ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 23, פרוטוקול מספר 107, 2020-11-23 11:30

רם שפע: שלום לכולם, היום יום שני, ז' בכסלו התשפ"א, ה-23 בנובמבר 2020.

רם שפע: מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.

רם שפע: התכנסנו לדיון שכותרתו: "צמצום היקפי הבגרות לשנה"ל תשפ"א והמשך מעקב אחר ציוני הבגרות לשנה"ל תש"ף".

רם שפע: אני רוצה לומר שלדיון הזה יש שתי מטרות, משיקות אבל שונות.

רם שפע: המטרה האחת היא להמשיך לבדוק לעומק את ההשפעות והסיבות והמשמעויות שהיו לנרמול הציונים שהיו בקיץ האחרון.

רם שפע: הדבר השני הוא להסתכל בראייה ארוכת טווח, באופן כללי, על שיטת בחינות הבגרות בישראל, מה טוב בה ומה לא.

רם שפע: נתחיל בנושא הנרמול.

רם שפע: למעשה, כמו שאמר חבר הכנסת מאיר כהן בשבוע שעבר או לפני שבועיים, שר החינוך יואב גלנט התייחס במליאה לנושא הציונים שהיו בתש"ף, אבל , ככל שאני מבין, ותכף נשמע גם נציגות מהשטח, עדיין לא נחשפה הנוסחה לפיה חושבו הציונים.

רם שפע: עדיין יש הרבה מאוד תלמידים, תלמידות ומורים שמרגישים שנעשה להם עוול אדיר.

רם שפע: הם לא יודעים על בסיס מה השתנה להם הציון.

רם שפע: אני מבין שהשר צודק בנושא הזה, ההחלטה הזו נלקחה לפני שהוא נכנס לתפקיד, זה עדיין שם אותנו בנקודה שאנחנו הולכים קדימה בידיעה שזה יכול לקרות שוב ועדיין המורים, המורות והתלמידים לא יודעים על פי מה מחושבים הציונים שלהם.

רם שפע: זה נשמע לי כמו אבסורד שאנחנו לא יכולים לקבל אותו.

רם שפע: יצא לי לדבר עם מורים ותלמידים שמרגישים פגיעה ממשית ואמיתית.

רם שפע: אני חושב שהמשרד צריך לקחת על זה אחריות ולחשוף בפני כולם איך הדבר הזה מחושב ואיך הוא מנוהל.

רם שפע: בפעם הקודמת שעכרנו דיון בנושא לא הצלחנו לקבל תשובות מספיק מקיפות ומעמיקות.

רם שפע: אנחנו נתחיל בנושא הזה ונעבור לנושא של חשיבה על בגרויות.

רם שפע: אם חברי הכנסת לא רוצים לדבר אז נעבור לשמוע תשובה ממשרד החינוך.

רם שפע: אנחנו עוקבים אחרי הנושא הזה כי הוא מטריד מאוד אנשים רבים.

רם שפע: אני מרגיש שאי-אפשר לתת לנושא הזה לנוח.

רם שפע: לא מעט אנשים הפנו את תשומת לבי לכך שהנושא יכול להגיע גם לעולם המשפטי ויש לבדוק טוב את הסמכויות שהיו.

רם שפע: אני לא יודע אם מישהו עשה את זה אבל הגיוני שדבר כזה יקרה.

רם שפע: דסי בארי ממשרד החינוך, בבקשה.

דסי בארי: שלום לכולם, צהריים טובים, אני חוזרת לדברים שאמרתי, בשנה שעברה יצא משרד החינוך עם פרוץ מגפת הקורונה ובזמן קצר הצליח להבין לאן אנחנו הולכים ולהבין שהוא רוצה לשמור על תעודות הבגרות של התלמידים ולצאת למתווה חדש.

דסי בארי: אני שבה ומבהירה - - -

רם שפע: בקצרה, אנחנו זוכרים את ראשי הדברים מהדיון הקודם.

דסי בארי: בשנה שעברה, עם פרוץ מגפת הקורונה, יצא משרד החינוך והבין לאן זה הולך.

דסי בארי: בהתחלה חשבו שזה ייקח שבוע או כמה שבועות.

דסי בארי: אחר כך חשבו שבקיץ הנגיף ייבהל מן החום.

דסי בארי: די מהר המשרד הבין שכדאי להיערך גם לתרחישים קשים יותר, ויצא במתווה ששומר על תעודות הבגרות של התלמידים.

מאיר כהן: אנחנו לא שומעים אותך, גבירתי.

רם שפע: יכול להיות שחשפת את הנוסחה ולא שמענו, חשוב לנו מאוד לשמוע אותך כמו שצריך.

דסי בארי: בזמן קצר מאוד המשרד נערך לתסריט שהמגיפה לא תעזוב את העולם מהר ושאנחנו רוצים לשמור על תעודות הבגרות של התלמידים.

דסי בארי: אני ישבתי בוועדה זו במרץ בשנה שעברה ואמרתי שאנחנו מתחייבים שלא יהיה דור קורונה.

דסי בארי: זאת אומרת שלמרות הפגיעה ביכולת לקיים לימודים כסדרם, הם נמשכו בדרכים אחרות, אנחנו התחייבנו למצוא מתווה שיאפשר לתלמידים לקבל תעודת בגרות שהיא תקפה ושוויונית כאילו לא הייתה קורונה.

דסי בארי: במרץ תש"ף עוד לא העלנו על דעתנו שבספט

דסי בארי: מבר תשפ"א עוד תהיה פה קורונה.

דסי בארי: יצאנו במתווה בגרויות חדש שעשינו בו הרבה עבודה עם כל הגורמים הרלוונטיים.

דסי בארי: היה שיתוף פעולה מרשים עם הרבה מאוד גופים.

דסי בארי: החל בצה"ל שדחה את מועדי הגיוס, דרך האקדמיה שזה מקום להגיד לה הרבה תודה עבור שיתוף הפעולה התמידי שלה איתנו.

דסי בארי: היה כאן שיח ארוך של הלשכות המשפטיות על מנת למצוא דרך להתחשב בעובדה שלא ניתן לעשות את כל הבחינות כסדרן ומאידך לשמור על תוקפה של תעודת הבגרות.

דסי בארי: לכן יצאנו במתווה שהיה ברור מלכתחילה.

דסי בארי: על פי מתווה זה חלק מהבחינות יומרו להערכתו בית-ספריות.

דסי בארי: אבל, מאחר שהערכה בית ספרית מתקיימת על ידי כל מורה ומורה בדרכו, גם אם הוא מורה מצוין, אם לא היינו חושבים שיש פה מורים מצוינים, לא היינו נותנים להם את הסמכות הגדולה הזו.

מאיר כהן: מה יש לכם עם סמכות?

רם שפע: כן, הייתי מדלג על האמירה הזאת.

מאיר כהן: אילו הייתם מדלגים על זה אז היו בישראל ארבע בחינות בגרות ולא 14 והיינו נורמליים כמו כל המדינות.

דסי בארי: חבר הכנסת, אני מקבלת את ההערה.

מאיר כהן: למה אתם כל הזמן חוששים מסמכות?

מאיר כהן: את אמורה לתת סמכות למורה בכיתה?

מאיר כהן: האמירה הזו "נתנו להם סמכות" זה הדבר הכי פוגע.

מאיר כהן: המורים כבודם במקומם מונח.

מאיר כהן: אני הייתי מורה 30 שנה ולא הייתי צריך סמכות ממך.

מאיר כהן: מה זה "נתנו להם סמכות".

מאיר כהן: אתם גם נתתם להם סמכות ואחר כך פגעתם בהם כשביטלתם את הציונים שהם נתנו.

מאיר כהן: איזו סמכות נתת להם?

מאיר כהן: דסי, סליחה שאני מדבר כך, אבל זה באמת כואב לי.

דסי בארי: קיבלתי את הערתך כבר כשאמרת אותה בראשונה.

מאיר כהן: אני גדול המגינים שלכם, אבל בסיפור של הבחינות אתם פישלתם בגדול.

דסי בארי: אני מקבלת את הערתך.

דסי בארי: התכוונתי לאותה סמכות של - - - אבל קיבלתי את הערתך.

דסי בארי: אני מתקנת את המשפט: אלמלא היינו חושבים שהמורים משובחים, לא היינו יכולים לבנות את המתווה הזה שלדעתנו הוא טוב.

דסי בארי: כך הצלחנו לייצר מצב שמחד צמצמנו את כמות הבחינות החיצוניות שתלמיד נבחן, אבל בהינתן שבכל בית ספר, בסוף נעשה תהליך הערכה אחר, ויש מקומות שעשו בחינות, ויש מקומות שנתנו עבודות, ויש מקומות שבכלל ביקשו לעשות עבודות שתלמידים עשו כל השנה, ויש מקומות שביקשו לכתוב משהו עם חומר פתוח, ויש מקומות שעשו פרויקטים.

דסי בארי: בסוף היינו צריכים לייצר רף שמייצר שוויון בין כל הציונים הרבים והשונים הללו על מנת שהציונים ייחשבו.

דסי בארי: יכולנו, לחילופין, להגיד שרק הבחינות החיצוניות נחשבות אבל לא רצינו לעשות את זה.

דסי בארי: רצינו באמת לאפשר מצב שבו מייצרים סטנדרט בין הציונים שמתנהלים באופנים שונים.

דסי בארי: זאת חלק מתורת ההערכה, ההערכה - - -

רם שפע: דסי, אני עוצר, את מתארת מציאות מאוד נעימה לאוזן אבל אנחנו מבינים שהמצב לא כך.

רם שפע: האם המורים והמנהלים ידעו מה היא הנוסחה שעל פיה יחושבו הציונים של התלמידים.

רם שפע: זו שאלה של "כן" או "לא".

דסי בארי: אדוני, השבתי לשאלה זו גם בפעם הקודמת.

