ועדת הכלכלה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 126, 2020-11-24 14:00

יעקב מרגי: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה, ישיבה שלישית היום, פרוטוקול מס' 126.

תמר זנדברג: או, זה מס'.

יעקב מרגי: הצעת תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות בתחום התחבורה) (תיקון מס' 4), התשפ"א–2020.

יעקב מרגי: משרד התחבורה איתנו?

עופר לוי: כן, אדוני.

יעקב מרגי: משרד הבריאות?

עופר לוי: יכול להיות שבזום, אדוני.

יעקב מרגי: יכול להיות שבזום.

יעקב מרגי: משרד התחבורה, תספר לנו מה אתם רוצים מאיתנו.

עופר לוי: התיקון הזה עוסק בדבר אחד בלבד, בהגדלת שיעור התפוסה, קיבולת התפוסה בכלי התחבורה היבשתית לנוכח פתיחת המשק, פתיחה של הכיתות הנמוכות, והפתיחה הצפויה של כיתות לימוד נוספות, והגדלה, הרחבת הפתיחה של המשק.

עופר לוי: אנחנו רוצים לתת מענה לאנשים שמעוניינים להשתמש בתחבורה הציבורית, וגם למנוע דוחק בתחנות.

יעקב מרגי: אם אתה יכול, אני רוצה שתוך כדי הדיון תפנה ותעלה גם את מי שאמור לנהל את מערך התחבורה הציבורית במשרד התחבורה.

עופר לוי: היא נמצאת לידי, אדוני.

יעקב מרגי: עם מי את עובדת?

נועה אבירם: עם רן שדמי.

יעקב מרגי: שדמי?

יעקב מרגי: כמה זמן הוא בתפקיד?

נועה אבירם: הוא בתפקיד ממלא-המקום תקופה קצרה, אבל שנים הוא כבר שנים ארוכות מאוד מאוד.

יעקב מרגי: הוא ותיק במשרד התחבורה.

נועה אבירם: בהחלט.

יעקב מרגי: מרגישים את הוותיקות שלו בתשובות הפרוטוקול שאנחנו מקבלים ממנו.

נועה אבירם: את המקצועיות שלו.

יעקב מרגי: כדאי שתיקחו את זה לתשומת לבכם.

בועז טופורובסקי: גם בישיבה הקודמת אתה זוכר שלא היה לו זמן.

יעקב מרגי: כן, זה בכלל.

בועז טופורובסקי: זה חלק מהכול.

יעקב מרגי: בעידן הטכנולוגי ובעידן המודרנה והקדמה אנחנו מצפים ליותר קלילות.

יעקב מרגי: שבענו מזה.

יעקב מרגי: באתי מוועדת החינוך, אתה מבין, שם בדרך כלל זה רק כאלה, אז יש לי חולשה, יש לי רגישות יתר לתשובות פרוטוקול ולכבדות מחשבתית ולחוסר פתיחות.

יעקב מרגי: אני מקווה שמי שנמצאת איתנו כאן בוועדה תהיה יותר - - -

נועה אבירם: אני רק אומר שאני לא חושבת שזה המקרה.

יעקב מרגי: את לא חייבת לאשר את הדברים שלי.

יעקב מרגי: לא ביקשתי שתאשרי אותם.

יעקב מרגי: מותר לך גם להגן עליו, למחות על זה.

בועז טופורובסקי: אפשר להצביע על זה?

יעקב מרגי: אתה רוצה להקריא לנו ונפתח את זה לדיון?

עופר לוי: בבקשה, אדוני.

עופר לוי: תיקון תקנה 7 בתקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה)

עופר לוי: (1) בפסקה (1) -

עופר לוי: בפסקת משנה (ב), במקום "30״ יבוא "45" ;

עופר לוי: בפסקת משנה (ד), במקום "50%" יבוא "75%" ;

עופר לוי: בפסקת משנה (ו), במקום ״50%" יבוא "75%״ ;

עופר לוי: בפסקת משנה (ח), במקום ״50%" יבוא ״75%" ;

יעקב מרגי: תסביר.

איתי עצמון: הסבר, בבקשה.

איתי עצמון: ואם תוכל להסביר לוועדה את הצידוקים האפידמיולוגיים הבריאותיים, אולי לא אתה, או נציג משרד הבריאות, לתיקון.

עופר לוי: ההסבר ניתן בפתיח.

עופר לוי: המשק נפתח, בתי הספר נפתחים, כיתות א'-ב' כבר לומדות, נפתחים שווקים, נפתחות חנויות הרחוב, יותר בתי עסק נפתחים, יותר מקומות עבודה נפתחים, יש עלייה בביקושים לנסיעה בתחבורה הציבורית.

עופר לוי: במסגרת זו אנחנו צריכים לספק לנוסעים אפשרויות נסיעה בכל כלי התחבורה היבשתית, ומבחינה אפידמיולוגית, בעיקר, הכוונה למנוע עד כמה שאפשר דחק ודוחק בתחנות ההסעה.

יעקב מרגי: שאלה נוספת יש לי, ואני אתן לחברי כנסת אם הם ירצו.

יעקב מרגי: בדיונים שגם היו קשורים לתקנות הקורונה בגלל צמצום במס' הנוסעים דיברנו על תגבור של קווים ושל נהגים, אני מקווה שאם תגברתם אתם לא מצמצמים ומחזירים את זה למצב הראשוני.

עופר לוי: תני לי לענות.

עופר לוי: אדוני, כל האוטובוסים במערך התחבורה הציבורית במדינת ישראל עובדים, כולל האוטובוסים שאמורים להיות ב-stand by.

יעקב מרגי: זה לא מה ששאלתי.

עופר לוי: אדוני, אני אמשיך.

עופר לוי: בתיקון הקודם התכוונו לכלול במסגרת התיקון אפשרות לתגבור של אוטובוסים בין-עירוניים בעיקר בשירות העירוני.

עופר לוי: בעקבות ייעוץ משפטי שקיבלנו ממשרד המשפטים התבקשנו שהתיקון הזה ייעשה במסגרת תקנות אחרות, במסגרת תקנות לשוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, הסדרת נגישות בתחבורה הציבורית.

עופר לוי: וכחלק בלתי נפרד מההליך הזה יצאנו לשיתוף ציבור בהתאם לחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.

עופר לוי: שיתוף הציבור הסתיים, כרגע אנחנו אוספים את כל המידע שהתקבל ומעבדים אותו.

עופר לוי: בהמשך לכך, בשיתוף כמובן עם משרד המשפטים ונציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, אני מקווה שיתאפשר לנו לתקן את התקנות ולהוסיף תגבורים משמעותיים מאוד שאנחנו מבקשים לבצע במערך התחבורה, גם בשירות העירוני וגם בשירות הבין-עירוני.

