ועדת המשנה לעניין חיילים בודדים בשירות ובשחרור, כנסת 23, פרוטוקול מספר 7, 2020-12-01 10:30

אלכס קושניר: בוקר טוב לכולם.

אלכס קושניר: אני מתכבד לפתוח את הדיון של ועדת המשנה לחיילים בודדים בשירות ובשחרור.

אלכס קושניר: זה דיון שביעי.

אלכס קושניר: הנושא היום הוא: דיור לחיילים בודדים במהלך השירות.

אלכס קושניר: זה דיון המשך לדיון שקיימנו לפני כשבועיים.

אלכס קושניר: שאלנו הרבה שאלות, קיבלנו תשובות לא מספקות, ועוד מעט נדבר על זה.

שלומית אבינח: ב-10 בנובמבר קיימנו את הדיון.

שלומית אבינח: זה יוצא 3 שבועות.

אלכס קושניר: זה כבר 3 שבועות.

אלכס קושניר: התשובות לא מספקות ומשאירות הרבה מאוד שאלות המשך.

אלכס קושניר: אני מאמין שעכשיו נדון בהן.

אלכס קושניר: השאלה המרכזית שאני רוצה לשאול, ואני מקווה שנוכל לקבל תשובות עליה בדיון הזה, היא: איך יכול להיות שלחייל הבודד אין שום מקום בעולם שיש לו בו פרטיות.

אלכס קושניר: הרי בבסיס אין לו פרטיות, בתחבורה הציבורית בדרך הביתה אין לו פרטיות וגם בבית אין לו פרטיות.

אלכס קושניר: כשאני מסתכל על הכסף שמגיע עבור כל חייל בודד אני לא רואה שום סיבה – אלא אם כן תשכנעו אותי אחרת – למה כל חייל לא יכול להיות זכאי לחדר פרטי משלו במהלך שירותו הצבאי.

אלכס קושניר: זה לא שאני ממציא משהו מהחלל.

אלכס קושניר: יש גופים שהם לא אל"ח והם לא התנועה הקיבוצית שמסוגלים לעשות את זה.

אלכס קושניר: אני רוצה לשאול גם את אל"ח וגם את התנועה הקיבוצית ובעיקר את משרד הביטחון, למה הדבר הזה לא קורה.

אלכס קושניר: קראתי את התשובות שלכם בנושא דרכי הרכש ודרכי ההתקשרות.

אלכס קושניר: אני רואה פה את הנתונים, זה בסדר, אבל אני לא רואה שום - - -

שלומית אבינח: תגיד אותם לפרוטוקול.

שלומית אבינח: חשוב שיישמעו.

אלכס קושניר: התשובה שקיבלנו היא שצה"ל מאפשר לחיילים בודדים בסדיר שאין להם הסדר לינה קבוע לקבל שירותי הלנה במספר מתקנים כדי שלא ייוותרו ללא קורת גג.

אלכס קושניר: השירות ניתן באמצעות התקשרויות עם בתי החייל ודירות הפרוסות בכל רחבי הארץ באמצעות אל"ח ודירות באמצעות גרעין צבר, תנועת הצופים ודירות במגוון קיבוצים בפריסה ארצית באמצעות התנועה הקיבוצית.

אלכס קושניר: אני מבין שזה מה שקורה.

אלכס קושניר: אני רק לא מבין איך ההתקשרויות האלה מתבצעות.

אלכס קושניר: האם זה באמצעות מכרז או שיש פה איזשהו פטור ממכרז.

אלכס קושניר: הדבר החשוב ביותר הוא מה התנאי להתקשרות – האם תנאי להתקשרות זה, למשל, התנאים של החיילים או חייל בחדר, שזה יכול להיות תנאי מצוין ליציאה לסוג של מכרז כזה ואז לראות מי יזכה בו.

אלכס קושניר: אני ממשיך להקריא את התשובה: התקשרות עם אל"ח – היקף החיילים הבודדים המתגוררים בדירת בודדים באל"ח עומד על כ-800 חיילים בכל נקודת זמן בעלות של 1,243.

אלכס קושניר: 68 ₪ בחודש.

אלכס קושניר: מספר הדירות הפרוסות במערך הינו כ-135 דירות.

אלכס קושניר: זה כ-135 דירות או שזה 135 דירות?

אלכס קושניר: זו גם שאלה שחשוב שתענו עליה.

אלכס קושניר: תעריפי ההתקשרות נקבעו לאחר בדיקת עלויות שנערכה על-ידי יחידת פיקוח עלויות של גופים חיצוניים באגף הכספים.

אלכס קושניר: הנושא נבדק ומתוקף מעת לעת.

אלכס קושניר: לגבי התנועה הקיבוצית, היקף החיילים הבודדים הוא כ-800 חיילם ב-70 קיבוצים.

אלכס קושניר: במהלך השירות, החיילים זכאים לקבלת שירותים הכוללים: לינה, כלכלה, כביסה ועוד.

אלכס קושניר: הדירות ממוקמות בכ-100 קיבוצים – לא הבנתי.

אלכס קושניר: למעלה כתוב "70 קיבוצים" ואחר כך כתוב "100 קיבוצים".

אלכס קושניר: יש פה פער של 30 קיבוצים – בעלות לחייל של 1,104.42 אגורות – גם לא ברור למה יש פער בין אל"ח לקיבוצים.

אלכס קושניר: ההתקשרות עם גרעין צבר: שירותי לינה בגרעין צבר ניתנים במרחב ציבורי משותף באזורים עירוניים בעלות של 1,039 שקלים – פער של 200 שקל מדירות אל"ח.

אלכס קושניר: גם זה לא ברור.

אלכס קושניר: בסוף כתוב ככה בהערות: קיים מנגנן בקרה צהלי על הדירות ונציג מטעם אכ"א מבצע ביקורת בדירות על-מנת לאתר ליקויים בתחזוקת הדירה ובעיות שוטפות.

אלכס קושניר: מזון לחיילים באחריות הספק.

אלכס קושניר: מנה"ר – אני מאמין שזה מינהל הרכש – אחראי על ביצוע התקשרויות אל מול ספקים והתנאים החוזיים בהתאמה למפרט המתקבל מאכ"א.

אלכס קושניר: המדיניות נקבעת על-ידי הגוף הדורש: אכ"א.

אלכס קושניר: יש פה נציגים של מנה"ר של משרד הביטחון?

אלכס קושניר: של מינהל הרכש.

שלומית אבינח: כן.

שלומית אבינח: ברכה הרץ.

אלכס קושניר: ברכה, בוקר טוב.

אלכס קושניר: אשמח אם תסבירי לי למה יש פערים בתמחור ומהו התנאי להתקשרות, האם יש לכם תנאים שקובעים את תנאי המחייה של החיילים.

ברכה הרץ: אנחנו כמנה"ר, אנחנו גוף רוכש.

ברכה הרץ: את הצורך, את התנאים, את כל המפרט – אנחנו קוראים לו דמ"צ או מפרט, תלוי במה מדובר – קובע גוף דורש שבמקרה הזה הוא אכ"א.

ברכה הרץ: אכ"א גם קובע למה החיילים זכאים.

ברכה הרץ: הם זכאים לטלוויזיה, הם זכאים למזגן, הם זכאים למזון, אם הם זכאים לתשלומי חשמל, ארנונה וכולי.

ברכה הרץ: הפער בין הקיבוצים לבין צבר נובע מהמיקום של הדירות.

ברכה הרץ: אל"ח שוכר דירות בערים הגדולות כמו תל-אביב, חיפה, ירושלים.

ברכה הרץ: מן הסתם, מחירי השכירות בערים גבוהים יותר מאשר בקיבוצים או מקומות אחרים.

ברכה הרץ: המיקום, כפי שאתם יודעים, חשוב מאוד למחיר השכירות, גם בשכירות פרטית.

ברכה הרץ: בכל המקומות הם זכאים לאותם תנאים.

ברכה הרץ: זאת אומרת, אם בקיבוצים הם מקבלים כביסה, אז בעיר או במקום אחר הם מקבלים מכונת כביסה.

ברכה הרץ: מבחינת מספר החיילים בחדר – הוא אינו עולה על 2.

ברכה הרץ: זאת אומרת, מקסימום שני חיילים.

אלכס קושניר: למה זה?

ברכה הרץ: כי כך נקבע על-ידי אכ"א, שני חיילים בחדר.

ברכה הרץ: גם הילדים שלי היו שני אנשים בחדר.

אלכס קושניר: הילדים שלך היו חיילים בודדים במהלך שירות צבאי, ברכה?

ברכה הרץ: כמובן יש להם סלון ומטבח ושירותים ואת כל הכלים החשמליים וריהוט וכולי.

ברכה הרץ: מי שעושה את הבקרות זה אכ"א.

ברכה הרץ: מדי פעם אנחנו מצטרפים אליהם.

ברכה הרץ: ב-2018 הצטרף אליהם גם צוות ממנה"ר למרות שמנה"ר אינו עוסק בבקרה.

ברכה הרץ: את הבקרה בתוך הדירות עושה אכ"א ואת הבקרה הכספית עושה רואה חשבון חיצוני שנשכר מטעם אכ"ס.

ברכה הרץ: מדי פעם אנחנו לוקחים רואה חשבון כדי שיבחן את מחירי השוק במקומות השונים ויקבע כמה אנחנו משלמים.

אלכס קושניר: מהי צורת ההתקשרות, ברכה?

ברכה הרץ: עם אל"ח יש לנו חוזה קבוע.

ברכה הרץ: אל"ח הוא גוף שנתמך על-ידי המשרד ולכן יש לנו התקשרויות איתם ברבה מאוד נושאים.

אלכס קושניר: מה זה "נתמך על-ידי המשרד"?

אלכס קושניר: אני לא מבין את ההגדרה הזאת.

ברכה הרץ: האגודה למען החייל, יש לה הרבה מאוד פעילויות שזו אינה אחת מהן.

ברכה הרץ: לטובת שכירת דירות עשינו התקשרויות.