דסי בארי: ביוני שנה שעברה יצא חוזר שנתן הנחיות למנהלי בתי הספר על פי הנוסחה איך לחשב את הציונים - - -

רם שפע: אני מבין שהם לא ידעו.

דסי בארי: הנכון הוא שכשאנחנו הוצאנו את הנוסחה המדוברת, תיארנו אותה בכלליות כי עוד לא הכרנו אותה לפרטיה.

דסי בארי: אבל היא זהה למה שאנחנו יודעים - - -

רם שפע: אה, רגע, תיארתם אותה בכלליות והיום אתם בקיאים בה לפרטיה.

רם שפע: האם אתם מתכוונים לפרסם אותה לפרטיה?

דסי בארי: למיטב ידיעתי השר אמר אותה מעל בימת הכנסת.

רם שפע: לא, השר לא עשה זאת.

מאיר כהן: דסי, זו הייתה שאילתה שלי, השר אמר שזה היה טרם זמנו, ושזה לא יהיה עוד פעם.

מאיר כהן: הוא לא דיבר על הנוסחה בפרטי-פרטים.

מאיר כהן: אם יש לך אותה, גם אם לא חשוב להעביר את זה לנו, אני מאוד מקווה שזה יביא מזור למנהלים ולמורים ששואלים את עצמם מה הנוסחה הזו.

מאיר כהן: אם את אומרת לנו שזה יגיע למנהלים ולמורים, ובכל בית ספר הנוסחה הזו תובא בפני התלמידים והם ידעו שיש שקיפות מליאה – בבקשה.

רם שפע: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, בבקשה.

סמי אבו שחאדה: דסי שלום, כשאומרים "נוסחה" אני חושב על משהו מתמטי ברור.

סמי אבו שחאדה: אינני יכול להבין את שני שלבי הנוסחה.

סמי אבו שחאדה: אם הייתה נוסחה ברורה ביוני אז היא הייתה ברורה ביוני, אם לא הייתה ברורה ביוני והפכה להיות ברורה בספטמבר, אז זה אומר שלא הייתה נוסחה.

סמי אבו שחאדה: כשאומרים לי "נוסחה" אני חושב על משהו מתמטי ברור, ואם אני קיבלתי אותו ביוני, זה אומר שאני קיבלתי אותו אחרי שכבר התחלתי את הבחינות.

רם שפע: נכון מאוד.

דסי בארי: זו נוסחה מאוד דומה לנוסחה שמופעלת גם בשגרה.

דסי בארי: כל ציון שמגיע גם בשגרה עובר שקלול כדי לתת תוקף לציונים.

דסי בארי: לא ידענו את הנוסחה לפני יוני כי לא ידענו שתהיה קורונה, בנינו את הנוסחה תוך כדי תנועה.

דסי בארי: על כך מגיע שאפו למשרד החינוך.

דסי בארי: אנחנו מדינה שהצליחה לשמור על תעודות הבגרות של תלמידיה.

דסי בארי: גם אני לא יודעת להגיד את הנוסחה המתמטית, זו נוסחה שנבנתה במיוחד לצורך הזה, ואם ישנם בתי ספר שחושבים שהנוסחה הופעלה שלא כדין, הבטחנו שניתן את זכות הערעור - - -

רם שפע: מה הכוונה "אם נמצא"?

רם שפע: כולנו יודעים שיש בתי ספר כאלה ויש תלמידים כאלה.

רם שפע: האם אתם יודעים להגיד כמה ציונים תוקנו?

דסי בארי: המילה "תוקנו" היא לא מילה שאני יודעת להזדהות איתה.

יוסף טייב: אבל זו המציאות.

רם שפע: את יכולה לקרוא לזה איך שאת רוצה: "שונו", "הורדו", "תוקנו", "הוחלפו", "שופצו", "נורמלו".

דסי בארי: לא ביצענו נרמול.

דסי בארי: המילה היא "שוקללו" ואני רוצה להסביר מה זה.

רם שפע: אני מנסה להבין בלי ציניות מה הוא המונח הנכון, הרי ברור שהציונים שונו.

דסי בארי: המונח הוא "שוקללו".

דסי בארי: אנחנו תמיד עושים שקלול.

דסי בארי: גם בשגרה כל בית ספר בארץ שמגיש ציונים שנתיים, נבחן על ידי נוסחת שקלול.

דסי בארי: מישהו כתב פה ששקללנו כלפי מטה, האמת היא שלחלק מבתי הספר שוקלל כלפי מעלה.

מאיר כהן: זה לא נכון, זה פשוט לא נכון.

רם שפע: די, דסי.

מאיר כהן: תפסיקו עם זה.

דסי בארי: מה לא נכון?

רם שפע: ברור שרוב הציונים ירדו.

דסי בארי: גם בשגרה רוב הציונים יורדים לאחר השקלול.

דסי בארי: כל ציון שנתי שנכנס אלינו - -

סמי אבו שחאדה: למה היה צריך לשנות את השגרה?

דסי בארי: - - נבחן על ידי נוסחת שקלול דיפרנציאלית.

סמי אבו שחאדה: דסי, מה דחף אתכם לשנות את השגרה?

סמי אבו שחאדה: כדי שלא נלך לאיבוד בפרטים.

סמי אבו שחאדה: אני הייתי מורה, אני מכיר צורה מסוימת לשקלל בה ציונים ועובד איתה כבר שנים.

סמי אבו שחאדה: זה שהייתה קורונה לא מחייב שינוי של שיטת השקלול.

סמי אבו שחאדה: מה לדעתכם חייב את שיטת שקלול הציון, אני רוצה להבין?

דסי בארי: אני מודה לך על השאלה, אולי זה יעזור לי להסביר, אנחנו לא שינינו את שיטת שקלול הציון, פשוט עבור אותן בחינות שביטלנו את הבחינה ועשינו שינוי שלם, אמרנו שעבורם לא יהיה רק ציון שנתי וציון בחינה אלא רק ציון בית ספרי, עבורם היינו צריכים להתאים את הנוסחה אבל השארנו את נוסחת השקלול הדיפרנציאלי כשגרה.

דסי בארי: בעקבות הקורונה יצרנו מתווה היבחנות - - -

סמי אבו שחאדה: זה לא מקובל.

דסי בארי: - - - שביטל את חלק הבחינות - - -

אורלי פרומן: רגע, חבר הכנסת - -

דסי בארי: - - -

אורלי פרומן: אני רוצה רגע, דסי, שנייה רגע.

אורלי פרומן: אנחנו יכולים לשמוע הרבה הסברים ובוודאי שיש רציונל.

אורלי פרומן: יש פה שאלה אחת פשוטה, דובר על נוסחה, נוסחה זה משהו מתמטי שיש לו רציונל והסבר.

אורלי פרומן: זה נוצר כדי שיהיה שוויון בין התלמידים ושתהיה אחידות.

אורלי פרומן: אנחנו מבקשים לדעת מה היא הנוסחה שאתם פעלתם על פיה.

אורלי פרומן: שאלה שנייה: אמרת שהיה שיח עם האקדמיה על כל התהליך הזה.

אורלי פרומן: האם גם הייתה הסכמה עם האקדמיה, ולמה לא יצא מסמך רשמי עבור כל התלמידים, אלו שחוששים מהעתיד – שיבואו עם תעודות בגרות של דור קורונה – שיצא מכתב רשמי צמוד לתעודת הבגרות ואותם תלמידים יהיו בראש שקט שבעוד שנתיים או שלוש הם ירשמו לאקדמיה ולא תהיה בעיה לאור הדיון הזה.

אורלי פרומן: זה נכון לשנה שעברה ונכון גם לשנה הנוכחית.

דסי בארי: אני מבקשת מיושב-ראש הוועדה לאפשר לי להשלים את התשובה.

מאיר כהן: את מדברת כבר 20 דקות.

דסי בארי: אני מנסה להגיד את הנוסחה כבר שלוש פעמים ולא מצליחה.

רם שפע: אם את אומרת את הנוסחה אז אני מתחייב שלא נפריע.

דסי בארי: אומר את הנוסחה וגם אשיב לשאלתה של חברת הכנסת פרומן.

דסי בארי: הנוסחה דומה ל - - - הרגיל כל שנה.

דסי בארי: היא מאתרת מקצועות בבתי ספר שבהם הציון הוא חריג מאוד ביחס למצופה.

דסי בארי: איך יודעים מה המצופה?

דסי בארי: יש תרבות רב-שנתית שבה יש ציון בבית ספר, בדרך כלל בית ספר לא זז הרבה מממוצע רב שנתי באותו הציון.

דסי בארי: ככל שהוא זז אז יש לנו סטיות לתקן.

דסי בארי: הנוסחה איתרה בתי ספר שבהן בשאלון מסוים הייתה חריגה מובהקת מהסטטיסטיקה.

דסי בארי: יכול להיות שבבית ספר אחד לא היה אף שאלון, יכול להיות ששאלון אחד היה בהרבה בתי ספר, יכול להיות שיש בית ספר שהיה בו רק שאלון אחד.

דסי בארי: בגדול, הנוסחה מאתרת, וזה זהה לשקלול - - -

מאיר כהן: זה לא זהה.

מאיר כהן: סליחה, דסי, פה אתם עשיתם שקלול אישי ולבתי הספר עשיתם שקלול בית ספרי.

מאיר כהן: זה ההבדל.

מאיר כהן: אני ניהלתי 25 שנים בית ספר - - -

דסי בארי: אבל הבטחתם שתתנו לי להשלים.

מאיר כהן: כי את מראש לוקחת את זה לכיוון, זה נשמע מאוד סימפטי ומאוד נחמד, ההבדל הוא שכשאתם עושים שקלול בית ספרי אתם - - -

דסי בארי: עוד לא סיימתי, חבר הכנסת כהן.

דסי בארי: אתה לא יכול לקטוע אותי באמצע ולהגיד שמה שאני אומרת אינו נכון, סליחה.