יעקב מרגי: לא הבנתי למה משרד המשפטים מבקש לעשות את זה בהליך החקיקה הרגיל, כי בתקנות הקורונה אפשרנו לכם, וויתרנו על חלק מהסמכות שלנו בפיקוח הפרלמנטרי כדי לעשות דברים בצורה דחופה יותר.

יעקב מרגי: אם אני צריך לפרסם לציבור, והקורונה, אתה יודע איפה תהיה?

יעקב מרגי: אחרינו כבר, ואני לא אקבל פתרונות.

יעקב מרגי: שאלתי ספציפית בעידן משבר הקורונה, בעטיו של משבר הקורונה נוצר מחסור בקווים ובתדירות.

יעקב מרגי: אמרנו להגביר את התדירות בגלל שמקטינים את מס' הנוסעים.

יעקב מרגי: שאלתי האם עכשיו כשאנחנו מעלים את זה לכמה?

יעקב מרגי: ל-75% – תודיע לי אם בכלל תגברתם או הוספתם תדירות גבוהה יותר, ואם כן, אם אתם מתכוננים לחזור למצב לקדמותו.

יעקב מרגי: זאת השאלה שהייתה לי.

עופר לוי: אדוני, קודם כול יש תגבורים.

עופר לוי: אנחנו רוצים להוסיף תגבורים מעל התגבורים הרגילים גם במערך העירוני.

עופר לוי: מאחר שבמערך העירוני פועלים אוטובוסים עירוניים שמותאמים לאנשים בעלי צרכי נגישות פיזית, האוטובוסים היחידים שאנחנו יכולים להוסיף למערך העירוני הם אוטובוסים שאינם עומדים בתנאי הנגישות.

עופר לוי: ולכן, אני באופן אישי ברוב עוונותיי סברתי כמו אדוני, סברתי שהמקום הנכון שהמהלך הזה ייעשה זה בתקנות האלה.

עופר לוי: יחד עם זאת, הייעוץ המשפטי שקיבלתי מהיועץ המשפטי שלי, שהוא משרד המשפטים, הוא שזה לא מהלך נכון, ועליי ללכת להליך אחר, ובהתאם פעלתי.

עופר לוי: הלכתי להליך האחר, ואני מקווה שכבר בשבוע הבא נגיש הצעה לקבוע הוראת שעה בתקנות הנגישות, ולהוסיף תגבורים של אוטובוסים בין-עירוניים בשירות העירוני.

יעקב מרגי: לי ולך לא יהיה, זה מה שהיה, זה מה שקיבלנו בתקופה הזו.

יעקב מרגי: חברת הכנסת תמר זנדברג.

בועז טופורובסקי: יש את משרד הבריאות?

יעקב מרגי: יש, נזמין אותם.

תמר זנדברג: תודה, אדוני היושב-ראש, בכנסת פה מדברים הרבה פעמים בחודשים האחרונים על החלטות לא הגיוניות, על דברים לא סבירים.

תמר זנדברג: אני חייבת לומר שהתקנות האלה שמובאות אלינו, סליחה על השפה מראש, אחד המהלכים המטומטמים בתקופת קורונה.

תמר זנדברג: אני לא מבינה, נגמרה הקורונה?

תמר זנדברג: אין הדבקה?

תמר זנדברג: כל הרעיון של מניעת הדבקה במגפה הזו זה מניעת התקהלות, אז אתה לא רוצה התקהלות בתחנה, שזה באוויר הפתוח, תיצור התקהלות בתוך האוטובוס הסגור?

תמר זנדברג: בצינור מתכת?

תמר זנדברג: אני לא מצליחה להבין.

תמר זנדברג: בזמן שרוצים לפתוח את בתי הספר, את המסחר וכו', נייצר מוקדי הדבקה נוסעים בתוך האוטובוסים של התחבורה הציבורית.

תמר זנדברג: וזה בזמן שיש לנו שני ענפים, שגם הם קשורים לוועדה הזאת, ענף ההיסעים וענף התיירות, שיש בהם אוטובוסים שעומדים ריקים ומושבתים תשעה חודשים.

תמר זנדברג: אני לא מבינה, זו לא פעם ראשונה שאנחנו מדברים על זה ולא שנייה ולא שלישית, ואז מה מביאים לפה?

תמר זנדברג: ציפוף.

תמר זנדברג: בלי לדבר על זה, אני מניחה שזה יעלה בקרוב, אני מטילה ספק רב מאוד האם התקנות היום בכלל נאכפות כפי שהן.

תמר זנדברג: מי?

תמר זנדברג: מה?

תמר זנדברג: מישהו בודק היום שיש 32 נוסעים באוטובוס?

תמר זנדברג: הבת שלי נוסעת באוטובוסים, אני נוסעת באוטובוסים – איפה?

תמר זנדברג: מה?

תמר זנדברג: זה מה שנקרא לפרוטוקול, לכתוב.

תמר זנדברג: אבל הפרוטוקול הזה מוטעה ושגוי.

תמר זנדברג: אנחנו מייצרים צפיפות במקום שצריך ואפשר לייצר ריווח על ידי הגברת התדירות ותגבור סד"כ כלי הרכב, ויש את המקור, הוא נמצא, הוא עומד.

תמר זנדברג: כמה דיונים כאן היו על התיירות?

תמר זנדברג: לכל חברות ההיסעים והתיירות יש אוטובוסים.

תמר זנדברג: נכון, יש עם זה המון בעיות, בעיות נגישות, ובעיות משפטיות, והכול בסדר.

תמר זנדברג: אנחנו תשעה חודשים בתוך המשבר, איך יכול להיות שזה עדיין לא נפתר?

יעקב מרגי: תצטרכו גם להסביר לנו באמת איך הולך להיות 75% וריווח?

תמר זנדברג: כן, זה ישראבלוף מארץ הישראבלופים.

תמר זנדברג: רק נקודה אחרונה, אדוני היושב-ראש, לגבי הנושא של סופי השבוע.

תמר זנדברג: במאמר מוסגר, למען הגילוי הנאות, וזה בטח נושא שבינך וביני הוא במחלוקת, לגבי הצורך בתחבורה ציבורית בשבת, בזמן השבת, אבל אני שמה את כל זה בצד.

תמר זנדברג: ימי שישי ומוצאי שבת, בזמן שהתחבורה הציבורית הרגילה בזמני שגרה פועלת הרכבת עדיין מושבתת.

תמר זנדברג: דבר שיוצר עומס בעיקר על הקוויים הבין-עירוניים והאחרים והרגילים, וצפוי ככל שיחזור עוד יותר, אז איפה הפתרון?

