האוצר הצלחת.

רועי כחלון: כל הסיפור הוא כזה שהנמל החדש יתחיל לעבוד במאי, הנמל הסיני יתחיל לעבוד במאי, וכבר ביום הפתיחה שלו 40% מהפעילות תאבד.

רועי כחלון: התוכנית של רשות החברות היא שהמועד להגשת הצעות מחיר בהליך המכירה יהיה 31.1.

רועי כחלון: עד מועד זה אנחנו צריכים לקבל אישור ועדת הכספים של הכנסת.

רועי כחלון: אם היא לא תאשר עד מועד זה, יחול עיכוב בהליך, ואנחנו מבינים שיש פה עסקה כוללת שכרגע הנהלת הנמל תקבל הנחיה מרשות החברות.

רועי כחלון: כמובן, כל ההסכמים עם העובדים כרגע מוקפאים עד שלא יתקבל האישור הרלוונטי.

משה גפני: אתה מדבר מאוד יפה.

משה גפני: לחברי הוועדה אני רוצה לומר – חודשים ארוכים, אולי יותר מזה, הממשלות השתהו עם העניין, והיה צריך לנהל משאים ומתנים.

משה גפני: אנחנו רגילים לזה.

משה גפני: זה מגיע לכאן להפרטה שאנחנו צריכים לאשר את זה – תאשרו את זה עכשיו – אחרת אתם פוגעים בעובדים.

משה גפני: אני רוצה לבדוק את הנושא של העובדים.

משה גפני: אני לא הולך להשהות את זה, לומר: בואו עוד עשר שנים.

משה גפני: אני רוצה בימים בקרובים, כדי לקדם את זה, אני לא יכול לשמוע בעיר ואם בישראל כמו חיפה עם הבעייתיות, לשבת אתם, לשמוע.

משה גפני: הרי תבואו לכאן שוב.

משה גפני: נקיים את הדיון, גם נלמד את ההפרטה גם משפטית, אנחנו.

משה גפני: יהיה חשוב מאוד, אם רוצים לקדם את ההפרטה, שנדע מה חילוקי הדעות, שנדע שהגעתם להסכמות.

משה גפני: אם זה לא יקרה, זה מקשה עלינו את ההחלטה, אבל לומר לנו: תאשרו את זה היום - לא בסדר לומר את זה.

משה גפני: מדובר בהפרטה משמעותית.

משה גפני: העברנו פה הרבה מאוד הפרטות שקיימנו שלושה דיונים, לפעמים אף יותר.

משה גפני: אתם אומרים: נאשר את זה עכשיו, כי אם לא, יקרה מה שיקרה במאי או במרס.

משה גפני: איפה היתה הממשלה כל הזמן?

משה גפני: מה שתקתם?

משה גפני: ראש העיר הקודם היה בעד?

משה גפני: למה לא הפריטו?

משה גפני: איפה היו כולם?

משה גפני: נעשה מלאכתנו.

משה גפני: לא אשהה את זה.

משה גפני: אני לא הולך לנהל משא ומתן בין רשות החברות הממשלתיות לבין עיריית חיפה.

משה גפני: אני לא בעניין הזה.

משה גפני: לא מפנה לזה לא שלושה ולא ארבעה ימים.

משה גפני: זה לא תפקידי.

משה גפני: התפקיד שלנו הוא לשמוע, אחרי שאתם מקיימים את הדיון - אי אפשר להסתדר עם עירית חיפה בגלל זה וזה, או אפשר בכך וכך להסתדר.

משה גפני: לא שיהיה ניכור כזה גדול.

משה גפני: אני לא אביא את זה לאישור בישיבה אחת כשאנחנו לא יודעים במה מדובר עוד.

משה גפני: כדי לקדם את זה - שבו אתם, נסו להגיע להסכמות.

משה גפני: אם תגיעו להסכמות, אמליץ על פרס ישראל.

משה גפני: אם לא, נצטרך לדון לגופו של עניין, אבל הדיון ייקח הרבה זמן.

משה גפני: תסתדרו.

משה גפני: אתם נראים אנשים שידעתם לעשות הסכמים עם כל העולם.

משה גפני: אני לא מבקש לעשות הסכמים.

משה גפני: אני גם לא אומר שעיריית חיפה היא צד בעניין של ההפרטה.

משה גפני: אני לא פותח פתח שבכל דיון שיבואו אלינו להפרטה, נצטרך אישור של ראש הרשות, אבל ההפרטה הזאת של נמל חיפה בלב ליבה של העיר עם כל הבעייתיות שיש בעניין – תראו נאומים שלי ושל חברים אחרים בעניין.

משה גפני: חיפה היא עיר רגישה.

משה גפני: קחו את זה בחשבון, תגיעו להסכמה.

משה גפני: היא נראית לי ראש עיר טובה שאפשר להגיע איתה להסכמה.

רועי כחלון: אפשר לקבוע שבשבוע הבא אנחנו יושבים?

משה גפני: חייב לקבוע.

בצלאל סמוטריץ': תרים טלפון לשרת התחבורה.

משה גפני: אעשה את זה.

קרן ברק: דבר עם שר האוצר - הוא עשה את כל זה.

משה גפני: הוא עשה את הבאת הנמלים החדשים.

משה גפני: צריך את שרת התחבורה, אבל אדבר גם עם שר האוצר.

עינת קליש: נשמח לדבר עם כל מי- - - אתם לא צד בעניין.

עינת קליש: רשות החברות.

אשל ארמוני: אנחנו?

אשל ארמוני: עם כל הגורמים.

משה גפני: גברתי ראשת העיר, אני מבקש, ומהר לעשות את זה, לשבת עם כולם.

משה גפני: אנחנו מסתכלים על ההיבט היותר רחב.

משה גפני: לא לקחת בדקדוקי עניות כזאת, לומר: רשות החברות, נשב רק איתם.

משה גפני: אקח הכול בחשבון.

משה גפני: זה יבוא לכאן לדיון, מקווה שבימים הקרובים.

משה גפני: אם נראה שהם לא רוצים לדבר ולהגיע לפתרונות עם עיריית חיפה, גם את זה ניקח בחשבון.

משה גפני: אם את או העירייה לא רוצה – אי אפשר לומר: רק רשות החברות.

משה גפני: צריך לדבר עם כולם.

משה גפני: אני לא רוצה שמישהו יטיח לי: צעקת פה שמזהמים את העיר ועושים נמלי דלקים.

משה גפני: עכשיו כשאתה בתפקיד פתאום אתה מעביר להם ככה.

משה גפני: לא רוצה אתת זה, לא כלפי אף אחד.

משה גפני: אני רוצה להתקדם עם ההפרטה.

משה גפני: אדבר עם שר האוצר ועם שרת התחבורה.

רועי כחלון: אדוני, גם עם השר שלנו, אמסלם.

רועי כחלון: הוא רצה להגיע היום ונעדר מסיבה אישית.

מיקי לוי: אנחנו לא יכולים לעצור הפרטה.

מיקי לוי: יהיו פה נזקים של עשרות מיליוני שקלים.

משה גפני: אני לא הולך לעצור שום דבר.

רם בן ברק: אדוני היושב-ראש, אנחנו נמצאים במצב פוליטי מאוד בעייתי.

רם בן ברק: יהיה מצב שנדחה את הדיון ולא יהיה איפה לקיים דיון עוד שבועיים.

משה גפני: אז נאשר את זה ככה?

משה גפני: תודה רבה, הישיבה נעולה.