מאיר כהן: אני לא אמרתי שזה לא נכון, אמרתי שהתשובה לשאלה שלנו - - -

דסי בארי: - - -

מאיר כהן: ככל שתכעסי, אבל אנחנו לא באנו לשמוע 25 דקות של הסברים.

דסי בארי: אמרתי רק את השלב הראשון מתוך שניים.

דסי בארי: עד שאני לא אשלים אתה לא תדע את הנוסחה המלאה ואז תגיד שלא אמרתי.

מאיר כהן: מראש את אומרת שזה זהה.

מאיר כהן: זה לא זהה.

מאיר כהן: זה לא נכון - - -

דסי בארי: החלק הזה, החלק הזה.

מאיר כהן: זה לא זהה.

מאיר כהן: גבירתי, אני הייתי במקום שאת נמצאת, עשיתי שקלולים לבגרויות, אני עשיתי שקלולים לבתי ספר, אני יודע מה ההבדל.

מאיר כהן: מעולם לא אמרו לתלמיד: "אנחנו מורידים לך בתנ"ך מ-80 ל-70.

דסי בארי: אבל חבר הכנסת מאיר כהן - - -

מאיר כהן: אמרו למורה: "הציונים שאתה נתת הם גבוהים מדי ולכן אנחנו עושים לך נו נו נו" אבל לא הגיעו ליוסי כהן והורידו לו את הציון, שזה מה שעשיתם הפעם.

דסי בארי: אני אשמח לנסות להשלים את הנוסחה, עוד לא הגעתי לחלק השני.

דסי בארי: חבר הכנסת מאיר כהן, אתה צודק - - -

סמי אבו שחאדה: אנחנו נבוא אחרי השלמת הנוסחה, רם.

רם שפע: תמשיכי, אבל אם הגעת למצב שמאיר כהן כועס אז כנראה שיש בעיה אמיתית.

סמי אבו שחאדה: דסי, אני מתנצל, כמה זמן את צריכה כדי להשלים לנו את התיאור של הנוסחה.

דסי בארי: אני מבקשת עשרה משפטים ברצף.

רם שפע: קדימה, ואחרי זה נשמע מורה שיראה מציאות קצת אחרת.

דסי בארי: המציאות היא לא אחרת, אפשר להחליט שאני לא אמשיך, זה בסדר, אני לא מתעקשת על כך.

רם שפע: אנחנו מתעקשים.

דסי בארי: הנוסחה שלנו בנויה משני שלבים, השלב הראשון זהה לשקלול הדיפרנציאלי הרגיל.

דסי בארי: בו אנחנו מאתרים שאלון בבית ספר שיש בו פער, לא רק שאנחנו עושים זאת אלא אנחנו אפילו מאתרים את גודל הפער, בדיוק כמו בשקלול הרגיל.

דסי בארי: זה השלב הראשון.

דסי בארי: בנוסחה של הקורונה, מאחר שבניגוד לשקלול הדיפרנציאלי הרגיל, שם הציון מהווה רק 30% מהציון של תלמיד, כי 70% זה הבחינה, בקורונה זה נהיה 100% מהציון הרגיל.

דסי בארי: הייתה לנו מחשבה, אם היינו פועלים כמו שחבר הכנסת מאיר כהן אמר, ומורידים לכלל התלמידים, הפגיעה הייתה לכלל התלמידים ב-100% מהציון.

דסי בארי: לכן בנינו שלב שני שאולי הוא קשה לעיכול אבל הוא נועד כדי לעשות יותר שוויון וצדק כלפי תלמידים שיכולנו להראות שלא מגיע להם - - -.

דסי בארי: מהו השלב השני?

דסי בארי: אחרי שהשלב הראשון הופעל, רק עבור בתי ספר שאותרה בהם חריגות במקצוע, רק עבורם, נבנה פרופיל הישגים של כל אחד מהתלמידים לפי שאר ההישגים של התלמיד בתחומים האחרים - - -

מאיר כהן: איך אפשר?

מאיר כהן: באיזו זכות?

דסי בארי: מראש הורד לכל הכיתה, נגיד שצריך להוריד חמש נקודות בהיסטוריה לכיתה מסוימת, כמו בשקלול הרגיל, מראש הורדו לכל הכיתה חמש נקודות.

דסי בארי: אחר כך - - - שפרופיל - - - הסטטיסטיקאי שלנו בנה לכל תלמיד פרופיל לכל תלמיד לפי ציוני הבגרויות שיש לו משנה קודמת.

מאיר כהן: דסי, אני מצטער - - -

רם שפע: זה פשוט לא יאומן.

מאיר כהן: באיזו זכות?

מאיר כהן: תלמיד לא יכול להשתפר, אלוהים אדירים.

רם שפע: בקורונה רק יורדים.

מאיר כהן: תלמיד בכיתה י"ב - - -

אורלי פרומן: ואם הוא מצוין במתמטיקה וגרוע בהיסטוריה?

מאיר כהן: את יודעת כמה תלמידים התחילו - - -

רם שפע: כל מי שהתקדם פשוט הלך אחורה.

מאיר כהן: תלכו לבתי ספר הטרוגניים ותראו איזו עבודת קודש עושים המורים.

מאיר כהן: תלמידים מתחילים י"ב בלי שום בחינת בגרות ובסוף השנה הם עוברים בהצלחה.

מאיר כהן: מאיפה לקחתם את הזכות הזו?

מאיר כהן: תלמיד קיבל 60 במבחן בכיתה י"א, לא יכול להיות שהוא יקבל 80 בכיתה י"ב?

דסי בארי: זה התהליך השלישי, יש הרבה תלמידים שהשתפרו.

דסי בארי: אם לא הייתה חריגה גדולה בשאלון אז בכלל לא נגענו בו.

מאיר כהן: אז השתפרתי ב-20 נקודות, באיזו זכות את מורידה לי ציון.

רם שפע: רגע, חריגה היא גם שיפור.

רם שפע: אני רוצה לעצור רגע, יש מורה שהגיע במיוחד ואני רוצה לשמוע אותו.

דסי בארי: השלב השלישי הוא שבאמת מי שרוצה יכול לערער ואנחנו נסתכל על כל ערעור וערעור.

דסי בארי: אותו דבר - - -

יוסף טייב: אנחנו באמת מעריכים את זה.

דסי בארי: אנחנו מכירים ביכולת של תלמיד להשתפר, הרבה תלמידים השתפרו, ממוצע התלמידים במועד הזה הוא בסך הכול הרבה יותר גבוה מבמועדים אחרים.

דסי בארי: הרבה תלמידים השתפרו ואף אחד לא מנע את זה.

דסי בארי: יש גם תלמידים ש- - - הקורונה העלה להם ציון, כי המורים שלהם היו אדוקים - - -

רם שפע: באיזה אחוז מדובר, הרי יש לך את הנתונים.

רם שפע: לכמה הציון ירד ולכמה הציון עלה?

מאיר כהן: ובאלו אזורים?

דסי בארי: ברור שלהרבה יותר הציון ירד.

רם שפע: 98% או 60%/40%?

דסי בארי: לא 98% אבל אני לא רוצה לשלוף נתון שלא בדקתי.

רם שפע: את מוזמנת לבדוק אותו, זה נושא פשוט.

אורלי פרומן: זה נושא כל כך חשוב, איך אין לך את הנתונים, הרי זה דקה לפני בג"ץ.

אורלי פרומן: איך אין לכם את הנתונים הארציים כמה ירדו, כמה עלו.

רם שפע: חייבים להיות להם את הנתונים.

אורלי פרומן: זה צריך להיות לפניכם, אתם חושבים שנעשה עוד הרבה דיונים בוועדה בעניין הזה?

רם שפע: אנחנו נעשה כמה שצריך כי נראה לי שיש לנו הרבה מה לגלות פה.

רם שפע: אני רוצה לעבור לגל מאיר שהוא מורה בתיכון ויש לו הרבה מה לתרום לדיון.

רם שפע: נתקלתי בדברים שגל כתב, נראה לי שלשמוע את השטח זו הדרך הטובה ביותר להבין מה קרה.

גל מאיר: שלום לכולם ותודה רבה עבור עריכת הדיון.

גל מאיר: לפני שאני אומר את כל מה שרציתי להגיד, אני רוצה להתייחס לדברים של גברת בארי.

גל מאיר: אני לא מבין מה זה פרופיל "לומד" עבור תלמידה בכיתה י"א שזו הפעם הראשונה שהיא נבחנת בבחינת הבגרות.

גל מאיר: אני לא מבין על בסיס מה נבנה אותו הפרופיל, הניסוח של גברת בארי שגרס "הציון לא מגיע לה" זה ניסוח שאני מסרב באופן גורף לקבלו.

גל מאיר: עצוב לי שתלמידה שלי שאולי שומעת את הדיון הזה נחשפה לניסוח זה, גברת בארי.

גל מאיר: אנשום רגע ואמשיך: אני חושב שהדיון הזה הוא מאוד חשוב.

גל מאיר: הגשתי השנה שתי קבוצות תלמדים, האחת לבחינת בגרות פנימית והאחרת לבחינת בגרות חיצונית.

גל מאיר: לשני תלמידים שלי בבחינת הבגרות הפנימית, שלא ברור לי איך הם נבחרו, הורידו 16 נקודות כל אחד במהלך שנראה לי ולהם אקראי ושרירותי ולא מוסבר.

גל מאיר: הדבר השני זה שה-outing של כל התהליך הזה נעשה ישירות אליהם.

גל מאיר: הם קיבלו את הציון הזה לטלפון יחד עם כל התלמידים.

גל מאיר: הדרך שלי לשמוע זאת הייתה דרכם.

גל מאיר: הם התקשרו לשאול אותי מה פשר ההורדה.

גל מאיר: אחד מהן היא תלמידה שכל השנה ממוצא הציונים שלה עומד על 96 ופתאום היא רואה 80.