ברכה הרץ: אל"ח זה ספק יחיד, אבל הקיבוצים הם לא ספק יחיד - -

אלכס קושניר: איך ספק יחיד?

ברכה הרץ: - - כי אנחנו מאשרים לכל קיבוץ שרוצה להצטרף - - -

אלכס קושניר: ברכה, עד כמה שידוע לי, ברגע שעושים נוהל של ספק יחיד, לפני זה יוצאים לשוק ובודקים האם באמת מדובר בספק יחיד.

אלכס קושניר: האם זה בוצע ומתי זה בוצע בפעם האחרונה?

ברכה הרץ: לא מדובר בספק יחיד.

ברכה הרץ: יש שלושה גופים.

אלכס קושניר: אבל יש מעבר לשלושה גופים.

אלכס קושניר: איך את מתקשרת עם אל"ח?

אלכס קושניר: כספק יחיד?

ברכה הרץ: אני מתקשרת עם אל"ח במסגרת ההתקשרות הכוללת איתו למתן שירותים לחיילי צה"ל.

אלכס קושניר: ההתקשרות הזאת היא כספק יחיד?

ברכה הרץ: יש לנו התקשרות כוללת עם אל"ח למתן פתרונות בהרבה מאוד נושאים.

אלכס קושניר: ההתקשרות הכוללת היא באמצעות ספק יחיד?

ברכה הרץ: ההתקשרות הכוללת של כפרי נופש לחיילים ודירות לחיילים ומלגות לחיילים וכל מה שאל"ח נותן - - -

אלכס קושניר: ברכה, תסתכלי עלי.

אלכס קושניר: כשאני מסמן לך עם היד, זה אומר שאני רוצה לשאול שאלה.

אלכס קושניר: אותה התקשרות כוללת שאת מדברת עליה, היא התקשרות באמצעות ספק יחיד?

ברכה הרץ: ההתקשרות עם אל"ח היא במסגרת ספק יחיד לכל הפעילויות שלו.

אלכס קושניר: ועם התנועה הקיבוצית?

ברכה הרץ: התנועה הקיבוצית – כל קיבוץ שרוצה, מצטרף.

ברכה הרץ: זה עם התנועה שמייצגת את כל הקיבוצים.

אלכס קושניר: מה סוג ההתקשרות?

ברכה הרץ: ספק יחיד שמייצג את כל רשימת הקיבוצים.

ברכה הרץ: במקום שנעשה עם כל קיבוץ ספק יחיד בנפרד ונעשה איתו משה ומתן נפרד, הם מייצגים את כל הקיבוצים.

אלכס קושניר: את אומרת "ספק יחיד" כי יש לך תנועה אחת שמייצגת את כל הקיבוצים.

אלכס קושניר: אבל אם יש עכשיו מושב שהוא לא קיבוץ או יישוב קהילתי שהוא לא קיבוץ והוא יכול להתחרות בזה, הוא בעצם לא יכול לגשת למכרז הזה.

אלכס קושניר: אני צודק?

אלכס קושניר: כי את החלטת שיש לך התקשרות עם קיבוץ כספק יחיד.

ברכה הרץ: קודם כל, אני לא החלטתי.

ברכה הרץ: מי שהחליט זה הגוף הדורש שהחליט שהוא רוצה התקשרויות עם קיבוצים, עם אל"ח ועם תנועת צבר.

אלכס קושניר: מה זה "רוצה"?

אלכס קושניר: אני לא מבין את המושג הזה, ברכה.

אלכס קושניר: אני יודע שהמדינה יודעת להתקשר עם גופים פרטיים בכמה אופציות.

אלכס קושניר: אחת האופציות זה רכש.

אלכס קושניר: ברכש אפשר להתקשר או שיש מכרז או שיש זפק יחיד.

אלכס קושניר: פה אין ספק יחיד, אז איך אתם פועלים במסגרת הזאת, אני לא מצליח להבין.

אלכס קושניר: איך אתם פועלים במסגרת של ספק יחיד כאשר אני יודע ויש כאן בזום אנשים שיודעים לתת את אותו שירות?

ברכה הרץ: מי שבוחר את האלטרנטיבות זה צה"ל.

ברכה הרץ: מי שמיישם זה משרד הביטחון.

אלכס קושניר: אבל אתם גוף מיישם.

ברכה הרץ: אני אתן לך לדוגמה את מלונות הקורונה.

אלכס קושניר: עזבי אותו ממלונות הקורונה.

ברכה הרץ: זה דומה.

אלכס קושניר: אני שואל אותך שאלה: את, כגוף מבצע, את לא עשית בדיקה האם באמת מדובר בספק יחיד?

ברכה הרץ: אני, כגוף מבצע, מבצעת מה שנדרש ממני.

ברכה הרץ: אם מבקשים ממני לעשות התקשרות עם התנועה הקיבוצית, אני עושה התקשרות עם התנועה הקיבוצית.

אלכס קושניר: הבנתי, בסדר.

אלכס קושניר: אני רוצה לשמוע את צה"ל.

אלכס קושניר: אין פה מישהו מאכ"א?

שלומית אבינח: סגן אלוף קרן וייס.

אלכס קושניר: קרן, בוקר טוב.

אלכס קושניר: מה שלומך?

אלכס קושניר: אתם בעצם הגוף המזמין, אני מבין נכון?

קרן וייס: אנחנו הגוף הדורש.

אלכס קושניר: אשמח לשמוע, נתחיל מהקריטריונים, כשאתם דורשים התקשרות מסוג זה, איזה סוג של קריטריונים אתם מציבים לספק השירות?

קרן וייס: צה"ל מייצר מספר פתרונות לחיילים בודדים ובתוך כך גם מייצר דרישות אל מול מנה"ר – מינהל הרכש – שבסופו של דבר בקצה מאפשרים את ההתקשרויות האלה.

קרן וייס: מצד אחד, אנחנו רוצים לאפשר לחייל לעשות מה שהוא רוצה ולכן נותנים את שכר הדירה ואני שמה את זה רגע בצד כי אמנם מרבית החיילים שוכרים דירה, אבל הדיון מתמקד במקום אחר.

קרן וייס: רצינו לייצר שני מענים: אחד זה הקיבוצים שכבר מימים ימימה קורה כאיזשהו פתרון שמאפשר קהילתיות ומאפשר משפחות מאמצות בחלק מהמקרים, אם החיילים רוצים ומבקשים את זה.

קרן וייס: זה נותן מענה שלם.

קרן וייס: לכן כשביקשנו, אז דיברנו על קיבוצים.

קרן וייס: אני מניחה שמינהל הרכש תרגם את הקשה הזאת לאיך הוא מייצר את הדרישה ולכן הלך לתנועה הקיבוצית כספק שמאגם את כלל הקיבוצים במדינת ישראל ומאפשר את המענה שצה"ל ביקש.

קרן וייס: לגבי הדירות.

קרן וייס: אמרנו שאנחנו רוצים לאפשר לחיילים דירה בלי לשלם שום דבר, שיש להם מענה קומפלט מקצה לקצה, שהם לא יצטרכו לשלם שקל על-מנת לחיות.

קרן וייס: אפיינו דירה, אפיינו מה צריך להיות בדירה, אילו מתקנים: צריך להיות בה מכונת כביזה ומייבש ואינטרנט ומצעים וכלי מטבח וכלי חשמל, חומרי ניקוי שמסופקים.

קרן וייס: הכול, מהפרט הכי קטן, ועד הכי גדול, כולל רכז שיסתכל ויפקח עין על החיילים האלה ויראה שכל מה שהם צריכים, באמת ממומש והם מקבלים אותו.

קרן וייס: זוהי הדרישה שהועברה וככה נוצרו דירות אל"ח כבר שנים אחורה.

קרן וייס: זה איזשהו חוזה שאנחנו מתחזקים אותו.

קרן וייס: צריך להגיד שכל פעם שמחדשים את ההתקשרויות, אנחנו גם יודעים להגיד מה אנחנו רוצים להוסיף.

קרן וייס: כשטכנולוגיית וי-פי נכנסה, ידענו לסמן את זה כמשהו שחייב שיסופק.

קרן וייס: בשיח בין הגופים זה גם קרה.

קרן וייס: לגבי בתי חייל, גם פה צה"ל ביקש שיהיה בית לחיילים.

קרן וייס: בית שילין גם חיילי פרט אבל גם חיילים שילונו מטעמי מרחק, כלומר, חיילים שגרים מעל 100 ק"מ ממקום השירות שלהם אבל הם רוצים לשרת במקום הזה ואין מקומות לינה באותו בסיס, היינו צריכים בתי חייל בפיזור ארצי, יש 9 כאלה מקרית שמונה ועד אילת, כדי שיאפשרו את הקרבה למקום השירות וככה נוכל לייצר הזדמנות שווה לכולם לשרת בכל התפקידים והיחידות שהם רוצים.

קרן וייס: אלה הצרכים שצה"ל הציף ועל זה קיבלו את המענה דרך המכרזים הללו.

קרן וייס: כל המקומות האחרים שקיימים, דוגמת בית בנג'י, בית שילוני, כל מיני איים של בתים, בעיקר מהשנים האחרונות, שיצרו אשכולות של בתים והזמינו לתוכם חיילים בודדים לדור בהם.

קרן וייס: הם עושים עם החיילים האלה חוזה שכר דירה.

קרן וייס: במרבית המקומות הם עושים את זה גם בגובה שכר הדירה המשולם מצה"ל, ולכן החייל מקבל ממני את שכר הדירה, 1,300 שקלים בחודש, ומשלם למשכיר.

קרן וייס: ככה אנחנו מייצרים רשת של פתרונות.

אלכס קושניר: יש לי כמה שאלות.

אלכס קושניר: אני אשאל את כל השאלות ואז יהיה לך יותר קל לענות.

אלכס קושניר: השאלה הראשונה, האם מתישהו לאורך השנים, במיוחד לאורך השנים האחרונות, בחנתם לשנות את הדרישה ולקבוע שאותו ספק, ולא משנה מי זה הספק, צריך לאפשר כדרישת סף חייל אחד בחדר מתוך הבנה שלחייל אין שום מקום בעולם עם פרטיות: בבסיס אין לו פרטיות, כמי שאמרתי בהתחלה וגם בבית אין לו פרטיות כי הוא לא לבד בחדר.