תמר זנדברג: ולמיטב ידיעתי, תקנו אותי אם אני טועה, או שאני אעלה את זה כשאלה כדי להיות בטוחה, תדירות התחבורה הציבורית הרגילה בסופי השבוע בימי שישי עד כניסת השבת ובמוצאי שבת חזרה לקדמותה?

עופר לוי: האוטובוסים רגיל.

נועה אבירם: כן, באופן מלא.

תמר זנדברג: אז בעצם עומסי היתר שנוצרים הם רק בגלל הרכבת כרגע.

נועה אבירם: העומסים שנוצרים הם בגלל קיבולת התפוסה הנמוכה.

תמר זנדברג: בסדר, אבל מעבר לזה, הרכבת שעדיין לא חזרה - -

בועז טופורובסקי: אין רכבת.

תמר זנדברג: - - לפעילות בסופי השבוע.

נועה אבירם: הייתי קצרה לגבי הרכבת, ואני מעדיפה שירחיב בנושא הזה אליאס מטר, שאיתנו פה, שהוא אמון על הרכבות.

נועה אבירם: אז ניתן לאליאס את הבמה המלאה.

תמר זנדברג: בסדר.

יעקב מרגי: אליאס מטר.

אליאס מטר: בהמשך לשאלה של חברת הכנסת זנדברג לגבי הרכבת הכבדה.

אליאס מטר: הסיבה שאנחנו בסופי שבוע, בשישי ובמוצאי שבת, לא מפעילים את הרכבת היא סיבה של הקמת תשתיות.

אליאס מטר: למעשה בכל המוקדים המרכזיים של הרשת אנחנו מבצעים את פרויקט החשמול – בין תל אביב ללוד יש מקטע עבודה מאוד משמעותי שלא מאפשר תנועה של רכבות מדרום לתל אביב; ומהרצליה לכיוון שפיים ונתניה יש לנו מקטע עבודה נוסף של החשמול; ומההגנה לכיוון מסילת החוף הדרומי גם כן עבודות חשמול מסיביות שאנחנו עושים שם; ובקשת השרון.

יעקב מרגי: מתי זה אמור להסתיים?

אליאס מטר: אתן את כל התשובות.

תמר זנדברג: רק לדייק, לא שאלתי למה הרכבת כרגע מושבתת, למרות שתודה על התשובה.

תמר זנדברג: מה שאני אומרת זה שבשל השבתת הרכבת, תהא הסיבה אשר תהא, נוצרים עומסים בזמנים האלה על התחבורה הציבורית.

תמר זנדברג: ולכן, שוב, אנחנו פה הולכים להגדלת צפיפות שגם היא – אני חוזרת ואומרת, תכף נכנס לזה בטח בדיון – היא תיאורטית, כי אני לא מבינה איך זה נאכף.

תמר זנדברג: אבל בוודאי ובוודאי שיחכו בהתקהלות, כמו שאתה חושש ממנה בצדק, בתחנה.

תמר זנדברג: כל ההתקהלות הזאת תעלה לאוטובוס, והרי הנהג, גם קודם אני לא בטוחה שהוא עצר ב-50, אני לא בטוחה שהוא יעצור ב-75, ואני לא בטוחה שהוא יעצור ב-120, ואני לא בטוחה שהוא לא ישים על הגג אם יהיה צורך, אז איפה התגבור?

תמר זנדברג: זאת השאלה שלי.

עופר לוי: שני דברים, חברת הכנסת זנדברג.

עופר לוי: לעניין הרכבת הכבדה והעבודות שמבוצעות, אז מאחר שמרבית השירות מקביל לעבודות שמתבצעות ברכבת הקלה ובשירות הבין-עירוני אנחנו מתגברים שם.

עופר לוי: אז יש תגבור של אוטובוסים כחלופה לעבודות שמבוצעות ברכבת הקלה.

תמר זנדברג: אתם מנטרים את הצפיפות ואת העלייה בביקושים בתקופה הזאת?

עופר לוי: אנחנו מפעילים מערך של 500 פקחים אקסטרה מעבר לפקחים שיש, מעבר לסדרנים, באופן סדיר למפעילי התחבורה הציבורית.

תמר זנדברג: אני עדיין לא שואלת על האכיפה.

עופר לוי: וכמובן שהסדרנים האלה מסבים את תשומת לב הציבור לכך שהאוטובוס שהם נמצאים בו עובר מעל הקיבולת המותרת.

תמר זנדברג: מסבים תשומת לב זה נחמד מאוד, זה חשוב.

תמר זנדברג: השאלה שלי קודמת לשאלת לאכיפה.

תמר זנדברג: כי בעצם מה זה אכיפה, זה למנוע מבן אדם לעלות לאוטובוס בזמן שהוא צריך את השירות.

תמר זנדברג: אני עוד שואלת שאלה מקדימה, האם אתם מנטרים את שעות העומס?

תמר זנדברג: את הצרכים?

תמר זנדברג: עוד לפני שאנחנו עושים את ההגבלות.

עופר לוי: בוודאי.

תמר זנדברג: בכל שעות העומס, ובפרט בסופי השבוע.

תמר זנדברג: ומה הנתונים שלכם?

תמר זנדברג: כי אנחנו מקבלים דיווחים על עומסים כבדים בסופי השבוע.

עופר לוי: לכן אנחנו מבקשים לתגבר את השירות העירוני שנתקל בעומסים באוטובוסים הבין-עירוניים.

עופר לוי: לכן הבקשה שלנו.

יעקב מרגי: אליאס, לא ענית לי, תודה.

עופר לוי: אנחנו מנטרים קווים מסוימים בשעות מסוימות, שאנחנו יודעים שאלה קווים עמוסים, כדי שנוכל לתגבר אותם באותם אוטובוסים בין-עירוניים שהם לא נגישים.

יעקב מרגי: בוא, אתם עושים, אתם לא מצליחים בחלק מהמקומות.

יעקב מרגי: אנחנו מקבלים תלונות מבוקר עד ערב במקומות מסוימים שזה בסופי שבוע.

יעקב מרגי: אל תיפלי מהכיסא.

נועה אבירם: לא, לא, אני לא נופלת.

יעקב מרגי: אביא לך דוגמאות אם את רוצה.

נועה אבירם: אני אשמח להגיד מה אנחנו עושים ומהם החסמים.

יעקב מרגי: אני יודע שאתם עושים, לא אמרנו שלא עושים.

נועה אבירם: ומהם החסמים כדי לעשות טוב יותר.

יעקב מרגי: בואי, גברתי, יש דיון, הכי קל להגיד תקנות, זאת ההזדמנות שלנו גם לומר דברים.

יעקב מרגי: אתם עושים, יש מקומות שאתם לא מצליחים או שלא עושים מספיק.

יעקב מרגי: אליאס, לא ענית לי מתי נראה לך שפרויקט החשמול יסתיים.

אליאס מטר: אענה.