גל מאיר: לי ברור שלא סומכים עלי, משרד החינוך משדר לתלמידים שאתם, גברת בארי, לא סומכים עלי.

גל מאיר: זה המסר שעובר לתלמידים ולא משנה איך נהפוך את זה ואיך נכניס פסאודו-סטטיסטיקה כמו פרופיל "לומד" שעבור תלמיד בכיתה י"א זו פסאודו- סטטיסטיקה, כי זו בחינת הבגרות הראשונה שלו.

גל מאיר: סליחה שאני מנסח את הדברים ככה.

רם שפע: זה בסדר גמור, זו האמת.

גל מאיר: הדבר הזה ראוי לפחות להסבר, לפחות שאנחנו נוכל להסביר אותו לתלמידים שלנו, שהם יוכלו להסביר אותו לעצמם.

גל מאיר: כרגע האמון שלהם במערכת שואף לאפס וחבל.

גל מאיר: זו מערכת שיקרה לכולנו.

גל מאיר: חוץ מזה אני אגיד, גברת בארי, אנחנו הונחינו לתת לתלמידים ציון שנתי, ציון שנתי לא נבנה רק על בסיס המתכונת כפי שאת יודעת, יש בו גם מקום לציוני עבודות.

גל מאיר: אצלנו נתנו משקל של 25% לעבודות.

גל מאיר: עבודות זה משהו שמאפשר לתלמיד החרוץ החלש – לא לתלמידה החזקה, לה זה לא היה משנה שום דבר אם הייתי נותן לה רק מתכונת, היא הייתה נשארת ב-96 – לתלמיד החרוץ החלש זה מאפשר לייצר איתנו שיח של תיקון ושיפור, כל עוד הוא מגיש לפני הזמן, לקבל פידבק, לקבל ציון שנתי.

גל מאיר: אם הייתם רוצים, הייתם מוציאים הנחיה שניתן ציון מתכונת בלבד.

גל מאיר: אגב, זה גם היה מגביר את האמון בכם, כי היינו אומרים "חבר'ה, יש מתכונת ואין בילתה".

גל מאיר: אתם פגעתם באמון שלהם בנו, שלהם בכם ובכל המערכת הזאת.

גל מאיר: הדבר האחרון שהכי עצוב הוא שזה נעשה בצורה פוגעת ומעליבה.

גל מאיר: גם העניין של חוסר השיח וחוסר האמון מול התלמידים.

גל מאיר: אני לא בטוח שאת מבינה מה המשמעות של זה.

גל מאיר: ההכחשה בהתחלה, לגרום לנו לחשוב שאנחנו הוזים וסהרוריים, ובסוף ההודעה של השר – ותודה לחבר הכנסת כהן על השאילתה – שאומרת שהדבר הזה נעשה בהתייעצות, אבל לא עם מורים או עם המפמ"ר, אלא עם המל"ג.

גל מאיר: המפמ"רים, להבנתי, היו מופתעים מכל הסיטואציה.

גל מאיר: בסוף אני רוצה להסתכל על הדיון בצורה אופטימית ולנסות לחדש את האמון של התלמידים במערכת.

גל מאיר: עזבי אותי, אני קטן, לחדש את האמון של התלמידים.

גל מאיר: בסוף כולנו בני אדם, כל מה שצריך לקרות עכשיו זה שמי שקיבל את ההחלטה הזאת יגיד באנושיות: "טעיתי, סליחה, אני מתנצל, למדנו מזה ובפעם הבאה יהיה שיח של אמון".

גל מאיר: זה יכול להסתיים בזה, כל הסאגה הזאת יכולה להסתיים עכשיו והייתה יכולה להסתיים כבר לפני שבועיים.

גל מאיר: לגבי אופציית הערעור שהעלתה הגברת בארי: אז לא.

גל מאיר: אני חושב שזו פרוצדורה מבזה.

גל מאיר: אני מסכים שתלמיד פרגמטי ומנהל פרגמטי יכולים לערער.

גל מאיר: אני אישית לא מסכים לערער.

גל מאיר: אני לא מסכים להיות במגרש המשחקים שבו ברירת המחדל היא חוסר אימון בי.

גל מאיר: אם את רוצה, את מוזמנת לערער על הציונים שאני נתתי, תודה.

רם שפע: גל, תודה רבה ויישר כוח על המעורבות שלך בנושא.

רם שפע: חלק מהגילויים בסיפור הזה קרו בזכות המעורבות שלך.

רם שפע: אני שמח שאפשר לחבר את מי שמרגיש על בשרו את ההחלטות לבין דסי שנראה שאנחנו לא שבעי רצון מהתשובות, למרות שאני מעריך את הניסיון שלה להסביר.

אורלי פרומן: כמנהלת בית ספר לשעבר אני מזועזעת.

אורלי פרומן: כל השיח הזה והתוצאות מול התלמידים, פשוט דלגו מעל מנהל בית הספר והתלמידים.

אורלי פרומן: זה לא יעלה על הדעת.

רם שפע: ננסה לסכם את החלק הזה.

רם שפע: ראינו פה שכל ההכחשות שהיו על ידי המשרד לפיהן הייתה השפעה, הורדה – אתם משתמשים במילה "תכלול" אני אומר "הורדה" מכיוון שאת בעצמך אמרת שהרוב המוחלט ירד.

סמי אבו שחאדה: היא גם אומרת שזה ברור שירד.

רם שפע: בתחילת הדרך כל הסיפור הוכחש, אחר כך עלה שר החינוך ואמר "זה לא קרה בזמני ואני אדאג שזה לא יקרה" אם כי, ככל שאני מבין, זו עדיין נוסחה שעובדים איתה.

רם שפע: כרגע, ואם אנחנו מסתכלים על המילה "נוסחה", אתם דיברתם תיק שנאסף על כל תלמיד כדי לנסות להבין איך לחשב לו את הציונים.

רם שפע: בשורה התחתונה זה אומר שאותם התלמידים שנפגעו בקיץ הקודם ייפגעו שוב.

רם שפע: מי שמגיע לכיתה י"א ולא עשה בגרות לפני כן, אני לא מבין איך יש דרך בעולם לנסות לנחש מה יהיו הציונים שלו ולפי זה לקבל החלטה.

רם שפע: נראה לי שמדובר בפגיעה לא מידתית.

רם שפע: אני קורא לכם לעשות בדיקה חוזרת לכל הציונים שהורדתם לתלמידים והתלמידות ששלמו מחיר כבד, בדיוק אותם תלמידים שעשו הכול כדי להשתפר, כי אכפת להם מהעתיד שלהם והם היו מוטרדים, ואולי בכיתה י"א הם לא למדו מספיק טוב והם רוצים להשתפר, אז בסופו של דבר הם "נדפקו" ושילמו מחיר מאוד כבד על העובדה שעל פי החלטה שאף אחד לא מצליח להבין הציון שלהם ירד.

רם שפע: אני חושב שמשרד החינוך צריך לבדוק זאת מחדש, לקחת אחריות, להגיד שנעשתה טעות, זה לגיטימי, ברור לי שלא היה זדון אלא התמודדות עם אתגר הקורונה.

רם שפע: הפתרון שמצאתם לא טוב מספיק.

רם שפע: יש לבדוק את הציונים שוב, כל דבר אחר יהיה בגדר מחדל שהוא כתם על התלמידים שניסו להשתפר.

רם שפע: אני מקווה שלא תזניחו את הנושא הזה.

רם שפע: אנחנו שמים את הנושא מאחורינו.

מאיר כהן: בסופו של דבר אנחנו, חברי הכנסת, לא נהיה אלו שיתנו את הציונים בבגרויות המתקרבות.

מאיר כהן: צריך להיאמר משפט ברור על ידי משרד החינוך שמשלים ומחזק את מה שהשר אמר.

מאיר כהן: השר אמר שבעתיד זה לא יהיה, מלא שמענו את דסי אומרת בוודאות - - -.

מאיר כהן: נוסחת שקד במתכונתה הקודמת לא תהיה, לא שמענו את זה.

רם שפע: תודה רבה, דסי ומירי, אם אתן רוצות להגיד כאן באופן ברור שהנוסחה הזו לא תשמש גם במועדים הבאים, אנחנו נשמח לשמוע זאת ובעיקר התלמידים והתלמידות.

דסי בארי: ראשית אגיב לדברים של חברת הכנסת פרומן: שימור הציונים נעשה בשיתוף ובשיח עם מחלקות חינוך, עם מנהלים, עם נציגת המזכירות הפדגוגית שגם ישבה בוועדה.

דסי בארי: הדברים שאמרה המורה גל מאיר, אני לא בטוחה שהוא מכיר את המהלך כולו.

דסי בארי: המטרה הייתה לשמור על תוקפן של התעודות כשמגיעים איתן לאוניברסיטה.

דסי בארי: יש כאן הסכמה עם האוניברסיטה שבזכות העובדה שהציונים מתוקפים, הרי שהם יהיו שווים בכניסה לאוניברסיטה.

דסי בארי: זה דבר גדול שלא כדאי להקל בו ראש.

דסי בארי: מדובר בנוסחה שנבנתה תוך כדי קורונה והופעלה תוך כדי קורונה.

דסי בארי: יכול להיות שיש דברים שאינם נכונים ויכול להיות שיש תלמידים שלא היינו צריכים להוריד להם.

דסי בארי: בבקשה, בשמחה, הדבר ייבדק ומה שצריך יתוקן.

דסי בארי: אני עומדת מאחורי המילים ומתחייבת להן.

דסי בארי: חשוב לומר - - -

מאיר כהן: גבירתי, זו לא תשובה.

מאיר כהן: אני מצטער שאני מקשיח את עמדותיי.

מאיר כהן: מה זה "ייבדק"?

מאיר כהן: הרי אנחנו כאן עדים לדברים שנאמרים מלבם של מורים ושל תלמידים שאומרים שלא יעלה על הדעת שיורידו ציון בלי להודיע למורה.