אלכס קושניר: האם בחנתם את זה והאם קידמתם את זה?

אלכס קושניר: זו שאלה ראשונה.

אלכס קושניר: שאלה שנייה, דיברת על חוזים מול אל"ח, התנועה הקיבוצית וגרעין צבר.

אלכס קושניר: האם יש פקיעה לחוזים האלה ומתי לצה"ל יש את האפשרות לדרוש לקבוע תנאים אחרים.

אלכס קושניר: השאלה השלישית היא לא שאלה אלא יותר קריאה והבעת תקווה.

אלכס קושניר: אתם הרי יודעים שקיימים פתרונות אחרים שמסוגלים לייצר בשטח פתרון של חדר לחייל באותו סכום.

אלכס קושניר: אני שואל למה לזה לא מדליק לכם נורה אדומה ואתם לא דורשים מאותם ספקים שאתם מכירים בהם ויודעים להעביר להם את הכסף ישירות, את אותו תנאי?

קרן וייס: לגבי חייל בחדר, זה משהו שכל הזמן נבחן על-ידנו.

קרן וייס: זה אליה וקוץ בה, הסיפור הזה שאנחנו נותנים דירה לחייל, כי בתוך הדירה גרים עוד חיילים ואנחנו רוצים שכולם יחיו שם בכבוד.

קרן וייס: זו לא דירת שותפים רגילה שהם משלמים שכר דירה, מתקבצים כמה חיילים ומנהלים חיים עצמאיים.

קרן וייס: מכיוון שיש פה עדיין את המטריה הצה"לית, אנחנו דורשים מהם כל מיני תנאים של התנהגות בתוך הבית כדי שכולם יצליחו לחיות שם בשלום ותהיה להם את הנוחות או את האווירה המתאימה לחיות בבית הזה.

קרן וייס: לכן יש כניסת אורחים בשעות מסוימות.

קרן וייס: באמצע הלילה, לדוגמה, לא יגיעו כל מיני אנשים לישון בבית.

קרן וייס: שלכולם תהיה אווירה מכבדת.

קרן וייס: בתוך כך, אנחנו כל הזמן שואלים את עצמנו בדיוק את השאלה ששאלת:

קרן וייס: האם נכון שיהיה אחד בחדר או שיהיו 2 בחדר.

קרן וייס: לאחרונה עשינו מהלך משמעותי מאוד, יצרנו דירות בית חם גם ללוחמים, שם ישנים חייל בחדר.

קרן וייס: כלומר, בדירה יש 3 חיילים, לעומת הדירות הרגילות שיש בהן 6 חיילים.

קרן וייס: אנחנו רוצים להאמין שאת המודל הזה נשכפל לכל הדירות ונצליח להביא לידי כך שחייל אחד ילון בחדר.

קרן וייס: אבל המשמעות היא משמעות תקציבית.

קרן וייס: וצריך להבין, אנחנו לא יכולים להיות מנותקים מהשמיכה התקציבית.

קרן וייס: אם עכשיו יש לי 140 דירות, אז על מנת לשכן חייל אחד בחדר, אני אצטרך 280 דירות על אותה כמות חיילים.

קרן וייס: לכן נוצר המצב של שני חיילים בחדר.

קרן וייס: זה מאפשר לכמה שיותר חיילים ליהנות מזה.

קרן וייס: זו המשימה שלנו, אנחנו בונים את התמהיל של הדירות מחיילים שמשרתים ביחידות פתוחות וסגורות ביחד ובכך מאפשרים מצב של הפחתת עומס על הבית כי החיילים יוצאים ונכנסים ולא כל לילה כולם ישנים בבית.

קרן וייס: זה מאפשר את הריווח הזה שאתה מדבר עליו.

קרן וייס: זה נמצא במרכז העניינים שלנו ובמערכת השיקולים שלנו.

קרן וייס: באשר לשאלות הנוספות, מדי שנה אנחנו מנהלים שיח, דרך מנה"ר, עם כלל הספקים ומשדרגים ומעדכנים את כל הדרישות שלנו.

קרן וייס: שם אנחנו גם יודעים להגיד מה מתאים ומה לא מתאים.

קרן וייס: עם הקיבוצים היה לנו הרבה מאוד שיח על המתקנים שניתנים בתוך הדירות.

קרן וייס: פעם היו נותנים בדירות האלה מיטות סוכנות, מזרונים פחות הולמים.

קרן וייס: גם צריך להגיד, יש שונות בין הקיבוצים.

קרן וייס: חלק מהקיבוצים נותנים מתקנים טובים מאוד כי הם קיבוצים שהם קצת יותר עשירים, ויש קיבוצים אחרים שפחות.

קרן וייס: גם בזה עשינו אסדרה ויצרנו סטנדרט אחיד מול הקיבוצים ואמרנו שאנחנו לא נהיה מוכנים לשאת סטנדרט שהוא פחות מזה.

קרן וייס: זה נעשה ברמה שאנחנו מביאים אותם לבירורים ושואלים שאלות קשות מאוד.

קרן וייס: על כן אנחנו עושים ביקורות קבועות מדי שנה, בהפתעה, בקיבוצים ובדירות כדי לוודא שכל מה שאנחנו דרשנו אכן מתקיים.

קרן וייס: כל האירוע הזה יושב תחת משא ומתן תקציבי כי כל דרישה שאתה מעלה לשדרוג או לשינוי, יש לה איזשהו תג מחיר אבל אנחנו לא מוכנים להתפשר על זה.

אלכס קושניר: יש לך דירה שמנוהלת על-ידי אל"ח שאת משלמת להם 1,243 שקלים עבור חייל, והם לא מסוגלים לקיים בכסף הזה חייל בחדר.

אלכס קושניר: לעומת זאת, יש מקום אחר שאת משלמת לחייל, שמשלם את אותו כסף, שם הם כן מקיימים.

אלכס קושניר: השאלה היא אם השאלה היא תקציבית או פשוט שאלה של סדר עדיפויות בהתנהלות בתוך הגוף שאת עובדת איתו.

קרן וייס: אני לא חושבת שהתשובה היא אחת מהאפשרויות שהצגת.

קרן וייס: אם אנחנו נתחיל לייצר – ברכה תוכל לחזק את דבריי או לפחות לשפוך עליהם יותר אור מהמונחים המקצועיים שאני פחות בקיאה בהם – אם אנחנו נתחיל לנהל כל-כך הרבה התקשרויות מול - - -

אלכס קושניר: קרן, לא הבנת אותי נכון.

אלכס קושניר: אמרת שהבעיה היא בעיה תקציבית.

אלכס קושניר: אני נותן לך פה הוכחה מהשטח שבאותו כסף אפשר לעשות חדר לחייל.

אלכס קושניר: אז הבעיה היא כנראה לא תקציבית אלא עניין של דרישה שלכם אל מול הגוף שאת עובדת איתו.

אלכס קושניר: אם תגידי מחר לאל"ח או לתנועה הקיבוצית: חבר'ה, הדרישה שלי כצה"ל היא חייל בחדר ואני ממשיכה לשלם לחייל הזה את אותו כסף.

אלכס קושניר: אני מצפה מהם לעמוד בזה.

אלכס קושניר: למה?

אלכס קושניר: כי אני יודע שזה אפשרי כי יש גופים אחרים שעושים את זה.

אלכס קושניר: אז למה את שמה את זה כבעיה תקציבית?

אלכס קושניר: אני לא מבין.

קרן וייס: אני לא בטוחה שזה אפשרי.

קרן וייס: פה עיקר השיח - - - ב-1,000 שצה"ל משלם לאל"ח אפשר לייצר דירת שלושה חיילים בשלושה חדרים ומתקנים טובים.

אלכס קושניר: אני יודע את זה.

קרן וייס: בעצם, בהתקשרות או בשיח התקציבי הם אומרים שלא.

אלכס קושניר: אני אומר לך שזה קורה במקומות אחרים.

אלכס קושניר: בואי נעלה את אל"ח ונשאל למה לא.

אלכס קושניר: בוקר טוב, בועז.

אלכס קושניר: אני מבקש שתסביר לי מה הפער התקציבי שאתה רואה כדי להגיע למצב שאתה מספק חדר לחייל.

בועז בוסאני: מה שהצגת כעובדה, אני לא בטוח שהיא נכונה.

בועז בוסאני: הצגת שיש דירות שב-1,300 שקל מקבלים חייל בחדר.

בועז בוסאני: בוא נבדוק איפה הדירות האלה: בעפולה?

בועז בוסאני: גם אני יכול לעשות את אותו דבר; בבאר שבע?

בועז בוסאני: על הקשקש, אבל גם אני יכול לעשות אותו דבר.

בועז בוסאני: לקחת דירות בפריפריה, בשדרות, בירוחם, בדימונה - - -

אלכס קושניר: רעננה, למשל.

אלכס קושניר: רעננה בפריפריה, אדוני?

בועז בוסאני: ברעננה, אני לא מאמין שיש כזה דבר.

בועז בוסאני: אני מוכן לשים את האינטגריטי המקצועי שלי, אני לא מאמין.

אלכס קושניר: את הבית של בנג'י אתה מכיר ברעננה?

בועז בוסאני: מכיר מצוין.

בועז בוסאני: הם נשענים גם על תרומות.

בועז בוסאני: אני מכיר מצוין, אנחנו אפילו חברים.

אלכס קושניר: יופי.

אלכס קושניר: עוד מעט נגיע לתרומות.

בועז בוסאני: הם מקבלים 1,315 שקלים מאכ"א, כמו כל חייל אחר, ושוכרים שם חדר בלבד שהוא מסודר ויפה ואני מעריך מאוד.

בועז בוסאני: הם מקבלים שם גם שירותים נחמדים ותמיכה טובה.

אלכס קושניר: תגיד לי, נתניה היא גם פריפריה?