אליאס מטר: אנחנו למעשה ב-2 בינואר, שזה עוד חודש וכמה ימים, אמורים לסיים שתי עבודות מאוד מאוד קריטיות, אחת באזור כפר סבא והשנייה באזור לוד.

אליאס מטר: ומייד אחרי סיום העבודות האלה להתחיל לשחרר נסיעות בסופי שבוע לכיוון דרום, מתל אביב לכיוון דרום, לכיוון באר שבע ולכיוון מודיעין.

אליאס מטר: לכיוון צפון אין לנו בשורה בהיבט הזה, בגלל שאנחנו לא יכולים לפגוע בימי חול במהלך השבוע.

אליאס מטר: כל העבודות מנוקזות לימי שישי, ולכן בשירות לכיוון צפון – וזה לכמה שנים, זה עד 2023, 2024 – כנראה שלא יינתנו רכבות לכיוון צפון, מתל אביב לכיוון חיפה.

יעקב מרגי: אתה יודע איך פותרים מצב כזה – הרי מצב התחבורה והסעת ההמונים לא ילך וישתפר או יצטמצם, ההפך, אנחנו שואפים שיהיה יותר – פשוט עוד מסילה.

יעקב מרגי: אנחנו בקמצנות משחררים כל 70 שנה מסילה נוספת.

יעקב מרגי: היום עוד מסילה צפונה, דרומה, שיהיו שלוש מסילות, לא יקרה כלום.

אליאס מטר: אנחנו עובדים גם על זה.

אליאס מטר: הפרויקט של הכפלת המסילות בין חיפה לתל אביב בתהליכי תכנון סטטוטורי מתקדמים, ואין לי אלא להסכים איתך, הדברים האלה היו צריכים להיעשות לפני הרבה מאוד שנים, לפחות מקדמים אותם עכשיו.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אני שמח לפחות שהודעת שזה מתקיים.

יעקב מרגי: בועז, אתה רוצה להוסיף?

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

בועז טופורובסקי: נראה לי שהולכים לפתרון הקל מדיי.

בועז טופורובסקי: הרי אם אנחנו – ודיברה על זה מקודם חברת הכנסת זנדברג, ואני מסכים עם כל מה שהיא אמרה – יש פתרונות, ותכף תגיבו על זה, כי לא אמרתם לה על זה, על ההיסעים, התיירות, כל אותם נהגי אוטובוסים ואוטובוסים שיושבים בבית או בחניה ולא פועלים, יכולים לפתור את זה.

עופר לוי: אבל על זה בדיוק דיברנו, אדוני, זה בדיוק מערך ההיסעים שאנחנו רוצים לשלב כתגבור לתחבורה הציבורית.

בועז טופורובסקי: ואז היה אפשר להגיע למצב שה-50% נשאר, לדעתי.

בועז טופורובסקי: כי לא צריך להיות כזה גאון כדי להבין שב-75% יהיו אנשים שישבו אחד ליד השני באוטובוס.

בועז טופורובסקי: ולהגיד שזה הפתרון – עוד מעט נשמע את משרד הבריאות – זאת אמירה קצת מוזרה ובעייתית, ונראה לי שלא מספיק חשבנו או חושבים מחוץ לקופסה.

בועז טופורובסקי: תארו לכם מצב שבו תרצו להגדיל את היצע התחבורה הציבורית, ותגידו: אנחנו מעלים את הצפיפות ל-150%.

בועז טופורובסקי: הרי זה לא יעלה על הדעת, בעיקר בגלל בעיות בטיחותיות.

בועז טופורובסקי: אז כאן אתם אומרים: נעלה ל-75%, כאשר כנראה ברור שיש כאן סכנה בריאותית מאוד מאוד רצינית.

בועז טופורובסקי: השאלה למה לא מוציאים את הפתרונות האלה מחוץ לקופסה.

עופר לוי: אדוני, אנחנו מנסים למצוא את הפתרון, והנענו את הפתרון, כמו שאמרתי.

עופר לוי: בשבוע הבא תקוותי היא שנניע מהלך לקביעת הוראת שעה, ככל שזה יסתייע, לתגבור המערך של ההיסעים בעירוני באמצעות אוטובוסים בין-עירוניים, ועדיין לא יהיה בכך כדי לספק מענה לכל הביקוש.

עופר לוי: אני לא יודע לתת מענה אפידמיולוגי.

עופר לוי: אני רק יכול להגיד לך שלפחות מהדמיון שלי כשהאוטובוסים נוסעים, כשהחלונות פתוחים כמובן בהתאם להוראות התקנה, נדמה לי שמבחינת חלל מטר רבוע לבן אדם, אז באוטובוס כשהתפוסה היא 75% אני לא בטוח שיש פחות מאלה - - -

יעקב מרגי: אדוני, למה אתה צריך לענות לי על זה?

יעקב מרגי: בוא, עזוב.

בועז טופורובסקי: חדרי הכושר והקניונים הסבירו לנו למה זה לא יכול להיות – לא אתה.

יעקב מרגי: אתה משרד התחבורה, אני רוצה לשאול את משרד הבריאות.

יעקב מרגי: תיתני לי את משרד הבריאות, את עורכת דין טל וינר.

טל וינר שילה: שלום.

יעקב מרגי: עורכי דין כולם.

יעקב מרגי: אין לי שום דבר נגד עורכי דין, אין רופאים?

טל וינר שילה: גם ד"ר אריק האס נמצא איתנו.

יעקב מרגי: אה, הוא גם נמצא.

יעקב מרגי: נשמע אותך ואחר כך גם אותו.

יעקב מרגי: תרגיעי אותנו, כי העוזר שלי הכניס אותי לבידוד, ושנינו היינו עם מסכה בתוך הרכב המאוורר שלי.

טל וינר שילה: ממה שנמסר לנו ממשרד התחבורה המצב הקיים יוצר צפיפות מאוד גדולה, בעיקר בתחנות האוטובוסים.

טל וינר שילה: כלומר, בגלל שמשרד התחבורה לא מצליח לספק את כמות האוטובוסים הנדרשת נוצר עומס גדול של אנשים שממתינים בכניסה לתחנות, וגם בתחנות מרכזיות, לאו דווקא במקומות פתוחים.

טל וינר שילה: יש צפיפות בתורים, אנשים ממתינים לאוטובוסים זמן רב, וזה יוצר איזשהו מצב פרדוכסלי שדווקא ההפחתה של כמות הנוסעים יוצרת צפיפות במקום אחר.

יעקב מרגי: את יודעת למה אני מרוצה?

יעקב מרגי: אני מחייך, אני לא יודע אם את רואה אותי מחייך, כשהורדתם אותנו ל-50% והתווכחנו נתתם לנו נימוקים אחרים.

בועז טופורובסקי: כן.