מאיר כהן: אין דבר כזה, אתם לא "תבדקו את זה".

מאיר כהן: שר החינוך אמר שזה לא יקרה, ואם את מערערת על דברי שר החינוך אז תגידי לנו, אנחנו נפנה לשר ונדבר איתו.

מאיר כהן: את לא אומרת שזה לא יקרה שוב, את אומרת "אנחנו נבדוק".

דסי בארי: התייחסתי לטענה שעלתה כאן, אל תוציא את דבריי ממה שאמרתי, התייחסתי לטענה שיש תלמידים שחושבים שנעשה להם עוול.

דסי בארי: אני מבטיחה, אני גם מקיימת המון פניות כאלה ומשיבה לכולן ובודקת את כולן.

דסי בארי: עומד לצאת נוהל ערעור וכל אחד יוכל לערער.

דסי בארי: אני חלילה לא מערערת על דברי השר.

מאיר כהן: זה לא מה ששאלתי.

מאיר כהן: האם בבחינות החורף הבאות, בבחינות הקיץ הבאות, בהנחה שאנחנו נהיה באותה שגרה של קורונה.

מאיר כהן: האם משרד החינוך יפעיל את הנוסחה שמקנה את הזכות הישירה למשרד להוריד ציון לתלמיד?

רם שפע: אוקיי, אני מבין שאין לך תשובה.

רם שפע: אנחנו, אין לי מה להגיד על זה.

רם שפע: אנחנו מבינים את מה שחשבנו גם בהתחלה.

רם שפע: לקח זמן עד שנברנו, יישר כוח גם לכמה גופי תקשורת שעשו מחקר עומק ולהבין את הבעיה, יישר כוח גם למורים והתלמידים שהרימו קול זעקה.

רם שפע: יש לי שאלה מאתי, נציגת מחלקת המחקר והמידע של הכנסת.

אתי וייסבלאי: תודה רבה, השוויתם את השקלול שנעשה השנה לשקלול בשנים קודמות.

אתי וייסבלאי: על פי נתוני התמונה החינוכית, בשנת הלימודים תשע"ט וגם בשנים קודמות היה שקלול דיפרנציאלי על 1.3% משאלוני הבחינה.

אתי וייסבלאי: אפשר לדעת מה היה השיעור המקביל בשנת הלימודים הנוכחית?

דסי בארי: לי אין את הנתון.

רם שפע: אין לכם נתונים על שינויי הציונים שביצעתם?

רם שפע: אני לא מצליח להבין.

דסי בארי: אמרתי שלי אין, אני לא מתעסקת בנתונים במשרד.

רם שפע: מי איש הנתונים במשרד, דוד גל, מנהל אגף בכיר בחינות.

רם שפע: תודה, דסי, אני רוצה להגיד שלמרות שיש לנו אי-הסכמה חריפה איתך אני מעריך את זה שעלית לפה וניסית לתת לנו תשובות.

רם שפע: אנחנו לא תוקפים אישית, אנחנו מעריכים את עובדי הציבור גם כשאנחנו מעבירים ביקורת, מטרתנו היא להגן על התלמידים והתלמידות.

רם שפע: ברור לי שאת עושה כל מה שאת יכולה כדי לסייע, חשוב לי להגיד את זה.

מאיר כהן: אכן, היא עושה עבודה מצוינת.

רם שפע: גם בהקשר האישי וגם בהקשר הכללי חשוב לנו לשמור על היחס לעובדי הציבור.

רם שפע: דוד גל, שלום.

דויד גל: שלום לכולם.

רם שפע: נשמח לשמוע את ההתייחסות שלך.

רם שפע: כמה תלמידים בסך הכול הציון שלהם שונה, לכמה עלה ולכמה ירד.

דויד גל: יש לנו את הנתונים.

דויד גל: מדובר בסדר גודל של 400,000 ציונים שהעלנו - - - נוסחה.

דויד גל: אנחנו באזור של 36,000 ציונים שהייתה הפחתה של 1–30 נקודות, ו-5,500 ציונים שבהם נרשמה העלאה של 1–10 נקודות.

דויד גל: אלו סדרי הגודל.

דויד גל: מדובר בסך הכול על 43,000 ציונים, סדר גודל של 9% ממה שנבדק ועליו בוצע השקלול של הקורונה.

רם שפע: אני חוזר על המספרים: 400,000 נבדקו, כ-10% מהם שונו, מתוך עשרת האחוזים בערך 90% הורדו ו-10% עלו.

רם שפע: אני מבין נכון?

רם שפע: פחות מ-15% מהציונים הורדו, זה אומר, כמו שאמרנו מראש, שהרוב המוחלט ירד.

רם שפע: כל הטיעונים שעלו פה עד עכשיו מקבלים עתה גם תוקף מספרי.

רם שפע: תודה עבור הנתונים ועבור השקיפות במספרים.

רם שפע: זה משהו שפורסם, דוד?

דויד גל: לא.

רם שפע: אוקיי, תודה.

רם שפע: טוב שהוועדה מתכנסת על מנת לשמוע את הנתונים.

רם שפע: כמה יש בדרך כלל – איזה מספר נבדק בדרך כלל וכמה מתוכו משתנה?

דויד גל: אני יכול להגיד שבמהלך מועד קיץ רגיל יש בסביבות 1.2 מיליון בחינות שעליהן מפעיל האגף של דסי שקלול דיפרנציאלי במקרה שיש פערים בין הציונים השנתיים לציוני הבחינות.

דויד גל: אני לא יודע להגיד את המספר המדויק, אולי דסי יודעת.

דסי בארי: אין לי מושג, הנתונים הם אצלכם באגף.

רם שפע: ממה שאני ראיתי מהנתונים שהציגה אתי, 1.3% משתנה כל שנה.

אתי וייסבלאי: כן.

רם שפע: וכמה מבחני בגרות היו השנה?

דויד גל: בחינות חיצוניות היו בסביבות 700,000 של מועד א ב.

דויד גל: בציונים פנימיים - - -

רם שפע: אם שיניתם מתוך - - -

דויד גל: סליחה, 700,000 חיצוני, חוץ מהם היו עוד 400,000 באותה נקודת זמן שבוצעה נוסחה.

דויד גל: היו 400,000 ציונים פנימיים ורק עליהם בוצע הדבר הזה.

דויד גל: חוץ מהשקלול קורונה שבוצע יש את השקלול הרגיל שמבוצע על החיצוניים.

דויד גל: מדובר בשני שקלולים שונים.

רם שפע: אני מבין.

רם שפע: אתי, ה-1.3 שמשתנה כל שנה זה חיצוני או פנימי.

אתי וייסבלאי: להבנתי זה מתייחס לציון הכולל.

אתי וייסבלאי: מתייחס ליחס בין הבחינה החיצונית לציון הפנימי.

אתי וייסבלאי: במקרה הזה יש גם וגם.

רם שפע: אני לא מבין מה ההבדל, כל שנה בודקים את הציון הסופי ועליו מחילים את השקלול.

דויד גל: לא.

דויד גל: בכל שנה אנחנו עושים את השקלול בין ציון שנתי לציון הבחינה.

דויד גל: השנה לא היה לנו ציון שנתי וציון בחינה כל שלא היה עם מה לשקלל.

דויד גל: השקלול נעשה עם הפרופיל של בית הספר פחות או יותר, זו הייתה נקודת ההשוואה שדסי ניסתה להסביר.

רם שפע: ניסתה להסביר ואף אחד לא הצליח לקבל את זה.

רם שפע: הבנו את דבריה אבל המילה "שקלול" לגבי ציונים שלא קיימים היא בעצם חושפת את הבעיה הקשה שאנחנו עדים לה כבר תקופה ארוכה.

רם שפע: חבר הכנסת עופר כסיף רצה לדבר, בבקשה.

עופר כסיף: שלום לכל חברי הוועדה.

רם שפע: התגעגענו.

עופר כסיף: עכשיו קיבלתי תשובה שהבדיקה שלילית, זה אומר שמחר אני אחזור לעבודה במשכן הכנסת.

סמי אבו שחאדה: יופי.

רם שפע: שמחים לשמוע.

עופר כסיף: אני מתגעגע אליכם, אני כבר לא מתאר לעצמי את החיים שלי בלעדיכם וזה מאוד עגום.

רם שפע: אדלג על האמירה הזו, נמשיך הלאה, זה נרשם בפרוטוקול.

עופר כסיף: יש לי שאלה בהמשך למשהו שעלה מהדברים של דסי, כוונתי לנושא של האוניברסיטאות.

עופר כסיף: אשמח לשמוע יותר פרטים לגבי מה נקבע עם האוניברסיטאות לגבי ההתייחסות לבגרויות הנדונות.

עופר כסיף: אנחנו כולנו יודעים שזו אחת מהבעיות שאנחנו חוזים אותן.

עופר כסיף: כדי לסבר את האוזן, אם אני לא מספיק ברור, האוניברסיטאות ושאר המוסדות האקדמיים עלולים להתייחס לתוצאות הבגרות בצורה שונה בגלל השינויים הנדרשים בצוק העתים.

עופר כסיף: אז אני רוצה לדעת פרטים לגבי הנושא הזה ומה סוכם עם המוסדות האקדמיים.

רם שפע: פרופסור אסף פרידלר, אתה נמצא איתנו?

רם שפע: יש פה נציגות של מל"ג או של ועד ראשי האוניברסיטאות?

אורלי פרומן: רם, אני חושבת שצריך להתעקש שאם זה בהסכמה עם המל"ג, שיהיה מסמך נלווה לתעודת הבגרות האלה.

אורלי פרומן: עכשיו הכול נראה יפה ובעוד כמה שנים כשהם ירצו להתקבל לאוניברסיטאות נגלה - - -

יהודית גידלי: הוספתי את ההערה הזו לסיכום הישיבה.

רם שפע: הערה טובה.