בועז בוסאני: נתניה היא לא פריפריה ואני לא מאמין שיש כזה דבר בנתניה אלא אם לקחו בשכונות או בדירות שהן ברמה לא טובה לטעמי.

אלכס קושניר: בועז, רמת גן היא גם פריפריה?

בועז בוסאני: רמת גן לא פריפריה.

בועז בוסאני: אני שוב אומר: איפה ברמת גן?

בועז בוסאני: באיזה מקומות ברמת גן?

בועז בוסאני: איך הדירה נראית?

בועז בוסאני: יש או אין מעלית?

בועז בוסאני: יש או אין מזגנים?

אלכס קושניר: תאמין לי שיש הכול.

בועז בוסאני: אני מזמין את כל מי שנמצא כאן בקבוצה הנפלאה הזאת לבוא ולבקר בדירות שלנו ולראות את ההבדל בין מקום למקום.

אלכס קושניר: אתה לא רוצה שנעשה את זה.

בועז בוסאני: אני אשמח מאוד אם תבוא.

אלכס קושניר: בועז, כמה כסף אתה צריך, כמה תוספת אתה צריך כדי שתוכל להגיע למצב בו יש חדר לכל חייל?

בועז בוסאני: זה פשוט מאוד.

בועז בוסאני: עשינו עבודה כזאת עם אכ"א בעבר.

בועז בוסאני: בעבר הלא רחוק עשינו עבודה די דומה.

בועז בוסאני: זה כמעט כפול מהמחיר שהיום נותנים לנו לדירה ל-6 חיילים.

בועז בוסאני: היום אנחנו נתמכים בתרומות בשביל לנסות לפתוח דירה כזאת ללוחמים.

בועז בוסאני: יש לנו 24 דירות ללוחמים של חייל בחדר, זה מתוך 140 הדירות הקיימות.

אלכס קושניר: איפה זה?

אלכס קושניר: באילו מקומות?

בועז בוסאני: לפני הכול, אנחנו רואים את הביקוש.

בועז בוסאני: בכל שבוע יש לנו 120 חיילים שממתינים כדי להיכנס לדירות.

בועז בוסאני: זה אומר המון.

אלכס קושניר: זה אומר שאולי אין להם פתרונות אחרים.

בועז בוסאני: כל חייל יכול לשכור לעצמו דירה.

בועז בוסאני: אצלי הוא בא עם תרמיל על הגב, נכנס ומקבל הכול, תמיכה 24/7.

אלכס קושניר: בועז, בוא נעשה מתמטיקה פשוטה: אתה מקבל 1,250 שקל בערך על כל חייל, נכון?

אלכס קושניר: אם אני מכפיל 1,200 שקל ב-4, אני מקבל 5,000 שקלים, נכון?

אלכס קושניר: בעיר כמו בת ים, ראשון, אשדוד, אתה לא יכול לשכור דירת 4 חדרי שינה, כלומר 5 חדרים - - -

בועז בוסאני: תיכנס עכשיו ליד-2 און ליין - - -

ברכה הרץ: רגע.

ברכה הרץ: תן לי בבקשה לענות על זה.

ברכה הרץ: הסבירו לכם קודם.

ברכה הרץ: כאשר אני באופן פרטי משכירה דירה, המחיר של דירה, לדעתך, הוא 5,000.

ברכה הרץ: אבל אני גם משלמת לחוד - - -

שלומית אבינח: אי-אפשר ככה.

אלכס קושניר: אשמח לשמוע, בועז.

בועז בוסאני: ברכה התחילה לענות.

אלכס קושניר: אני רוצה שאתה תענה.

אלכס קושניר: שאלתי אותך.

בועז בוסאני: אמרתי שאתה יכול להיכנס עכשיו ליד-2 ותמצא דירה מתחת ל-4,700-4,600.

בועז בוסאני: רק דירה סבירה עם מזגן, משופצת ולא קרמיקה משנות ה-30, אני אשמח לקחת אותה.

בועז בוסאני: לא תמצא.

אלכס קושניר: אתה רוצה שאני - - -

בועז בוסאני: אני עוסק בזה כל יום, האמן לי.

אלכס קושניר: אתה רוצה שאהפוך להיות התיווך?

בועז בוסאני: לא.

בועז בוסאני: אבל אתה שואל אותי שאלה, אני עונה לך: בוא נמצא דירה כזאת.

בועז בוסאני: אין דירות כאלה.

אלכס קושניר: כמה עולה דירת 4 חדרים?

אלכס קושניר: כמה עולה דירת 5 חדרים באשדוד להשכרה, אדוני?

אלכס קושניר: אתה עוסק בזה יום-יום, בוא תגיד לי.

בועז בוסאני: אני שוכר באשדוד דירות של 4 חדרים בסביבות ה-4,600-4,200.

בועז בוסאני: הדירה הזולה שלי עולה 4,200 בגלל שאנחנו איתם הרבה זמן.

אלכס קושניר: אני הולך איתך.

אלכס קושניר: 4,200 זה ל-3 חיילים, נכון?

אלכס קושניר: זה אומר שאתה מקבל 4,500 שקל, אז זה 3 חיילים, נכון?

אלכס קושניר: אז למה אתה מכניס שם 6 חיילים, אני לא מבין.

בועז בוסאני: ארנונה, מים, חשמל.

אלכס קושניר: אין בעיה.

אלכס קושניר: אני הולך אותך.

אלכס קושניר: 1,500 שקל כפול 6, כמה זה?

אלכס קושניר: זה 9,000 שקל, אם אני לא טועה.

בועז בוסאני: נתתי לך את כל הנתונים.

בועז בוסאני: הנתונים אצלך.

בועז בוסאני: אני חושב שזה פשוט מאוד.

אלכס קושניר: אני אומר לך, בועז.

אלכס קושניר: אני מכפיל 6 חיילים כפול 1,500 שקל – אני מגיע ל-9,000 שקל.

אלכס קושניר: אתה שוכר דירה ב-4,200.

בועז בוסאני: אני אעשה סדר.

בועז בוסאני: אני מקבל 1,243 שקלים כפול 6 חיילים – זה קצת יותר מ-7,000 שקלים.

בועז בוסאני: יש לנו מנהל אזור שמחזיק קרוב ל-20 דירות, הוא עם רכב, הוא מבקר כמעט פעמיים-שלוש בשבוע בדירות, מטפל בחיילים 24/7 – הוא צריך לקבל שכר, דלק, רכב.

בועז בוסאני: כשמישהו שוכח מפתח ואין לו איך להיכנס לדירה ב-01:00 בלילה, אז הוא יוצא מהבית שלו, מהמיטה החמה כדי לפתוח לו את הדלת כדי להיכנס לדירה.

בועז בוסאני: כשמישהו שובר ידיים ולא יכול להתקלח, אז הוא עוזר לו גם לעשות את הדברים האלה.

בועז בוסאני: אנחנו משלמים ועד בית כמובן.

בועז בוסאני: עובדה היא שחקרו אותנו לא מעט וגילו שאנחנו חיים בחוסר.

בועז בוסאני: אתם מוזמנים לבוא, לבדוק מה שאתם רוצים.

בועז בוסאני: הכול פתוח.

אלכס קושניר: בועז, אני מסתכל על הדוחות הכספיים שלכם שהגשתם לשנת 2019 ואני רואה שאתם בעודף תקציבי של כמעט 6 מיליון שקלים.

אלכס קושניר: אז לא נראה לי שאתם חיים בחוסר.

בועז בוסאני: אני ממש לא יודע מי הגיש את זה.

בועז בוסאני: אני לא הגשתי דבר כזה.

אלכס קושניר: של רשם העמותות.

אלכס קושניר: דוח של רשם העמותות.

אלכס קושניר: אם כבר נגעת בזה, אז אני אמשיך - - -

בועז בוסאני: אתה מדבר על כלל האגודה.

אלכס קושניר: תן לי לדבר, תקשיב: המחזור השנתי של אל"ח הוא 519 מיליון שקלים.

אלכס קושניר: מתוכם 400 מיליון שקלים זה כסף שאתם מקבלים מהמדינה ורק 100 מיליון שקלים באים מתרומות.

אלכס קושניר: אני רוצה לשאול אתכם: הפכתם להיות קבלן משנה של המדינה או שבכל זאת אתם עמותה שאוספת תרומות ומנסה לסייע לחיילים?

אלכס קושניר: לפי דעתי, הפכתם להיות קבלן משנה של המדינה.

אלכס קושניר: עכשיו אני פונה למשרד הביטחון ואני אומר לכם: תבדקו את זה כי אין שום כסף, שום שקל למצ'ים שלכם.

אלכס קושניר: ואם אני כבר ממשיך ומדבר על אל"ח, אז אני פותח גם את דוח נשואי משרה בכירים ואני רואה שיש לכם שני מנכ"לים.

אלכס קושניר: בוא תסביר לי למה יש לכם שני מנכ"לים שכל אחד מרוויח מעל לחצי מיליון שקל בשנה.

אלכס קושניר: למה אל"ח צריכה שני מנכ"לים, יש לך הסבר לזה?

בועז בוסאני: רגע, סליחה.

בועז בוסאני: אני לא אכנס לזה כי אני לא מכיר כל-כך את הסיבות לזה.

בועז בוסאני: אני מנהל חברה קטנה שנקראת "בית חם", שמטפלת בדירות בלבד.

בועז בוסאני: אני לא מכיר את הנתונים שאתה מדבר עליהם.

אלכס קושניר: אין בעיה.

אלכס קושניר: מה התקציב שלך, אדוני?

בועז בוסאני: אני יודע להגיד ששני מנכ"לים זה שני גופים שונים: אחד של קרן לב"י ואחד מנכ"ל אל"ח שהוא מנכ"ל של האגודה למען החייל.

אלכס קושניר: יופי.

אלכס קושניר: וכולם מקבלים כסף מהמדינה.

בועז בוסאני: ברשותך, אני לא יכול להיכנס לזה ולא יכול לתת לך את התשובות.

אלכס קושניר: אני מבין.