יעקב מרגי: עכשיו פתאום זה לא מדבק, תשחררו 100% בתוך האוטובוס.

בועז טופורובסקי: גם במרכזי קניות יש תורים אז בוא נגדיל את כמות הלקוחות בכל חנות.

יעקב מרגי: אבל הייתי רוצה לשמוע באמת רופאים שמבינים בנושא הזה.

יעקב מרגי: גברתי, סיימת?

טל וינר שילה: כן.

טל וינר שילה: אריק גם נמצא איתנו, אבל באמת - - -

יעקב מרגי: בבקשה.

יעקב מרגי: אנחנו רוצים לשמוע חוות דעת רפואית - -

תמר זנדברג: אפידמיולוגית, בדיוק, לא משפטית.

יעקב מרגי: - - שבאמת אין בעיה, שיהיה אפשר לחיות עם 75% – מה ההנחיות שיהיו?

יעקב מרגי: איך זה יעבוד?

יעקב מרגי: אנחנו לא רוצים לסכן את שלום הציבור.

אריק האס: אני חושב ששם המשחק בשלב הזה של ההתמודדות עם הקורונה זה איזון.

אריק האס: אז אם השאלה אם עדיף להוסיף קווים ב-50% תפוסה לעומת הקווים הקיימים עם 75% תפוסה, אין ספק שמבחינה אפידמיולוגית עדיף יותר קווים עם פחות תפוסה.

אריק האס: זה לא משהו שצריך להיות רופא אפילו כדי להבין את זה.

אריק האס: זאת לא השאלה שנשאלנו.

יעקב מרגי: אם לא הבנת את השאלה אחדד לך אותה, בסדר?

יעקב מרגי: תיתן קצת קרדיט לאינטליגנציה של חברי הכנסת.

יעקב מרגי: אנחנו פה כמה חודשים נאבקנו בסוגיה הזו והורדנו את זה כי ביקשתם להוריד את זה ל-50%.

יעקב מרגי: אין ספק שאם האוטובוס ייסע עם בן אדם אחד זה הכי טוב ולא תהיה הדבקה.

יעקב מרגי: לא חידשת לי.

יעקב מרגי: השאלה איך אתה - - -

אריק האס: אז אין מס' קסום שאתה יכול להגיד: וואו, אם יש רק 51% לא יהיה סיכון.

יעקב מרגי: תן לי רגע, אני אוהב את ההיגיון הצרוף של הפקידות.

יעקב מרגי: אני שואל אותך שאלה, מה המבנה של אוטובוס אנחנו יודעים, לא צריך אינטליגנציה מיוחדת.

יעקב מרגי: מכירים, נכון?

יעקב מרגי: תסביר לי איך זה הולך לעבוד בתוך אוטובוס – 50 מקומות בספסלים של זוגות, 75%.

יעקב מרגי: איך זה הולך לעבוד?

יעקב מרגי: חידדתי את השאלה?

אריק האס: כן.

אריק האס: נצטרך לעבוד יחד עם משרד התחבורה.

אריק האס: אני לא חושב שיש לנו תשובה בדיוק לזה.

יעקב מרגי: קיבלתם החלטות והבאתם תקנות, מה?

אריק האס: התבקשנו לאפשר 75%.

יעקב מרגי: אתה רוצה שאני לא אאשר את התקנות עד שתשבו?

אריק האס: היישום של זה זה על משרד התחבורה, זה לא משרד הבריאות.

יעקב מרגי: אבל הם יעבדו על פי ההנחיות של משרד הבריאות, אלא אם כן תגיד לי שנתת להם carte blanche.

אריק האס: לא נתנו קו ספציפי איך זה בדיוק יהיה, אבל יהיו יותר אנשים באוטובוסים, זה ברור.

יעקב מרגי: למה אתה צוחק?

יעקב מרגי: אני סובל ואתה צוחק?

בועז טופורובסקי: מקדם ה-R עולה.

נועה אבירם: חשוב לומר שבאוטובוסים, בפרט באוטובוסים העירוניים, מדובר מראש על מרחק שכולל נוסעים בעמידה.

נועה אבירם: זאת אומרת שהמס' לא נגזר לפי חישוב של מס' המושבים.

יעקב מרגי: אני רוצה שתביני אותי, אם את לא תקבעי את יודעת מה יהיה?

יעקב מרגי: אם אתם לא תקבעו איך זה ולא תאמרו לנו איך זה הולך לעבוד, את יודעת מה יהיה?

נועה אבירם: אשמח להרחיב בכל הנוגע לתגבורים.

יעקב מרגי: בבקשה, תרחיבי.

יעקב מרגי: אני מנסה לבקש שתרחיבו לי, שתסבירו לי.

נועה אבירם: אנחנו כאן באמת כדי לתת את כל המענה שנדרש.

נועה אבירם: חשוב לי לומר או לחדד לגבי התגבורים שנעשו, שנעשים, שצריכים להיעשות.

נועה אבירם: צריך להפריד בין השירות העירוני לבין השירות הבין-עירוני.

נועה אבירם: הרחיב פה עורך דין עופר לוי בכל הנוגע לשירות העירוני, ששם החסם הגדול, כי היום במערכת החוקית הקיימת אין כלים פיזיים לתגבר את השירות העירוני.

נועה אבירם: אנחנו במקסימום, ואפילו מעל ה-100% שחברות התחבורה הציבורית יודעות לתת בדרך כלל, כולל עיכובים בגריטת אוטובוסים, לצורך העניין, כדי לאפשר שירות עירוני.

נועה אבירם: אבל אותם רכבים של היסעים ושל תיירות שיושבים בבית, לצערי, במבנה החוקי הנוכחי אסור להשתמש בהם.

נועה אבירם: זה לגבי העירוני.

יעקב מרגי: הבנו את זה.

יעקב מרגי: אני לא מסכים עם זה אבל הבנו את זה.

יעקב מרגי: אם הייתם מבקשים ממני סעד בתקנות הראשונות הייתם מקבלים.

יעקב מרגי: לא ביקשתם סעד.

נועה אבירם: אני רוצה להפריד מהדיון המשפטי וללכת לדיון הטיפולי בכל הנוגע לשירות הבין-עירוני.

יעקב מרגי: את החזרת אותי לשם.

יעקב מרגי: תחזרי לדיון הטיפולי.

נועה אבירם: אז הנה, אני חוזרת לדיון הטיפולי.

נועה אבירם: בכל הנוגע לשירות הבין-עירוני, ששם באמת הרכבים של ההיסעים הם האמצעי הרלוונטי לתגבור, אנחנו משתמשים בהם ומפעילים אותם.

נועה אבירם: מדי יום מדובר במאות קווים ובאלפי נסיעות שמתוגברות, וגם בזה אני יכולה להסכים עם אריק שזה לא נותן את הפתרון המלא.