רם שפע: יש פה אתגר, האוטונומיה נמצאת אצל המוסדות האקדמיים ולא במל"ג.

רם שפע: הנושא הזה משמעותי, זה רעיון טוב.

רם שפע: אנחנו רוצים לוודא שהתלמידים והתלמידות לא משלמים את המחיר על היותם דור קורונה והם יקבלו את האפשרות לרכוש השכלה אקדמית או טכנולוגית בדיוק כמו כולם.

רם שפע: נא להדגיש בפרוטוקול הערה זו.

רם שפע: דבורה מרגוליס, בבקשה.

רם שפע: דבורה מייצגת את האוניברסיטאות.

רם שפע: אם יש הסכמה אנחנו נשמח לשמוע עליה.

דבורה מרגוליס: שלום לכולם, פרופסור אסף פרידלר שעומד בראש הפורום הבין-אוניברסיטאי היה צריך לעזוב.

דבורה מרגוליס: אנחנו מתואמים עם משרד החינוך, התאום הזה הולך הרבה שנים אחורה.

דבורה מרגוליס: יש לנו שיתוף פעולה מצוין עם דסי, דוד, מירי, מנכ"ל המשרד שאיתו נפגש יו"ר ור"ה רק בשבוע שעבר לגבי הנושאים הללו.

דבורה מרגוליס: אנחנו ממשיכים להגיד לכם את מה שאמרנו בחודשים האחרונים, אנחנו נעשה את כל המאמצים שלא יהיה דור קורונה, שלא יהיה מצב שתהיה כוכבית ליד שם של תלמיד כי הוא עשה את הבגרות בשנת תש"ף–תשפ"א.

דבורה מרגוליס: אנחנו נמצאים בדיאלוג מתמיד לגבי הנתונים של תש"ף, ומתכוננים לבחון את הציונים של תשפ"א.

רם שפע: דבורה, זה טוב שאתם מתואמים וזה מרגיע מעט את החשש של התלמידים.

רם שפע: בכל זאת, יש שינוי באופן שבו נוהלו הבחינות השנה, אני רוצה להזכיר לכולם שאנחנו עוד לא יודעים איך השנה הולכת להתפתח בכל הנוגע לבגרויות חורף וקיץ שתבואנה.

רם שפע: יש אפשרות למצוא פתרון שתעודות הבגרות תגבלנה חותם רשמי של הסכמה של כולם על זה?

דבורה מרגוליס: נכון לעכשיו, מבחינתנו אין בעיה.

דבורה מרגוליס: מתוכננת לנו פגישה או סדרת פגישות עם הצוות המקצועי של משרד החינוך על מנת לבחון את כל ציוני תש"ף.

דבורה מרגוליס: הדברים שדיברתם עליהם בדיון זה לגבי ציונים פנימיים שפחות מעניינים את האוניברסיטאות.

דבורה מרגוליס: האוניברסיטאות מתייחסות לציונים החיצוניים במקצועות הליב"ה, מקצועות ריאליים והומניים ברמה של חמש יחידות לימוד.

דבורה מרגוליס: אלה הן הבחינות שאליהן אנו מפנים את תשומת לבנו.

דבורה מרגוליס: הצוותים שבכל אוניברסיטה יודעים לעשות את הסריקה הפנימית בתוך הבגרות לגבי משמעות כל נתון ונתון לגבי התלמיד.

דבורה מרגוליס: השנה זה נעשה באופן ידני, ואם יהיה צורך זה ייעשה בדרך זו גם בשנה הבאה.

אורלי פרומן: דבורה שלום, זה שאתם מתואמים ועובדים ביחד זה מצוין.

אורלי פרומן: הדברים צריכים להיות רשמיים, היום זו את והצוות שלכם, מי יודע מה יהיה בעוד שנתיים.

רם שפע: מסכים.

אורלי פרומן: אנחנו רוצים להבטיח לדור הבוגרים של תש"ף ודור הבוגרים של תשפ"א – אני מקווה שבזה זה יסתיים – שלא תהיה שום בעיה בתעודת הבגרות שלהם, בכשרות תעודת הבגרות שלהם.

אורלי פרומן: זה מקובל על המל"ג, אוניברסיטאות, מכללות, כולם.

אורלי פרומן: אנחנו חיים במציאות מאוד משתנה וחייבים להבטיח לדור הזה שתווית "דור קורונה" לא תדבק בהם ולא תפריע להם בעתיד.

אורלי פרומן: צריך לצאת מסמך רשמי שילווה את הבוגרים האלו בשנים הבאות.

אורלי פרומן: זאת הבקשה שלי וגם ההמלצה שלי.

דבורה מרגוליס: שתי הערות: הפררוגטיבה לגבי סינון או קבלה של מועמדים שייכת למוסד האקדמי.

דבורה מרגוליס: אני מניחה שגם המכללות חוסות תחת אותו חופש אקדמי בכל הנוגע לקבלת מועמדים.

דבורה מרגוליס: אין מדובר בעניין שהמל"ג מתערב בו.

דבורה מרגוליס: כך הדברים גם לפי סעיף 15 לחוק המל"ג.

דבורה מרגוליס: לגבי התעודות: מדינת ישראל מנפיקה את תעודת הבגרות כתעודה רשמית שמשרד החינוך אחראי עליה.

דבורה מרגוליס: מאז ומעולם זה היה המצב ואנחנו מאוד מקווים שזה לא ישתנה.

דבורה מרגוליס: יש הבנה חתומה בין מנכ"ל משרד החינוך היוצא, שמואל אבוהב, ליושב-ראש ו"רה הקודם, פרופסור רובין, לעניין קיץ תש"ף.

דבורה מרגוליס: תלמידים שסיימו בתש"ף - - -

רם שפע: דבורה, אני מכיר את הנכונות שלך לסייע בעניין הזה.

רם שפע: תנסי לקחת על עצמך שבפגישות הבאות שלכם תצא הנחיה מוצהרת, לא רק פה בוועדה – שזה מאוד חשוב כאמירה לפרוטוקול – אלא משהו מוצהר ומוסכם.

רם שפע: שיש הסכמה על האופן שבו מחושבים ציוני הבגרות, כדי שהתלמידים והתלמידות ידעו מעל כל צל של ספק שאין להם ממה לחשוש.

רם שפע: אני מבין שכרגע אין לך את הנייר הזה, זה מובן.

רם שפע: תנסו לחתור לזה.

אורלי פרומן: דבורה, תודה עבור התשובה.

אורלי פרומן: אני לא מערערת על הפררוגטיבה של המוסדות להשכלה גבוהה לקבוע את תנאי הקבלה, זה לגיטימי במסגרת חופש האקדמיה.

אורלי פרומן: אני מדברת על כשרות תעודת הבגרות.

אורלי פרומן: תעודת הבגרות של בוגר תש"ף והבוגרים בשנים שקדמו לו היא אותה תעודת בגרות מבחינת הלגיטימציה שהמוסדות האקדמיים יעניקו לה, זו הייתה כוונתי.

רם שפע: דבורה, מה את אומרת?

דבורה מרגוליס: גם לגבי בקשתך, כבוד היושב-ראש, אנחנו מתכננות פגישות בדיוק בעניין הזה ובמידת הצורך נצא גם בהצהרות פומביות.

רם שפע: הצורך קיים.

רם שפע: הילדים מאוד חוששים, אני בטוח שאת מודעת לזה.

רם שפע: יש צורך במשהו כתוב, שהם יוכלו לדעת שהם מוגנים.

רם שפע: הפחד שלהם מובן.

דבורה מרגוליס: אנחנו אומרים את זה פה ואמרתי את זה גם בדיונים קודמים בוועדה.

דבורה מרגוליס: יש לנו משימה משותפת עם משרד החינוך למנוע בכל דרך סימון של הדור הזה כ-"דור קורונה", למנוע סימון של תעודות הבגרות שלהם כשונות מהשאר.

דבורה מרגוליס: אנחנו נעשה את כל המאמצים לעמוד במשימה הזו.

רם שפע: רצינו שהדיון הזה יתייחס לסוגיה אחרת לגמרי ביחס למבחני הבגרות.

רם שפע: אני עוצר כרגע את הדיון בנושא הנוכחי, אני חושב שהגענו לממצאים משמעותיים, כולל נתוני שינוי הציונים שנחשפים כאן לראשונה.

רם שפע: הדבר המשמעותי הוא הקריאה שלנו לבדוק שוב את כל הציונים ששונו ולראות איך ממזערים משמעותית את הנזק שנעשה לילדים על ידי שקלול שמבוסס על נתונים לא קיימים.

רם שפע: אתם אמרתם את זה באופן ברור.

רם שפע: אני רוצה להסתכל לאופק של חמש או עשר שנים קדימה.

רם שפע: כוונתי לאופן שבו מתייחסים לבחינות הבגרות במדינת ישראל.

רם שפע: בעיני, ושוחחתי על זה אתמול עם פרופסור פרץ לביא, נשיא הטכניון לשעבר שעומד היום בראשות הועדת המדעית.

רם שפע: שוחחנו אתמול ארוכות, הוא מונה לא מזמן על ידי שר המדע יזהר שי.

רם שפע: הייתה ביננו הסכמה גורפת שצריך לייצר רפורמה באופן שבו מתייחסים לבגרויות בישראל.

רם שפע: זה דיון מאוד ארוך שרק נתחיל אותו כאן.

רם שפע: אני רוצה להגיד שהשינון והקאת החומר שכרגע מהווים את רוב תצורת הבחינות חייבים לעבור שינוי גדול.

רם שפע: אתמול פגשתי תלמידי מכינה שסיימו כיתה י"ב לפני כמה חודשים.

רם שפע: שאלתי אותם איזה ציון הם היו מקבלים אם הם היו ניגשים היום לבחינות הבגרות.