אלכס קושניר: אתה מנהל חברה שנקראת "בית חם", נכון?

בועז בוסאני: נכון.

אלכס קושניר: מה התקציב של החברה?

בועז בוסאני: משהו באזור ה-11 מיליון נכון להיום.

אלכס קושניר: 11 מיליון.

אלכס קושניר: מבחינת ההכנסות שלך, חוץ מהכסף שאתה מקבל ממשרד הביטחון, יש עוד כסף נוסף שנכנס?

בועז בוסאני: מדי פעם אנחנו נתמכים –אין לי ברירה אם לא – אני אסיים במינוס – בסביבות ה-300 אלף שקל מתרומות.

אלכס קושניר: הבנתי.

אלכס קושניר: I rest my case.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: לפרוטוקול: המצב הוא שהאגודה למען החייל הקימה פה חברת בת שבעצם היא מתנהלת רק מהכנסות שהיא מקבלת מצה"ל ומדי פעם, כשלחברת הבת הזאת יש בעיה, אז אל"ח אולי קצת מזרימה כסף פנימה.

אלכס קושניר: בועז, הטענות הן לא אליך.

אלכס קושניר: הטענות הן לאל"ח שבעצם הפך להיות קבלן משנה של המדינה, שבכלל לא מסייע בתרומות, לפחות בפעילות הזאת.

אלכס קושניר: אני חושב שזו נורה אדומה לכם, מינהל הרכש וצה"ל, כדי שתבדקו את הסוגיה הזאת.

אלכס קושניר: אני חושב שהאגודה למען החייל, המטרה שלה בהקמתה הייתה לא להיות קבלן משנה של המדינה לביצוע כל מיני פרויקטים, אלא להיות באמת גוף שיודע לקבל ולקבץ תרומות וגם עם התקציב של המדינה לעשות דברים טובים לחיילים.

אלכס קושניר: היום זה לא קורה.

אלכס קושניר: אם מתוך 500 מיליון שקלים יש כ-400 מיליון שקלים שהם כסף של המדינה, אני חושב שזה אומר דרשני ואני חושב שהגיע הזמן שצה"ל יתחיל לעשות פה מכרזים ויתחיל לעשות פה בדיקות, אחרת אתם פועלים, לפי דעתי, בניגוד לחוק.

אלכס קושניר: אני חושב שאתם צריכים לבדוק את זה.

אלכס קושניר: עכשיו אני מבקש להעלות את התנועה הקיבוצית.

שלומית אבינח: יעל אייזנר.

אלכס קושניר: יעל, מה שלומך?

אלכס קושניר: אני רואה שאתם מקופחים בכסף.

אלכס קושניר: אבל אני רוצה לשאול אותך שאלה אחרת.

אלכס קושניר: הכסף שמגיע אליכם, כמה בסוף מגיע לקיבוץ?

אלכס קושניר: כמה נשאר ב-overheads?

יעל אייזנר: 1,035 שקלים מגיעים לקיבוץ.

יעל אייזנר: בעבר היו שתי שורות: הייתה המשכורת של צביקה לוי, זכרו לברכה, שניהל את הפרויקט.

יעל אייזנר: הייתה חשבונית נפרדת למשכורת שלו וחשבונית נפרדת של כסף שעבר לקיבוץ.

יעל אייזנר: כשאני נכנסתי, משרד הביטחון ביקש מטעמיו לצרף את זה לשורה אחת שכוללת את התשלום לקיבוצים פלוס הנהלה, הנהלת חשבונות והמשכורת שלי והעבירו את זה לשורה אחת.

יעל אייזנר: לכן הסכום עלה ל-1,100 שקלים.

יעל אייזנר: מתוך זה 1,035 עובר לקיבוצים.

יעל אייזנר: למעשה מקבלים 1,104.

יעל אייזנר: 42 ₪ כי הייתה איזו הצמדת מדד קטנה.

יעל אייזנר: אנחנו מעבירים לקיבוצים 1,035 שקלים.

יעל אייזנר: זה לא מספיק.

יעל אייזנר: גם הנדל"ן אצלנו יקר מאוד: רעננה זה כמו רמת הכובש, ויש ברמת הכובש חיילים.

יעל אייזנר: רעננה או הרצליה זה כמו ניר אליהו – נדל"ן מאוד יקר, ובכל זאת הקיבוצים, גם במרכז, בוחרים לתת בית חם לחיילים.

יעל אייזנר: אם במעלה החמישה, שלכל הדעות זה קיבוץ מרכזי, יש לי 11 חיילים, אז אתם מבינים שגם אצלנו נדל"ן עולה ובכל זאת הערכים שלנו גורמים לנו להמשיך ולבחור למעלה מ-30 שנה בתוכנית של אימוץ חיילים בודדים בקיבוצים.

יעל אייזנר: אני מודה שבמשא ומתן – אני לא יכולה להעיד על מי שהיה לפני, אני רק 4 שנים בתפקיד – חשבתי שהצלחתי להגיע לאיזשהו הישג שהעלינו במעט מ-930 במשך שנתיים ל-1,035.

יעל אייזנר: הייתי בטוחה שזה השג גדול, היום אני יודעת שזה ממש לא השג, גם ביחס לאחרים.

יעל אייזנר: יחד עם זה, חשוב לי לדבר על התוכנית של התנועה הקיבוצית.

יעל אייזנר: קודם כל, אני מכירה את הדירות אל"ח, יש בהן תנאים טובים מאוד.

יעל אייזנר: חשוב לי לדבר על התנועה הקיבוצית ומה נעשה.

אלכס קושניר: קראתי את המצגת שלכם, התרשמתי מאוד, הכול בסדר – זה לא נושא הדיון.

יעל אייזנר: נדבר על אחד או שניים בחדר.

אלכס קושניר: נושא הדיון הוא מאוד פשוט: האם מדינת ישראל הגדולה לא מסוגלת לייצר פרטיות לחייל בודד?

אלכס קושניר: אין שום סיבה שלא יהיה חייל אחד בחדר.

אלכס קושניר: לכן אני מבקש תשובות קצרות לשאלות.

אלכס קושניר: השאלה שאני שואל היא כמה כסף צריכה התנועה הקיבוצית כדי לאפשר חייל בחדר?

יעל אייזנר: זה לא עניין של כסף.

יעל אייזנר: המשאבים אצלנו הם מצומצמים.

יעל אייזנר: אצלנו כל חייל הוא לבד בחדר, חוץ מגרעיני צבר.

יעל אייזנר: גרעיני צבר זה עניין של השקפה, הם רוצים שהם יהיו יחד.

יעל אייזנר: אני יכולה להגיד שהמשאבים גם אצלנו מצומצמים ואני מניחה שאם הדרישה תהיה גם בקיבוצי צבר לאחד בחדר, היכולת שלנו תפחת להביא חצי מהכמות.

יעל אייזנר: אין לנו אין-סוף משאבים לאחד בחדר.

אלכס קושניר: זאת אומרת, הבעיה שלבם זה לא כסף אלא שטח, מיקום, דירות, יחידות דיור.

יעל אייזנר: משאבים מוגבלים גם אצלנו.

יעל אייזנר: זה אחד.

יעל אייזנר: הדבר השני, הנושא של גרעין צבר – רק בגרעיני צבר יש 2 בחדר.

יעל אייזנר: בהסכם שלנו כתוב רק חייל לוחם אחד בחדר.

יעל אייזנר: אנחנו נותנים לכולם.

יעל אייזנר: אבל בגרעיני צבר, הרעיון של שניים בחדר יש לו אג'נדה והשקפת עולם ואלון יכול להציג את זה טוב ממני.

יעל אייזנר: יש להם גם מרחב משותף גדול.

יעל אייזנר: לישון – הם ישנים שניים בחדר בגרעיני צבר.

יעל אייזנר: אבל אם תרצה, יש כאן חייל בודד, יוסף פונרו – הוא כבר לא חייל – שהתגורר עם עוד אחד בחדר וקיבל תנאים אחרים מאוד טובים מהקיבוץ והוא בחר לחיות בקיבוץ הזה ולהישאר בו.

יעל אייזנר: זו לא חובה, החיילים בוחרים לבוא אלינו.

יעל אייזנר: תוכל לשמוע אחר כך חוויות ממנו, אם תרצה.

יעל אייזנר: מבחינתנו, אם הדרישה תהיה אחד בחדר גם בגרעיני צבר, אני מניחה שיהיו פחות חיילים בקיבוצים כי אין לנו אין-סוף משאבים.

יעל אייזנר: מה שהמדינה תגיד, זה מה שנעשה.

אלכס קושניר: אני מבין.

אלכס קושניר: תודה.

יעל אייזנר: עוד דבר, ברשות, היושב-ראש, ביקשת שנענה לשאלה איך תוקנו הליקויים שהעלתה חיילת מ-2015.

אלכס קושניר: אני יודע שתוקנו, אני יודע שעשיתם את זה.

יעל אייזנר: אבל אני מבקשת שתגיד את זה לפרוטוקול כי הרבה אנשים פה שמעו את זה.

יעל אייזנר: אני נותנת את נשמתי כדי החיילים יקבלו תנאים כמו הילדים שלי, אז לפחות שזה ייאמר לפרוטוקול, מה שאתה כבר קראת.

יעל אייזנר: אני בטוחה שקראת.

אלכס קושניר: אז אני אגיד את זה לפרוטוקול.

אלכס קושניר: קיבלנו תשובה.

אלכס קושניר: הליקויים באמת תוקנו.

אלכס קושניר: האירוע שסופר כאן היה לפני כמה שנים, עוד בוועדה הקודמת, ודווח לנו שהליקויים תוקנו.

אלכס קושניר: אני רוצה בבקשה לדבר עם סגן אלוף קרן וייס.

אלכס קושניר: יש פה תמונת מציאות, אני אספר לך איך אני רואה אותה ואז תגידי מה את חושבת: יש לך פה גוף אחד שזה התנועה הקיבוצית שמקבלת הכי פחות כסף, ויחד עם זאת, מצליחה לייצר פתרון של אחד בחדר, חוץ מגרעין צבר שהוא סיפור אחר, עניין של מדיניות, קהילתיות.