נועה אבירם: זה נותן פתרון שהוא בסך הכול בסדר.

נועה אבירם: אז צריך לזכור גם את בעיית הקיבולת ובעיית התשתית, לצורך העניין בתחנות המרכזיות.

נועה אבירם: למי שמכיר כדוגמה את התחנה המרכזית בירושלים, גם במצב נורמלי לא יוכל להיכנס לשם אוטובוס נוסף.

נועה אבירם: זאת אומרת שאם אנחנו נשארים על מגבלת הנוסעים הנוכחית, גם אם לצורך העניין יש לנו אין-סוף אוטובוסים אין להם איפה לעמוד, אין להם איך להיכנס לרציפים.

נועה אבירם: זה באמת המיקרו של התפעול, אבל זה חסם, וזה חסם משמעותי.

יעקב מרגי: אם אנחנו מקובעים במה שיש את צודקת.

יעקב מרגי: השאלה אם אנחנו מקובעים או לא מקובעים.

נועה אבירם: אני אומרת שכל ההצעות שהועלו פה הן הצעות נכונות וטובות ואנחנו באמת משתמשים בהיסעים, משתמשים בחלופות שיצאו ממקומות אחרים, אבל בסוף יש איזשהו גבול לקיבולת.

נועה אבירם: והבעיה הגדולה שלנו היא לא בבין-עירוני, הבעיה הגדולה שלנו היא בעירוני, ולזה אין פתרון כרגע.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: גם בבין-עירוני.

יעקב מרגי: משרד המשפטים.

יעקב מרגי: אתה רוצה קודם?

איתי עצמון: רציתי לשאול שאלה את נציגי משרד התחבורה.

איתי עצמון: התיקון מתייחס גם להגדלת מס' הנוסעים וגם להגדלת האחוזים לגבי חלק מכלי הרכב.

איתי עצמון: תוכלו לציין בפני הוועדה מה מס' הנוסעים המרבי שניתן להסיע באוטובוס עירוני ובאוטובוס בין-עירוני?

איתי עצמון: פשוט כדי שתהיה לנו תמונה.

איתי עצמון: כי כרגע למשל לגבי אוטובוס עירוני אתם מציעים שיהיו עד 49 נוסעים.

איתי עצמון: מה המקסימום?

נועה אבירם: עד 49 נוסעים.

איתי עצמון: לא, מה המקסימום האפשרי?

תמר זנדברג: מה ה-100%?

נועה אבירם: הנגזרת זה שזה 75% מהקיבולת שכוללת את העמידה.

נועה אבירם: לצורך העניין, באוטובוס בין-עירוני יש 50 מקומות ועוד עשרה מקומות בעמידה, זה מה שמותר, 60 איש.

איתי עצמון: באוטובוס עירוני 50.

נועה אבירם: אני אומרת באוטובוס בין-עירוני.

איתי עצמון: בין-עירוני.

נועה אבירם: אני נותנת את זה כדוגמה.

נועה אבירם: מותר סך הכול קיבולת של 60 נוסעים, 75% מתוך זה זה אותם 45 נוסעים שקבועים בתקנות.

תמר זנדברג: אז מה זה 49?

נועה אבירם: 49 זה נוגע לעירוני.

איתי עצמון: בעירוני.

תמר זנדברג: כמה זה ה-100% בעירוני?

תמר זנדברג: סליחה.

נועה אבירם: זה לעשות את המתמטיקה ההפוכה.

תמר זנדברג: 49 זה 75% מזה?

יעקב מרגי: תסלחו לי, אומנם לא עליתי הרבה זמן על אוטובוס, אבל אני יודע שהפוך, באוטובוס עירוני יש יותר שטחים ללא ספסלים.

תמר זנדברג: יש פחות, אז כנראה בגלל זה מורשית העמידה.

נועה אבירם: זה עמידה.

נועה אבירם: הקיבולת של ה-100% כוללת את הנוסעים בעמידה.

יעקב מרגי: בעמידה.

יעקב מרגי: כמה מגיעים בסך הכול אם עושים חשבון הפוך?

יעקב מרגי: אם 49 זה 75%, אז בוא נאמר שעוד רבע מעל זה?

תמר זנדברג: 49 זה 75% אז כמה זה ה-100%?

יעקב מרגי: 65, 63, 64 בערך.

עופר לוי: זה משתנה מאוטובוס לאוטובוס.

יעקב מרגי: לא, אם קבעת 49 זה לא משתנה מאוטובוס לאוטובוס.

עופר לוי: אתה מדבר על הקיבולת המקסימלית.

עופר לוי: אנחנו הלכנו לפי המינימום והורדנו ל-75%.

נועה אבירם: לפי המקסימום המינימלי.

יעקב מרגי: 65 אנשים.

איתי עצמון: ולמה בחרתם להעלות לגבי כל סוגי כלי הרכב?

איתי עצמון: אם אתם אומרים שיש בעיה ממוקדת באוטובוסים עירוניים, נכון?

איתי עצמון: בחרתם למעשה להעלות את התפוסה המרבית בכל סוגי כלי הרכב.

נועה אבירם: יש בעיה, כמו שציינתי, בכל סוגי השירות.

נועה אבירם: הבעיה בבין-עירוני פתירה בחלקה, לא בכולה.

נועה אבירם: אמרתי שיש פה בעיית תשתית שבלתי ניתנת לפתרון מלא, ולכן זה נדרש.

נועה אבירם: בעירוני, כאמור, אין פתרון זמין עד שלצורך העניין לא יתאפשר שימוש באותם רכבי היסעים בין-עירוניים.

נועה אבירם: עד שלא יתאפשר שימוש בהם לצורך השימוש העירוני אין לשם פתרון.

יעקב מרגי: תאמרי לי, אם לאחד הנוסעים יהיה קר והוא יסגור את החלונות, עכשיו חורף, תתחיל שם מריבה?

נועה אבירם: אין מריבה.

תמר זנדברג: מה זה קר?

תמר זנדברג: ואם ירד גשם?

נועה אבירם: לצורך העניין, התקנות קובעות נסיעה בחלונות פתוחים.

יעקב מרגי: השאלה מה יותר מסוכן, קורונה או התקררות.

נועה אבירם: אנחנו מפעילים את הפקחים כדי להפנות את תשומת לב הנוסעים לחובה על פי התקנות.

נועה אבירם: מעבר לזה, סמכויות אכיפה לא ניתנו כמובן לאותם פקחים באוטובוסים, לא לזה הם מיועדים.

יעקב מרגי: תודה.

עופר לוי: באופן עקרוני, סליחה שאני שוב קוטע, באחד התיקונים הקודמים תיקנו והעברנו את האחריות לפתיחת החלונות למפעיל.