רם שפע: כולם צחקו ואמרו שברור שהם היו נכשלים בכל המבחנים למרות שהם עשו אותם לפני חצי שנה, כי אין שום סיכוי שהם זוכרים משהו מהחומר, כיוון שהרוב מבוסס על שינון.

רם שפע: אני מכבד את זה שיש מבחני בגרות, כמובן, אבל כל השיטה שמצריכה לתת ציון בסופו של תהליך ומאלצת את המורים והמורות למרדף אין סופי אחרי הישגים, ומאלצת את בתי הספר והמנהלים להתייחס למספר הזה כאל משהו שפשוט צריך להשיג אותו בלי שאלה על הדרך, הדבר הזה צריך להשתנות.

רם שפע: כל שאלת הכלים והמיומנויות, עם איזה כלי אלו מיומנויות יוצא הילד מבית הספר.

רם שפע: האם הוא יודע לרכוש ידע או שהוא רק יודע לעבור על כל מיני דפים מהר לפני המבחן, לשלוף מהר את החומר מהראש, להיבחן בתקווה שיעבור – ואחרי זה אין שום משמעות למידע הנרכש.

רם שפע: המיומנויות והידע שהמוסדות האקדמיים רוצים שהתלמידים יגיעו איתם, הם לא קיימים במערכת כמעט בכלל.

רם שפע: יש אין סוף מנהלים נפלאים ומורים ומורות שמנסים ליזום פרויקטים ולייצר הערכה חלופית על בסיס עבודות.

רם שפע: לכך דרוש אמון שהמשרד ייתן במורים ובמורות, שהם יתנו חלק מהציונים כי אנחנו סומכים עליהם שהם עושים את העבודה הכי טוב.

רם שפע: גם האפשרות של חשיבה אינטר-דסיפלינרית, שמשלבת כמה מקצועות, ולא מחשבה דוגמטית לפי כל מבחן עומד בנפרד.

רם שפע: הרי העולם שלנו הולך לקראת צורך בתכלול ידע מורכב.

רם שפע: המחשבה הזו שהיא מאוד מקובעת כבר הרבה מאוד שנים צריכה לעבור מהעולם.

רם שפע: אני לא חושב שאפשר לעשות את זה ביום אחד, זה לא משהו שאפשר לשנות וזה.

רם שפע: צריך לתכנן רפורמה מקיפה.

רם שפע: אני קורא למשרד החינוך ביחד איתנו ועם המנהלים והמורים, ביחד עם המל"ג, לייצר צוות שמבין שמבחני הבגרות חייבים לעבור שינוי.

רם שפע: אי-אפשר להמשיך עם המצמיאות הקיימת, אני חושב שהדיון שהיה בשעה הקודמת חושף את הבעיה.

רם שפע: כל השיטה, כל החישוב הוא טכני ואינו מבוסס על יכולות.

רם שפע: אני חושב שהדבר הזה חייב להתחיל.

רם שפע: אני בטוח שיש אנשים במשרד החינוך שחולמים לעשות את השינוי הזה.

רם שפע: אני מרים את הכפפה ואשמח להוביל סדרת דיונים בנושא הזה.

רם שפע: אני חושב שהשלב הבא צריך להיות אפשרות לצמצם את החומר.

רם שפע: כשאתה דורש מהתלמידים ללמוד אין-סוף חומר גם אם אין להם שום תשוקה לזה ושום ניצוץ, זה לא מייצר שום יתרון.

רם שפע: יש פה אנשים שיכולים להתייחס לנושא.

רם שפע: רן ארז, בבקשה.

רן ארז: שלום לכולם.

רם שפע: שלום, מה שלומך?

רן ארז: אני עדיין שורד.

רן ארז: תראה, אתה כמעט סיימת את הדיון עוד בתחילתו.

רן ארז: אני מקבל את הסיכום הזה, צריך לשבת ולדון, אי-אפשר לקבל החלטות על רגל אחת.

רם שפע: כלומר, אתה מסכים שנכון לבחון רפורמה על האופן שבו מנוהלים מבחני הבגרות בישראל.

רן ארז: אני מסכים, כפי שאתה אמרת, לדון ולחפש דרכים חדשות וטובות יותר.

רן ארז: אני מוכן שנשתתף בדיון הזה.

רם שפע: תודה רבה, אנחנו תמיד שמחים לארח אותך.

רם שפע: אודליה שינדורף מהנהגת ההורים הארצית.

אודליה שינדורף: שלום לכולם.

אודליה שינדורף: 300,000 תלמדים היו משוכנעים שהדיון היו משוכנעים שהדיון היום ידבר על שנת תשפ"א, אבל הדיון ברח.

אודליה שינדורף: הוא ברח לגבי שנת תשפ"א ואין כאן דיון ממוקד על מה קורה עם בגרויות החורף והקיץ.

אודליה שינדורף: לפני שאני מתחילה להגיד, אנחנו מבקשים שיהיה כאן דיון ממוקד רק בבגרויות תשפ"א.

אודליה שינדורף: הרעיון היה שאנחנו מדברים על מתווה בגרויות הקיץ והחורף של השנה לא באופן כוללני וצופה פני עתיד, הנושא הוא חשוב, אבל כאן כרגע יש שתי שכבות גיל יושב-ראש- - -

מאיר כהן: מה מציע ארגון ההורים?

אודליה שינדורף: אני מבקשת שבשבוע הבא יתקיים דיון ממוקד - - -

מאיר כהן: לא, באופן כללי על הבגרויות.

מאיר כהן: לגבי לוח הדיונים יש מנהל ועדה והוא יחליט.

אודליה שינדורף: אנחנו דיברנו עם רן ארז ועם המשרד אבל לא הייתה פריצת דרך.

אודליה שינדורף: לכולם ברור שהמתווה שהוצג בקיץ על ידי המשרד אינו תואם את המציאות.

אודליה שינדורף: בקיץ דובר על כך שהילדים מגיעים יומיים–שלושה בשבוע לבית הספר ואת השאר משלימים בלמידה מרחוק.

אודליה שינדורף: כידוע לכם, רוב תלמידי התיכון היו ארבעה ימים בבית הספר עד תאריך זה.

אודליה שינדורף: מה שדובר בקיץ לא רלוונטי, כל הלמידה היא מרחוק והקשיים הם אובייקטיביים לכולם.

אודליה שינדורף: זה המקום להגיד אלפי תודות לצוותי ההוראה ולמנהלים שעושים את הבלתי-ייאמן.

אודליה שינדורף: אבל יחד עם הבלתי-ייאמן, אנחנו שומעים מהשטח על הלחץ, החרדה ואי-ההספק.

אודליה שינדורף: כל מי שיודע יודע ששעות הלימודים קוצצו ב-50% בגלל הקפסולות, בגלל כל מיני אילוצים אחרים של שעות ארוכות בזום.

אודליה שינדורף: לכן, לא מספיקים את החומר ולצערי כנראה גם לא יספיקו.

אודליה שינדורף: המשרד הוציא מתווה, הוא לקח בחשבון צמצום, אנחנו חושבים שהוא חייב לעשות צעד אמיץ יחד עם האוניברסיטאות.

אודליה שינדורף: הם הרגע אמרו "חברים, אותנו מעניין רק מה שעושים חמש יחידות ואת מקצועות הליבה".

אודליה שינדורף: צריך ללכת לצמצום של 4–5 בגרויות, לכולנו ברור אלו.

אודליה שינדורף: הרשויות המקומיות בעד, הוועדה המייעצת של מנכ"ל משרד החינוך בעד.

אודליה שינדורף: ה-30% שהוכרז, אנחנו יודעים שהוא לא 30% מדויק, וברור לנו שהוא לא יכול להיות מדויק.

אודליה שינדורף: יחד עם זאת, אי-אפשר להעלות על הדעת שבחלק מהמקצועות יש 10%, בחלק יש 20%.

אודליה שינדורף: אנא מכם, אנחנו כבר פנינו ודיברנו.

אודליה שינדורף: אם הצהרתם על 30% אז שיהיה 30% אמיתי.

אודליה שינדורף: אם הילדים לומדים 50% אז הציפייה שלהם היא שהצמצום יהיה בהתאם.

אודליה שינדורף: יש גם מי שלומד באשכול הטכנולוגי, הבגרות שלו היא בגרות תוספת, זאת אומרת שאם המתווה מדבר על שש – הם ניגשים לשבע.

אודליה שינדורף: בשנה זו צריך לשקול לתת אפשרות בחירה, או מדעי, או טכנולוגי.

אודליה שינדורף: הילדים לא אשמים, הם לקחו על עצמם עוד משימה אז תבואו לקראתם.

אודליה שינדורף: תסמכו על בתי הספר ועל המורים שיתנו ציונים אמינים.

אודליה שינדורף: יש סעיף ששמו "סעיף הקומפוזיציה" זה אומר שאם ילד נכשל במקצוע אחד הוא עדיין יהיה זכאי לתעודת בגרות בתנאים כאלו ואחרים.

אודליה שינדורף: בגלל ההתאמות ופתיחת השאלונים המשרד ביטל את זה.

אודליה שינדורף: יש מאוד תלמידים שכנראה לא יהיו זכאים לתעודת בגרות בגלל הנכשל הזה.

אודליה שינדורף: רק זה שווה דיון.

אודליה שינדורף: אנחנו מבקשים שתשימו לב לנושא הזה.

אודליה שינדורף: ההורים דיברו על שעות ההתנדבות שהן חלק אינהרנטי מקבלת תעודת בגרות.

אודליה שינדורף: אנחנו חושבים שהתנדבות זה חשוב, דבר חשוב חברתית, זה חשוב גם להתפתחות האישיות.

אודליה שינדורף: יש כאן שתי בעיות, מכסת השעות חייבת להיות פחותה יותר והיא לא יכולה להוות מחסום מפני קבלת תעודת בגרות.

אודליה שינדורף: יש ילדים במשפחות בסיכון, יש ילדים שהם מבודדים.