אלכס קושניר: לא בטוח שאני מקבל את זה, אבל לפחות אני יכול להבין את זה.

אלכס קושניר: יש לך גופים פרטיים אחרים שמסוגלים לספק אחד בחד, ויש לך את אל"ח שלא מסוגלת.

אלכס קושניר: תראי מה הם עשו, לפחות ממה שהבנתי מבועז, הם הקימו חברת בת שכל מקורות התקציב שלה זה מה שאתם בצה"ל - - -

שלומית אבינח: בועז הוא מנכ"ל חברת הבת.

אלכס קושניר: כן, כן.

אלכס קושניר: בועז הוא בעצם חברת בת של אל"ח, שכל מה שהם עושים זה לקחת את הכסף שלכם ולא מוסיפים כמעט שום דבר, אלא אם כן החברה נכנסת לגרעון.

אלכס קושניר: בעצם הם הפכו להיות קבלן משנה שלכם בלי שום עניין של תרומה.

אלכס קושניר: במקביל, אני מסתכל על חברת האם, על אל"ח, ואני רואה – את גם יכולה להיכנס לרשם העמותות ולראות את הדוח האחרון שלהם לשנת 2019 – שרוב הכסף זה אתם.

אלכס קושניר: זאת אומרת, קצת יותר מ-400 מיליון שקלים זה או שירותים למדינה או שירותים כלליים או הקצבות ותמיכות מהמדינה.

אלכס קושניר: אני מאמין שהרוב שזה צה"ל ומשרד הביטחון.

אלכס קושניר: אם אני מדבר על תרומות, אז זה רק 121 מיליון שקלים.

אלכס קושניר: את השנה הקודמת הם סיימו עם עודף שנתי של כמעט 6 מיליון שקלים – 5,770,000 שקל – כל הדברים האלה לא מעלים אצלכם איזושהי תהייה האם הדבר הזה תקין, האם זה בסדר שיש לכם פה גוף שלא עובר שום תהליך מכרזי, שנמצא איתכם בקשר כבר הרבה מאוד שנים ומספק פתרון שהוא, לפחות מבחינה כמותית – כרגע אני לא מדבר על איכות – הוא שונה מכל שאר הפתרונות שקיימים במשק, ואתם ממשיכים לעבוד איתו.

אלכס קושניר: אין לי בעיה שתעבדו איתו – רק אני מבקש שתדרשו שתהיה פה פרטיות לחייל.

אלכס קושניר: אני חושב שאתם בצה"ל צריכים לעשות בדיקה, יחד עם מנה"ר.

אלכס קושניר: לגבי מה שבועז אמר על בדיקות – לפני כמה שנים היה דוח של מבקר המדינה הוא לא היה הכי מחמיא שבעולם, אני אגיד בעדינות.

אלכס קושניר: כשאת רואה את חמשת מקבלי השכר הגבוה, ויש פה שני מנכ"לים שכל אחד מהם מקבל מעל ל-500 אלף שקל – אגב, אני אומר שזה שכר סביר למנכ"ל – אבל למה שניים?

אלכס קושניר: כל הדברים האלה, אצלי לפחות, מעלים הרבה מאוד שאלות.

אלכס קושניר: האם יש לכם איזושהי תוכנית לעשות משהו בנידון?

קרן וייס: אני חושבת שחסר לנו כאן בשיח – לדעתי הם נמצאים פה איתנו – לשאול את המקומות האחרים שסימנו את השמות שלהם בדיון, כמה עולה להם.

קרן וייס: אם אתה לוקח את הבית של בנג'י, לדוגמה, כי דיברנו עליהם כאן הרבה שהם עושים עבודה יותר ממדהימה ביום-יום ושיתוף הפעולה שלנו איתם הוא הדוק ויום-יומי, אתה תראה שלא באמת עולה להם להחזיק חייל כזה 1,300 שקלים כמו שהם מקבלים מכל חייל.

קרן וייס: עולה להם עוד הרבה יותר.

קרן וייס: כנראה יש פה איזשהו מימון נוסף שהוא מימון צד מתרומות, מהשקעה פרטית שלהם.

קרן וייס: אני פחות בקיאה בזה.

קרן וייס: אני גם לא נכנסת לזה.

קרן וייס: אני גם לא רוצה להיכנס לשיח שהיה עם בועז כי הוא לא שיח שלנו וצה"ל הוא לא צד לעניין.

קרן וייס: צה"ל הוא הגוף הדורש וזה שבסוף צריך לעמוד מול החיילים ולתת להם את המענה.

קרן וייס: לכן העניין הוא עניין תקציבי.

קרן וייס: על-מנת לייצר מצב של אחד בחדר בדירות בית חם, אני צריכה לשלם פי 2 עבור כל חייל במצב הקיים.

אלכס קושניר: זה לא המצב, קרן.

אלכס קושניר: אם כבר נגעת בתרומות, זה בדיוק מחזק את מה שאני אומר.

אלכס קושניר: הייתי מנכ"ל משרד ממשלתי, אני יודע שכשאני יוצא למיזם משותף עם עמותה כזו או אחרת, אני דורש מצ'ינג בתרומות.

אלכס קושניר: במקרה הזה אתם לא דורשים מאל"ח משום מה שום מצ'ינג.

אלכס קושניר: המדינה שמה כסף, אל"ח עושה מה שהיא רוצה.

אלכס קושניר: למה אתם לא שמים דרישה למצ'ינג בתרומות כדי לעמוד ביעדים האלה?

קרן וייס: חסרה לך פה איזושהי קומה של התרומות.

קרן וייס: בדוח מבקר המדינה מ-2016, אם זכרוני אינו מטעני, ודוח מינטקביץ', אם אתה מכיר, שאמר להפריד.

קרן וייס: בתוך אל"ח היה גוף אחד, הייתה קרן לב"י והגוף המתפעל - הדוח החליט לפרק את שני הגופים האלה, לכן יש גם היום שני מנכ"לים: גוף אחד שמגייס תרומות לצה"ל, לא לאל"ח, זה הדגש; והגוף השני מממש את כל התוכניות.

קרן וייס: לכן אתה רואה שני מנכ"לים.

קרן וייס: גם כאן אני לא ארחיב כי זה לא במגרש המשחקים שלי.

קרן וייס: מה כן במגרש המשחקים שלי?

קרן וייס: כל התרומות שמתקבלות היום למען חיילי צה"ל, עוברות דרך "יחד למען החייל" לתוך צה"ל, על-פי הצרכים או הדירקטיבות שהרמטכ"ל מגדיר.

קרן וייס: יש שלושה סדרי עדיפויות מאוד ברורים, פשוטים, לאן הכסף הזה צריך להיכנס.

קרן וייס: הכול בסוף זה לטובת רווחת החיילים וממש לא לטובת צרכים בסיסיים שאותם צה"ל מספק בשגרה ויום-יום.

קרן וייס: לכן כל כסף שאתה מדבר עליו כמצ'ינג של תרומות, החוקים בעניין קצת אחרים כי התרומות נכנסות לצה"ל בכל מקרה, על-פי מה שהרמטכ"ל מגדיר והן לא ניתנות כמענה משלים למה שאל"ח עושה.

קרן וייס: לכן פועלים פה חוקים קצת אחרים ממה שנראה לנו אם אנחנו לוקחים כל גוף כזה שפועל בעולם עם המשתנים האלה של, מצד אחד מימון תרומות, ומצד שני עלות שחייל מביא איתו, עלות עצמית, ועוד איזושהי השקעה פרטית ואז באמת אתה מייצר תקציב רחב יותר עם הרבה יותר אפשרויות.

קרן וייס: זו בעיניי קומה שהייתה חסרה בשיח.

קרן וייס: אני לא בטוחה שצה"ל היה רוצה – אני אומרת את זה בזהירות – לקחת עכשיו את כל תקציב התרומות הצה"לי ולהשקיע אותו בדירות האלה אל מול צרכים אחרים.

קרן וייס: זה דיון אחר לגמרי שאפשר לנהל.

קרן וייס: צריך להגיד שהרבה מאוד משאבי תרומות מוקצים לטובת החיילים הבודדים כי הם אוכלוסיית היעד ואנחנו מסמנים אותם, מפעילים עליהם זרקורים ועושים כל מה שאפשר רק כדי לייצר להם שירות בטוח יותר וטוב יותר.

קרן וייס: לכן השיח איך אנחנו מייצרים מ-1,000 שקלים חייל בחדר, הוא שיח קשה.

קרן וייס: צה"ל צריך, מצד שני, לעבוד עם גופים מרכזיים והוא לא יכול לעבוד עם הרבה אמוד תתי-גופים.

קרן וייס: לכן הפתרון, כביכול, שמצאנו לזה, שהוא פתרון שפועל בעולם הזה היום, זה באמת לאפשר לחייל שכר דירה שאיתו הוא הולך ומשלם.

קרן וייס: על זה הגופים, כמו הבית של בנג'י, משלימים ממימון תרומות או מכל מימון אחר את הפער החסר ואז הם מאפשרים חייל בחדר.

קרן וייס: בעולם אידילי, אתה צודק לגמרי.

קרן וייס: הלוואי והייתי יכולה לתת לכל ה-6,700 חיילים בודדים שיש היום בצה"ל דירה של אחד בחדר.

קרן וייס: הלוואי.

קרן וייס: זה החלום שלי.

קרן וייס: זה החלום של כולנו.

אלכס קושניר: אני אעזור לך להגשים את החלום.

אלכס קושניר: אני עושה חישוב פשוט: אני לוקח את הכסף שאתם משלמים, 1,250 שקל כדי שיהיה קל לחשב, אני מכפיל אותו ב-4, לכמה אני מגיע?

אלכס קושניר: 5,000 שקלים.

אלכס קושניר: בטבעת השנייה של גוש דן אפשר למצוא הרבה מאוד דירות של 5 חדרים בסכום הזה.

אלכס קושניר: 5 חדרים זה אומר חייל בחדר.