עופר לוי: זאת אומרת שאם אחד הנוסעים יחליט שקר לו ויסגור את החלון, לכאורה באחריות הנהג על פי התקנות לחזור ולפתוח את החלון.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: משרד המשפטים, בבקשה, גברתי.

שלומית גרינפילד גילת: שלום, רציתי להסביר שאת מה שעופר התייחס אליו קודם, לסיבה שבעצם התגבור של הקווים העירוניים צריך להיעשות דרך חוק שוויון לאנשים עם מוגבלויות ולא דרך חוק סמכויות מיוחדות.

שלומית גרינפילד גילת: הבעיה שמצאנו זאת בעיה של הסמכה.

שלומית גרינפילד גילת: בעצם חוק סמכויות מיוחדות רק מסמיך את הממשלה לקבוע הגבלות במסגרות ולא הרחבה.

שלומית גרינפילד גילת: ובגלל שהלשון שהממשלה לא יכולה לעשות מעבר למה שהסמיכו אותה לעשות, היא לא יכולה לפעול דרך חוק סמכויות מיוחדות, ונדרשת לתהליך דרך חוק לשוויון לאנשים עם מוגבלויות.

שלומית גרינפילד גילת: מעבר לזה, צריך לחשוב שהתהליך היותר ארוך שנמצא בחוק לשוויון לאנשים עם מוגבלויות נועד בדיוק כדי שלא ידלגו על - - -

יעקב מרגי: אני יכול לשאול שאלה?

שלומית גרינפילד גילת: בוודאי.

יעקב מרגי: הוראת שעה בעידן הקורונה זו חקיקה, נכון?

יעקב מרגי: זו חקיקה.

איתי עצמון: ודאי.

יעקב מרגי: והיא צריכה לצאת – גם הוראת שעה יוצאת בעידן הקורונה בחוות דעת לציבור והתייחסות של כל משרדי הממשלה?

שלומית גרינפילד גילת: לא.

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: זאת אומרת שכפי שאמרנו, אם הייתם רוצים – בואי, אף אחד לא יכול לחשוד בי שאני לא מקדם את הערכים של נציבות לשוויון לאנשים עם מוגבלויות, כי הובלתי גם ועדות משנה, וגם דחפתי בכל התחומים שהייתי, ובכל התפקידים שהייתי, אבל בעידן הקורונה, שלי ולך לא יהיה, לא היה שייך.

יעקב מרגי: אם היה אפשר למצוא פתרון של אוטובוסים לא מונגשים – והרי לא מבטלים את השאר, השאר כן יהיו – ואת האוטובוסים הלא מונגשים היו מתגברים ומסייעים, אני חושב שאף אחד לא היה מתלונן על זה, והיינו יכולים ללכת להליך חקיקה זריז בהוראת שעה בתקופה מסוימת.

יעקב מרגי: תודה רבה לך.

בועז טופורובסקי: כמה דוברים?

יעקב מרגי: מורוגובסקי, בבקשה, אדוני.

מקס מורוגובסקי: שלום רב, יושב-ראש הוועדה וחברי הוועדה.

מקס מורוגובסקי: קודם כול שמחתי מאוד לשמוע פה בדיון שמשרד התחבורה עשה סוף נאות לקריאותינו הרבות, שלנו, של חברי הכנסת כאן, מאז תחילת הקורונה, לפעול סוף סוף לתגבור על ידי האוטובוסים הפרטיים.

מקס מורוגובסקי: גם לקראת הוועדה הזאת פנינו ביחד עם ארגון "15 דקות", ששמרית המנכ"לית שלו נמצאת כאן בזום, ובתקווה שתדבר אחריי, אבל אני חייב להגיד שאת ההבטחות האלה הנוסעים כבר שמעו לא פעם אחת.

מקס מורוגובסקי: אנחנו הנוסעים רוצים כאן לוחות זמנים ברורים.

מקס מורוגובסקי: ואני מאוד מבקש מחברי הכנסת כאן ומיושב-ראש הוועדה לבקש ממשרד התחבורה התחייבות ברורה לפרוטוקול לגבי מתי באמת יקרה התגבור על ידי שוק האוטובוסים הפרטיים.

חוה אתי עטייה: רק אציין שדרך אגב התגבור כבר קורה מדי יום.

מקס מורוגובסקי: דבר נוסף באשר למצב היום ולנכונות לתגבר.

מקס מורוגובסקי: עובדה, כל סוף שבוע אנחנו עדיין רואים עומסים גבוהים הרבה מעל 50% בקווים החשובים.

מקס מורוגובסקי: ואני רוצה באמת להתייחס למה שאמר קודם מר אליאס מטר יושב-ראש אגף הרכבות, אני רוצה לתת פה דוגמה קטנה מאוד שפשוט ממחישה את מה שאנחנו חווים.

מקס מורוגובסקי: פעיל שלנו מאשקלון פנה לאחרונה למשרד התחבורה וביקש להפעיל קווים מהירים שמקבילים לרכבת בסופי שבוע.

מקס מורוגובסקי: אלו קווים שגם ככה קיימים, זה לא משנה המספרים, אבל ספציפית 302, 304, כי פנו אלינו נוסעים רבים שאומרים: אנחנו סובלים.

מקס מורוגובסקי: בסופי שבוע אנחנו גם רוצים לנסוע בתחבורה ציבורית במקום לנסוע ברכבות.

יעקב מרגי: ידידי, אני מזמין אותך להשתתף איתנו בכל דיונים שיהיו בנושא התחבורה הציבורית, אנחנו עכשיו עם תקנות הקורונה.

יעקב מרגי: תאמין לי שיש לי הרבה נושאים להעלות לו.

מקס מורוגובסקי: אני מדבר - - - .

מקס מורוגובסקי: אני מסיים.

מקס מורוגובסקי: עוד מילה אחת למה אני חותר.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

מקס מורוגובסקי: הכוונה היא שפשוט אנחנו מרגישים שאין מספיק שיתוף פעולה לתגבור האוטובוסים במקום הרכבות שלא עובדות בסופי שבוע.

מקס מורוגובסקי: עבודות החשמול הן - - -

יעקב מרגי: אני גם חושב.

מקס מורוגובסקי: עבודות החשמול הן - - -

יעקב מרגי: תודה.

מקס מורוגובסקי: תודה.

יעקב מרגי: מסכים איתך.

יעקב מרגי: גם אנחנו חושבים שלא, וקוראים להם לתגבר בסופי שבוע, כל עוד עבודות החשמול מתקיימות.

יעקב מרגי: גלית לביא, שלום וברכה.

גלית לביא: שלום.

גלית לביא: אני גלית לביא, אני פעילה בתנועת "לינק20" של קרן רודרמן, ואני בעצמי בחורה על כיסא גלגלים.