אודליה שינדורף: אצלי בבית יש כבר בידוד שלישי לילד בכיתה י"א.

אודליה שינדורף: צריך לראות איך אפשר גם לתת אוטונומיה מוחלטת לבתי הספר להכיר בעוד דברים, וגם לצמצם ולא לדרוש השלמה בשנה הבאה.

אודליה שינדורף: בקשר לתלמידים לקויי למידה שהגישו בקשות להתאמות: אנחנו יודעים שנכון למועד זה תלמידי הקיץ לא קיבלו עדיין תשובות.

אודליה שינדורף: חייבים היום, הילדים והמורים לא יודעים איך להמשיך בתהליך - - -

רם שפע: אודליה, אנחנו איתך ואנחנו מבינים.

רם שפע: רשמתי בפני את ההצעה לקיים דיון בנושא הזה.

רם שפע: הנושא של תשפ"א מטריד גם אותנו מאוד, שלא יהיה ספק, אנחנו עוסקים הרבה בנושא הזה.

רם שפע: אני רוצה לשמוע את דוקטור אפרת אפללו ממשרד הבריאות מכיוון שאנחנו חוששים ממה שהולך לקרות פה אם התלמידים והתלמידות שלנו.

רם שפע: דוקטור אפללו, את איתנו?

אפרת אפללו: שלום לכולם.

אפרת אפללו: אין לי בשורה טובה לתת, אני רק יכולה להגיד שיש עלייה קלה בתחלואה ולכן אנחנו צריכים להיות כל הזמן עם יד על הדופק.

אפרת אפללו: אני לא אומרת שיש משהו דרמטי, אבל זה אומר שמה שנעשה עד עכשיו נעשה נכון.

אפרת אפללו: אנחנו צריכים להמשיך לעשות את הדברים נכון.

אפרת אפללו: מחר יחזרו ללימודים תלמידי כיתות ה–ו ביישובים ירוקים וצהובים, אנחנו כל הזמן עם יד על הדופק וננטר את התחלואה.

אפרת אפללו: בשבוע הבא י"א–י"ב יחזרו.

אפרת אפללו: יושב פה איתי ואנחנו דיברנו על כך - - -

רם שפע: הזום פשוט לא ידע שמשרד הבריאות מדבר על כך שחשוב להחזיר את התלמידים והוא איבד את עצמו לדעת.

אפרת אפללו: רם, זה לא יפה, החינוך הוא אחד הדברים המובילים ואנחנו כל הזמן מדברים על זה.

אפרת אפללו: אנחנו כל הזמן מנהלים דיונים עם כל מי שצריך.

אפרת אפללו: אתה יודע שאתה יכול לסמוך עלי שאנחנו מדברים עם כולם ומנסים למצוא פתרונות.

אפרת אפללו: אנחנו כנראה עושים את הדברים נכון, אז תסמכו עלינו ותנו לנו להמשיך.

אפרת אפללו: אני חושבת שניתן בשורה גם לכיתות ז–י בשלב כלשהו.

אפרת אפללו: זו גם החלטה שהמדינה צריכה לקבל.

אפרת אפללו: החינוך הוא מעל הכול - - -

אורלי פרומן: אתם היועצים למדינה, אפרת.

מאיר כהן: מהדברים שלך אפשר להבין שהמדינה לא חושבת שהחינוך הוא מעל הכול.

אפרת אפללו: לא, אם המדינה תחליט שהחינוך הוא מעל הכול אז המדינה תפתח את כל מערכת החינוך ומשרד הבריאות ייתן הכוונה איך לעשות את זה נכון כמו שעשינו עד עכשיו.

אפרת אפללו: אבל, זה אומר שלא פותחים שום דבר אחר.

מאיר כהן: דוקטור אפללו, יש מתווה שאת יודעת לשים על השולחן של פתיחה של כל כיתות בתי הספר.

מאיר כהן: למשל כאשר בית הספר עובד כקמפוס, מ-08:00–08:00 כשאתם נותנים תקנות מאוד ברורות איך אפשר לנהל חיים בתוך בית הספר ולמנוע הידבקות.

מאיר כהן: יש דבר כזה?

אפרת אפללו: יש פה שני דברים.

אפרת אפללו: הראשון הוא מתווה להפעלת בתי ספר כקמפוס, זה לגמרי באחריות משרד החינוך.

אפרת אפללו: ויש את הדבר השני - - -

מאיר כהן: השאלה אם אתם תסכימו למהלך כזה של משרד החינוך.

אפרת אפללו: תוכנית סדורה של א–י"ב כקמפוס, לא.

אפרת אפללו: אבל יש לנו הנחיות מקצועיות מאוד ברורות שאנחנו מחדדים כל הזמן.

אפרת אפללו: כמו למידה בקפסולות, מסיכות, ריחוק חברתי, אוורור, הפסקות מדורגות, לא לערבב צהרונים - - -

רם שפע: עוד 10 דקות אנחנו נפגשים פה שוב לדיון על תקנות ואז נתייחס לזה.

מאיר כהן: דוקטור אפללו, את באמת עושה עבודה מצוינת.

מאיר כהן: יעלה על הדעת שאחרי שמונה חודשים לא השכילו משרדי החינוך והבריאות לשבת, וגם אם זה לא יצא לפועל מחר, ולייצר תוכנית מגירה סדורה לפתיחת בתי ספר כקמפוסים, לשבת עם ארגוני המורים וההורים.

מאיר כהן: זו עת מלחמה, כשהצבא צריך להילחם הוא יודע להשתמש בתוכניות מגירה.

מאיר כהן: אנחנו לא ביקשנו את זה מהחודש הראשון, היה ברור לנו שמדובר במגיפה.

מאיר כהן: אבל אחרי שבעה חודשים אין מתווה אחד על פיו אפשר להחזיר מערכת חינוך בצורה סדורה ומאורגנת.

מאיר כהן: כואב לראות איך החבר'ה של כיתות ז–י הפכו להיות מדרון אחורי, שוכחים את הילדים האלה.

מאיר כהן: מדברים על היסודי, מדברים על י"א–י"ב, וכאילו לגבי החבר'ה האלה לאף אחד אין תוכנית.

מאיר כהן: זה דבר מקומם.

מאיר כהן: איך משרד הבריאות, איך לא לקחת את אחת העובדות שלך ואמרת לה: "שבי עם משרד החינוך ונסי לייצר פתרונות", אין לכם פתרון כזה?

אפרת אפללו: אנחנו יודעים איך נכון ואיך צריך לפתוח.

אפרת אפללו: אני אומרת, יש לנו את העקרונות וזה משהו שמבוסס על סקירות ספרות ועל דיונים עם מומחים בארץ ובעולם.

אפרת אפללו: בשטח, מי שמקבל את ההחלטות זה לא אנחנו.

אפרת אפללו: אנחנו מציגים את דעתנו.

אפרת אפללו: הקבינט מחליט מה שהוא מחליט.

אורלי פרומן: מדינת ישראל לא שמה את מערכת החינוך בראש סדר העדיפויות.

אורלי פרומן: את הצבא לא סגרו ואת מערכת החינוך סגרו.

אורלי פרומן: יש פה בעיה.

רם שפע: אני מסכים, אתם צודקים בהחלט.

רם שפע: ליאור בר-אל, דוברת מועצת הנוער הארצית, בבקשה.

ליאור בר-אל: תודה רבה, אנחנו מבינים את המצב, גם בנושא הציונים והנרמול אנחנו מבינים את זה.

ליאור בר-אל: הטעות הייתה שלא הודיעו על זה מראש.

ליאור בר-אל: לא עדכנו אותנו שזה מה שקורה, פשוט נוצר מצב של פניקה ובלבול ותלמידים לא הבינו את המצב.

מאיר כהן: אני מציע לך שלא תבינו את זה, את נותנת להם אשראי יותר מדי גדול, אל תביני את זה, אסור לפגוע בציונים של תלמידים שהמורים שלהם בחנו אותם והודיעו להם שהם מקבלים 80 ומשרד החינוך הודיע להם שהם מקבלים 60.

מאיר כהן: אל תתני לזה לגיטימציה.

ליאור בר-אל: צריך לפרסם פשוט את נוהל הערעורים על ציונים.

ליאור בר-אל: צריך לאפשר לתלמידים לערער.

ליאור בר-אל: ברגע שהם יבינו למה הציון שלהם ירד אז הרוחות יירגעו, תהיה הבנה, ותלמידים יצליחו לחשב מסלול מחדש ולתכנן את צעדיהם הלאה.

ליאור בר-אל: בחלק מהמקומות ההורדה של הציונים היא מוצדקת אבל יש המון מקומות שלא, אפשר לנהל את זה בצורה של ערעורים.

מאיר כהן: למה היא מוצדקת?

מאיר כהן: את אומרת את זה, מייצגת את התלמידים.

מאיר כהן: למה זה מוצדק להוריד.

ליאור בר-אל: יש מקרים שההפרשים בין הציונים כל כך דרמטיים שאחרי זה, כשנרצה ללכת לאוניברסיטה, אף אחד לא ירצה לקבל את תעודת הבגרות שלנו, אף אחד לא יקבל אותנו לשום.

ליאור בר-אל: הפגיעה תהיה רק בנו.

רם שפע: זה לא ממש מדויק, לא חשוב, תודה רבה לך.

רם שפע: תודה רבה לכל מי שהיה פה, אנחנו ממשיכים, זו רק תחילת הדרך בנושא של הבגרויות.

רם שפע: גם על תש"ף אנחנו לא הולכים לוותר עד שנראה אם בדקו את הציונים.

רם שפע: גם נתעסק ב-תשפ"א ונראה איך הם מחושבים ואיך ממזערים את הפגיעה בתלמידים.

רם שפע: נמשיך להסתכל קדימה ונערוך עוד דיונים לגבי הרפורמה הנדרשת בבגרויות.

רם שפע: תודה רבה לכולם, אני נועל את הישיבה.