אלכס קושניר: זה אומר 4 חיילים בדירה.

אלכס קושניר: זה רק עניין של סדר עדיפויות ורק עניין של הגדרות נכונות שאתם יכולים להגדיר.

אלכס קושניר: במקביל, את אומרת "כל תקציב התרומות" – לא צריך את כל תקציב התרומות.

אלכס קושניר: אני לא יודע אם צה"ל מקבל תרומות גם מ-FIDF בנפרד או שהכול עובר דרך אל"ח, אבל כשאני מסתכל על הדוח של האגודה למען החייל אני רואה שהתרומות לאגודה למען החייל הסתכמו בשנה הקודמת ב-121,750,000 שקל.

אלכס קושניר: כל התקציב שאתם נותנים להם לצורך שכירות לחיילים זה בערך 11 מיליון שקל.

אלכס קושניר: אם תיקחי מהתרומות האלה עוד לפחות 40-30 אחוז, את עומדת בזה, זה רק עניין של סדר עדיפויות.

קרן וייס: עשינו את זה.

קרן וייס: צריך להגיד שעשינו את זה לטובת החיילים הלוחמים.

קרן וייס: העלות היא אותה עלות ואנחנו שמים 3 בדירה, כלומר, חייל בחדר, וההשלמה היא מתרומות.

קרן וייס: אנחנו עושים את זה.

קרן וייס: סימנו את הבודדים הלוחמים כאוכלוסיית החוד.

קרן וייס: אנחנו רוצים לראות איך אנחנו מתקדמים עם זה כדי לאפשר את זה לכולם.

קרן וייס: זה דורש הרבה מאוד משאבים.

אלכס קושניר: כמה אתם משלימים פר חייל מתרומות?

קרן וייס: חצי.

קרן וייס: בדיוק חצי.

אלכס קושניר: זאת אומרת, עוד 1,200 שקל?

קרן וייס: בדיוק.

קרן וייס: לחייל.

אלכס קושניר: אני לא איש רכש - -

קרן וייס: גם אני לא.

אלכס קושניר: - - אבל אני חושב, קרן, שאם הייתם עושים מכרז הייתם מקבלים תוצאות מצוינות.

אלכס קושניר: כמצב שאני לפחות רואה פה, שאני רואה בקיבוצים שבפחות כסף הם יודעים לשכן חייל בחדר.

אלכס קושניר: ואני מסתכל על הגופים הפרטיים שיש כאן, שחיילים שוכרים שם דירות בעצמם, ורואה שהם יודעים לשכן חייל בחדר.

אלכס קושניר: אני גם מכיר חיילים שפשוט מתארגנים זה עם זה ופשוט שוכרים דירה בעצמם וגם מצליחים לעמוד בחייל בחדר, כולל תשלומי ארנונה וכל מה שכרוך בכך.

אלכס קושניר: לכן אי-אפשר להגיד שהמציאות הזו שאנחנו מנסים לייצר פה היא דמיונית.

אלכס קושניר: היא קיימת.

אלכס קושניר: אני אומר לך שהדיון הוא לא תקציבי.

אלכס קושניר: הדיון הוא על סדר עדיפויות.

אלכס קושניר: תאמיני לי שאם תציבו את זה כתנאי – חייל בחדר – גם אל"ח יעמדו בזה.

אלכס קושניר: למה?

אלכס קושניר: כי הם מעוניינים שזה יקרה.

אלכס קושניר: אגב, לא חייבים דירה בדיזנגוף, אני גם בטוח שאין להם.

אלכס קושניר: אני גם יודע, למשל, שברמת גן יש להם דירה שיש בה 8 חיילים.

אלכס קושניר: גם את זה אני יודע.

אלכס קושניר: אם אני לוקח 8 חיילים ומכפיל בסכום הזה, אני מקבל - - -

בועז בוסאני: - - - אני לא יודע מאיפה הנתונים שלך, סליחה.

אלכס קושניר: - - - אפשר לשכור פנטה

אלכס קושניר: אוז ברמת גן ברחוב ראשי.

אלכס קושניר: אני אומר לך שזה עניין של סדר עדיפויות.

אלכס קושניר: אני לא הולך להרפות.

אלכס קושניר: אני הולך להמשיך לדרוש את זה.

אלכס קושניר: אני הולך לבדוק אחרי הדיון הזה – אני מבין שאין לי פה הנחות, עוד מעט נשמע גורמים אחרים – אבל אני מנסה למצוא מהן הסמכויות שיש לי ואנחנו נבדוק מהן הסמכויות.

אלכס קושניר: ואם צריך להקים איזשהו גוף בודק, אז נעשה את זה.

אלכס קושניר: לא יכול להיות שהמצב הוא שמדינת ישראל הגדולה לא מסוגלת לייצר דבר כל-כך פשוט: פרטיות לחייל שמשתחרר הביתה לסוף שבוע או כל יום, תלוי בסוג השירות שהוא עושה.

אלכס קושניר: אני מבקש ממך וגם ממנה"ר לעשות עבודה על זה ולראות אם יש פתרונות קיימים באותם סכומים, למה אי-אפשר לייצר פתרונות שצה"ל נותן באמצעות אל"ח או באמצעות כל גוף אחר, אתם תחליטו, אני לא אקבע לכם.

אלכס קושניר: אבל אפשר לעשות את זה.

אלכס קושניר: אין שום סיבה שלא.

אלכס קושניר: האם יש גורמים נוספים שרוצים לדבר?

שלומית אבינח: הבית של בנג'י.

אלכס קושניר: שאול רוצה לדבר?

בועז בוסאני: ברשותך, רק לתקן, אין לנו ברמת גן או באף מקום דירה עם 8 חיילים.

בועז בוסאני: המקסימום הוא 6 חיילים.

אלכס קושניר: אני אשלח לך אחר כך את הכתובת של הדירה.

אלכס קושניר: תבדוק את זה.

בועז בוסאני: אני אשמח.

בועז בוסאני: אני מכיר את הדירות שלי מצוין.

בועז בוסאני: מישהו סתם אומר לך נתונים לא מדויקים.

אלכס קושניר: אני אשמח לטעות.

בועז בוסאני: אני אומר לך שאתה טועה.

בועז בוסאני: אני מכיר את הדירות שלי.

בועז בוסאני: מה, אני משקר?

אלכס קושניר: בסדר.

אלכס קושניר: אז אני שמח.

אלכס קושניר: שאול, בבקשה.

שאול רורקה: קודם כל, תודה רבה, אלכס, תודה רבה לכולם.

שאול רורקה: יש לי בקשה קטנה לכולם, עם כל הכבוד.

שאול רורקה: בנג'י היה בן דוד שלי.

שאול רורקה: אני ממש מבקש לקרוא לזה הבית של בנג'י.

שאול רורקה: זה מאוד חשוב לנו למשפחה.

שאול רורקה: אני יודע שזה משהו אישי, אבל זה ממש יכבד את הזיכרון שלו.

שאול רורקה: הבית של בנג'י.

שאול רורקה: דבר שני, אנחנו גוף קטן, אנחנו יודעים את זה, ואף אחד לא חושב לשנייה שאנחנו יכולים לעשות את העבודה הגדולה פה.

שאול רורקה: אנחנו מנסים לגדול, לא בגלל שרצינו אלא בגלל שלכל חדר שלנו יש בין 4 ל-5 בקשות.

שאול רורקה: יש לנו טלפונים כמעט כל יום.

שאול רורקה: החלטנו לבנות בית חדש צמוד.

שאול רורקה: קיבלנו עכשיו קרקע חדשה בצמוד לבית הקיים, עוד 1,500 מטר, ונבנה עוד בית.

שאול רורקה: היושב-ראש, באמת כל הכבוד שאתה פותח את הנושא הזה.

שאול רורקה: זה לא משנה מי, מו, מה – בסופו של דבר החיילים צריכים לקבל דברים מסוימים.

שאול רורקה: אבל כשאני שומע את כל מה שאני שומע היום, אני חושב שצריך להכניס פה מישהו מטעם האוצר ולא כל מי שיושב פה היום.

שאול רורקה: נכון שיש פה ארגונים היום שיכולים לשפר, אין ספק.

שאול רורקה: כולנו יכולים לשפר.

שאול רורקה: אבל בסופו של דבר זה עניין תקציבי ואני מסכים לגמרי עם קרן שזה תקציבי.

שאול רורקה: אני חייב להגיד – מי שמכיר את הבית של בנג'י יודע – שלפחות 50% מהזמן שלנו אנחנו עובדים על גיוס כספים, כמו מטורפים.

שאול רורקה: אז לא רק שהמדינה לא עוזרת לנו, בבית החדש אני אצטרך לשלם להם מע"מ.

שאול רורקה: למה אני משלם מע"מ למדינה?

שאול רורקה: מישהו יכול להסביר לי למה, אני לא יודע, כשאנחנו עושים בסופו של דבר את העבודה.

שאול רורקה: בבית הקיים, אם אתה לוקח בחשבון שהכנסנו כבר 7 מיליון דולר לבניין ולכן לא משלמים פה שכירות, עדיין עולה לנו 3,000 שקל בחודש לתת להם את החדר לבד, את האוכל, את הכביסה וכולי וכולי.

שאול רורקה: זאת אומרת, בסופו של דבר צריך להביא כספים.

שאול רורקה: אני לא אומר שזה רק האוצר, אני גם חושב שאפשר להמשיך לגייס.

שאול רורקה: אני לא מסכים עם מישהו אחד ספציפי, אני מסכים עם החיילים – אני לוקח פה צד, אני לא פוליטיקאי ואני לא דיפלומט ואני לא אהיה אף פעם – התפקיד שלנו הוא לעזור לחיילים.

שאול רורקה: אז איך אפשר לעשות את זה?

שאול רורקה: צריך להביא יותר כסף.

שאול רורקה: מאיפה הכסף מגיע?

שאול רורקה: א', מהאוצר; ב', מגיוס כספים.

שאול רורקה: בגלל שאני איש עסקים עם ניסיון רב בגיוס כספים, גם במגזר הציבורי וגם במגזר הפרטי, אם מישהו ירצה ללמוד איך לגייס כספים, אני אשמח לשבת איתו ללא עלות.

שאול רורקה: בסופו של דבר, אני לא אגיד שזה קל, אבל זה לא סופר קשה לגייס כסף לחיילים בודדים.

שאול רורקה: זה עניין סקסי.

שאול רורקה: אנשים מחו"ל רוצים לתת את הכסף הזה.

שאול רורקה: פשוט צריך לבקש.

שאול רורקה: זה מה שיש לי להגיד.

אלכס קושניר: תודה.

אלכס קושניר: עכשיו בדקו לי ביד-2 דירת 5 חדרים בפחות מ-5,000 שקלים: בבת ים, 4 דירות; באזור, בחולון ואני בטוח שיש עוד.

אלכס קושניר: נטע בר זיו ממשרד האוצר.

נטע בר זיו: בדומה לדברים שאנחנו אומרים גם בדיון הזה, שאמרנו בפעם הקודמת וגם בדיונים אחרים בעניין חיילי החובה ושוב אנחנו נגיד שמשרד הביטחון צריך לפתור את הנושא הזה במסגרת תפקידו בסדר העדיפויות שלו ויש לו את המקורות לכך.

אלכס קושניר: אני לא חושב שנדרשת פה תוספת תקציבית.

אלכס קושניר: הדיון הוא לא תקציבי בכלל.

נטע בר זיו: אני מסכימה.

נטע בר זיו: לכן אנחנו שמחים - - -

אלכס קושניר: נטע, אני יודע שאת לא החשב הכללי, אבל כל צורת ההתקשרות הזאת שתיארנו פה לא מעלה אצלך שאלות ותהיות?

נטע בר זיו: אני באמת לא הגורם המוסמך לענות על זה.

נטע בר זיו: אני מציעה שתפנו את השאלה לחשב הכללי, לחשב של משרד הביטחון אולי, ואני אשמח לעזור בברור הסוגיה, אבל אין לי יכול לענות על זה מקצועית.

אלכס קושניר: דרור גרנית, רפרנט ביטחון במשרד המשפטים, נמצא כאן?

אלכס קושניר: עורך הדין גרנית, אני לא יודע אם זה במסגרת תפקידך, אבל אתה יכול אולי לשפוך לנו אור על צורת ההתקשרות שתוארה פה?

דרור גרנית: לצערי, אני חושב שהגורם שאתה צריך לבקש ממנו את ההתייחסות לנקודה הזאת זה הייעוץ המשפטי של משרד הביטחון.

דרור גרנית: יש פה שאלה מורכבת על הגיוס של תרומות לטובת חיילי צה"ל ולטובת יחידות שונות בצה"ל.

דרור גרנית: היו ועדות שמשרד הביטחון הקים וקיים לאורך השנים לעניין היחס בין לב"י לבין האגודה למען החייל שהייתה ביניהם איזושהי תחרות ובסופו של דבר התגבש איזשהו פורמט בעקבות ועדה של משרד הביטחון לגבש אותן יחד ולפעול כך שבמקום שתהיה ביניהן איזושהי תחרות, שהן יהיו במסגרת איזושהי מסגרת משותפת ובאמצעותן הצבא מקבל את התרומות שהוא מקבל.

דרור גרנית: אני מדבר על הצד של התרומות ולא על הצד של השירותים שמסופקים באמצעותן.

דרור גרנית: הגורם הרלוונטי לדיון הזה הוא באמת הייעוץ המשפטי של משרד הביטחון כי הם ליוו את התהליכים האלה מקרוב והם מכירים אותם הכי לעומק.

דרור גרנית: אני מאמין שהם גם יידעו להסביר מדוע הם בוחרים לעשות שימוש באל"ח, שהיא היום גוף מאוחד שכולל בתוכו גם את לב"י, למגוון שלם של שירותים שהם מספקים לחיילים, כפי שצוין פה קודם על-ידי ברכה, ואחד מהם זה אותם שירותי דיור שהם נושא דיוננו.

דרור גרנית: אבל הייעוץ המשפטי של משרד הביטחון שליווה את התהליכים האלה לאורך השנים, הם הכי בקיאים והכי מיומנים בפרטים הקטנים של למה זה בעצם עובד כפי שזה עובד ולמה בחרו לפעול באמצעות שתי העמותות הלאה שהפכו לאישות משפטית אחת.

אלכס קושניר: עורך דין ערן יוסף מהלשכה המשפטית של משרד הביטחון, נמצא כאן?

אלכס קושניר: לא נמצא.

אלכס קושניר: יש עוד מישהו מהארגונים שרוצה לדבר?

שלומית אבינח: יש מישהו שמעוניין לדבר?

אלכס קושניר: יש מישהו שרוצה לדבר לפני שאני מסכם?

אלכס קושניר: לא.

אלכס קושניר: אני אנסה להיות עדין עד כמה שאני יכול.

אלכס קושניר: אני חושב שיש פה התעלמות מהמציאות.

אלכס קושניר: יש פתרונות בשטח, גם כאלה שצה"ל מכיר בהם כמו התנועה הקיבוצית, וגם כאלה שצה"ל לא מכיר בהם, כמו הארגונים שנותנים דירות ומספקים דירות לחיילים שבכולם יש חייל אחד בחדר.

אלכס קושניר: רק כשזה נוגע באגודה למען החייל, משום מה פתאום מתעוררת בעיה תקציבית ופתאום הם דורשים להכפיל את הסכום בשביל לעמוד בדרישה הפשוטה הזו.

אלכס קושניר: במקביל אנחנו רואים שההתקשרות עם האגודה למען החייל מתבצעת במסגרת ספק יחיד, למרות שזה לא ככה.

אלכס קושניר: אנחנו רואים שיש גופים אחרים בשטח.

אלכס קושניר: אנחנו גם רואים שהאגודה למען החייל הקימה חברת בת שנקראת "בית חם" שמפי מנהל החברה, מר בועז בוסאני, שמענו שבעצם כל התקציב שלו זה הכסף שמגיע עבור החיילים ממשרד הביטחון ורק אם הוא נכנס לגרעון אז יש איזושהי תוספת.

אלכס קושניר: כשאני מסתכל על הדוח הכספי של האגודה למען החייל המאוחדת עם קרן לב"י, אני רואה שאת השנה הקודמת הם סיימו עם עודף שנתי של כמעט 6 מיליון שקלים.

אלכס קושניר: עוד דבר מעניין מאוד, מתוך מחזור של יותר מ-500 מיליון שקלים – ההכנסות הן 525 מיליון – רק 121 מיליון הן תרומות וכל השאר זה כל מיני התקשרויות כאלה ואחרות הן מהמדינה.

אלכס קושניר: אני מאמין שרוב ההתקשרויות של משרד הביטחון וצה"ל.

אלכס קושניר: יש פה הרבה מאוד שאלות שצריך לשאול.

אלכס קושניר: אני חושב שהשאלה המרכזית שצריך לשאול היא האם צה"ל מוכן לשים את הדרישה הבסיסית הזאת של חייל בחדר, כדרישת סף ולפתוח את החוזים עם כל הגופים שהוא עובד מולם כדי להגיע לזה.

אלכס קושניר: התשובה ששמענו היא לא תשובה שמספקת אותי.

אלכס קושניר: לא מאל"ח.

אלכס קושניר: פניתי לצה"ל ולמינהל הרכש בדרישה לבצע עבודת מטה כדי לראות האם בכל זאת אפשר לעמוד בזה.

אלכס קושניר: תוך כמה שניות מצאו בשבילי פה ביד-2 דירות של 5 חדרים במחיר של מתחת ל-5,000 שקלים בבתים, באזור, בחולון, ביהוד, באור יהודה, בגני תקווה ואני בטוח שאפשר למצוא עוד הרבה כאלה, זה רק עניין של שנוי תפיסה ורצון.

אלכס קושניר: אם אנחנו רוצים שלכל חייל בודד תהיה פרטיות באיזשהו מקום בעולם הזה, אז אפשר לעשות את זה.

אלכס קושניר: זה רק עניין של רצון.

אלכס קושניר: אני מקווה מאוד שתהיה לנו את ההזדמנות לבצע עוד דיון המשך בנושא הזה כי אנחנו עומדים לפני פיזור הכנסת.

אלכס קושניר: אני מאוד מקווה שבכל זאת נוכל להמשיך ולקיים את הוועדה כדי להגיע למיצוי המהלך.

אלכס קושניר: אני מבקש לדיון הבא להזמין גם את הלשכה המשפטית של משרד הביטחון, גם נציג של החשב הכללי במשרד האוצר שיידע לענות על הנושא של ההתקשרות מול אל"ח כספק יחיד.

אלכס קושניר: אני מבקש לקבל תשובות מצה"ל וממינהל הרכש של משרד הביטחון, האם הם מוכנים לשים את הנושא של חייל בחדר כדרישת סף להתקשרות איתם.

אלכס קושניר: בסיכום הדברים אני אומר שאני לא הולך לעזוב את הנושא הזה.

אלכס קושניר: אני חושב שזו משימה קדושה מבחינתי, שלכל חייל יהיה חדר.

אלכס קושניר: אני אבדוק איזה כלים ואיזה אמצעים עומדים לרשותי גם במסגרת הפעילות הפרלמנטרית וגם במסגרת חוץ-פרלמנטרית.

אלכס קושניר: כל מה שאפשר אנחנו נעשה כדי שלכל חייל יהיה חדר.

אלכס קושניר: בזה אני מסכם את הדיון.

שלומית אבינח: חייל וחיילת.

אלכס קושניר: חייל וחיילת, כמובן.

אלכס קושניר: חייל וחיילת.

אלכס קושניר: בזה אני מסכם את הדיון.

אלכס קושניר: אני מבקש לקבוע דיון המשך בעוד שבועיים, אם זה יתאפשר.

אלכס קושניר: אם לא – נמשיך את הנושא בכנסת הבאה את הנושא הזה אנחנו לא עוזבים.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: הישיבה נעולה.