גלית לביא: חשוב לי מאוד להדגיש שבעצם הפתרון שמשרד התחבורה הציע לתגבור האוטובוסים הוא לגמרי שכח אוכלוסייה שלמה, את אוכלוסיית האנשים עם המגבלה.

גלית לביא: זה בעצם סוג של הדרה, כי שוב יש פתרון לתגבר אוטובוסים, אבל אוכלוסייה שלמה של אנשים עם מגבלה לא יכולים להשתמש בפתרון הזה, כי האוטובוסים לא נגישים.

יעקב מרגי: תתייחסו אחרי זה לכל הדברים.

גלית לביא: גם ככה לקח המון המון שנים עד שהנגישו אוטובוסים עירוניים.

גלית לביא: האוטובוסים הבין-עירוניים עדיין לא עובדים.

גלית לביא: יש הרבה מקומות שאנחנו לא יכולים להגיע אליהם כי לא בכל מקום יש רכבת.

גלית לביא: ופתאום מבקשים מאיתנו לחזור אחורה ולוותר על ההישג הזה, ולוותר בעצם על הזכות שלנו להיות שווים כמו כולם, כי אין משהו אחר וצריך לתגבר.

גלית לביא: זאת אומרת שאוכלוסייה שלמה לא מספיק חשובה שתיכלל בתוך הפתרון הזה, וזה מאוד לא ראוי, ואני מאוד מקווה שימצאו פתרון אחר.

יעקב מרגי: אתם אוכלוסייה חשובה, ואנחנו קשובים ומתייחסים אליה.

יעקב מרגי: לא ביקשנו להדיר, ביקשנו את התגבור – בינתיים אין משהו אחר – במקום שכל האוכלוסייה תסבול.

יעקב מרגי: הרי אם תהיה צפיפות, האוכלוסייה שהכי תתקשה להשיג מענה זו האוכלוסייה עם הצרכים המיוחדים.

יעקב מרגי: אבל אני מסכים איתך באמירה.

גלית לביא: גם עכשיו זה קורה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: שמרית נוטמן, "15 דקות", לא לדבר, זה הארגון.

שמרית נוטמן: תודה רבה.

יעקב מרגי: את לא מדברת 15 דקות.

שמרית נוטמן: לפחות 20, פחות מזה - - -

יעקב מרגי: לא, בדיוק דקותיים.

שמרית נוטמן: אז קודם כול אני רוצה להגיד תודה רבה לחברי הוועדה שמשמיעים פה את הקול של הנוסעים של התחבורה הציבורית.

שמרית נוטמן: אני מבקשת מחברי הוועדה שאם המשרד דורש להעלות את התפוסה, אנחנו גם בארגוני הנוסעים שלנו, ב"15 דקות", וגם ב"תחבורה בדרך שלנו", אנחנו מבקשים שהוועדה תדרוש מהמשרד להעלות את התדירות בשעות העומס ובסופי השבוע.

שמרית נוטמן: אני רוצה להתייחס לעניין של סופי השבוע.

שמרית נוטמן: אנחנו קודם כול מאוד מאוד שמחים שמשרד התחבורה ורכבת ישראל מנצלים את תקופת הקורונה כדי לקדם את פרויקט החשמול.

שמרית נוטמן: אבל גם במשרד התחבורה יודעים שהם לעולם לא יצליחו לספק את צורכי התנועה של הציבור רק עם אוטובוסים, סביר להניח, אחרת מדינת ישראל לא הייתה משקיעה מיליארדים בלפתח תשתית רכבתית.

שמרית נוטמן: ומכיוון שאנחנו עוסקים היום באזונים, גם בוועדה זאת, אנחנו מבקשים להגדיל את הצורך - - -

יעקב מרגי: עוד מעט אנחנו משיקים את התחבורה החדשה באמצעות רחפנים.

שמרית נוטמן: זה בדיוק, אז עד שיהיו פה רחפנים - - -

יעקב מרגי: להביא אותך ליעד בלי פקקים לאן שאת רוצה.

שמרית נוטמן: אז עד שיהיו פה רחפנים אנחנו מבקשים מהוועדה לאזן את הצורך בשמירה על הבריאות של הנוסעים, על שירות ראוי עבורם בתקופה הקרובה, תקופת הקורונה, על פני התקדמות בתהליכי החשמול של הרכבת.

שמרית נוטמן: אנחנו מקווים שעוד כמה חודשים יהיו פה חיסונים, יהיה פה עולם קצת אחר, ואפשר יהיה להחזיר את האיזונים בחזרה אחורה.

שמרית נוטמן: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה לך.

יעקב מרגי: רבותיי, תקשיבו, התקנות האלה בתוקף עד 10 בדצמבר.

יעקב מרגי: בכל מקרה, אם נצטרך להאריך אותם תגיעו לכאן.

יעקב מרגי: שמעתם כבר את הטענות.

הילה שי וזאן: כנראה שזה יקרה.

יעקב מרגי: את רוצה לפני שאני מצביע על התקנות להתייחס למה שעלה כאן?

נועה אבירם: אני רק רוצה, ברשותך, לחדד לאור הדברים שנאמרו, שהתגבורים קורים, הם קרו, הם ימשיכו לקרות.

נועה אבירם: אנחנו מתגברים את השירות ככל הניתן.

נועה אבירם: אנחנו מסכימים כאן שזה לא נותן את המענה המלא, אבל זה נותן את המענה האפשרי.

נועה אבירם: ובנוגע לנושא של אנשים עם מוגבלויות, אנחנו מסכימים שזה בהחלט ובוודאי לא פתרון אידיאלי.

נועה אבירם: נעשתה פה בשנים האחרונות מהפכה חיונית ומתבקשת וקריטית בכל הנושא של אנשים עם מוגבלויות, שמתאפשרת הנסיעה הנגישה בשירות העירוני.

נועה אבירם: הכוונה היא ממש לא לחזור אחורה, אלא לעשות משהו אד-הוק בתקופה הזאת, ובנוסף לשירות הקיים, כדי שבאמת, כמו שאמר יושב-ראש הוועדה, תתאפשר רווחה יותר טובה לכולם, ובתוך זה לאנשים עם מוגבלויות.

נועה אבירם: כמובן שאין שום כוונה לחזור אחורה מההישגים הגדולים שנעשו בשנים האחרונות בתחום הזה.

נועה אבירם: יותר מזה, אנחנו מתחילים לקדם ניסוי של שירות בין-עירוני נגיש, אז בהחלט הפנים לשם.

יעקב מרגי: גב' נועה, מה שהערתי בתחילת הדיון, אפשר לקבל בסוף את אותה תוצאה, רק תראו לי איך מגישים אותה.

יעקב מרגי: לא נתת לנו כלום, אבל הגשת אותה יותר טוב ממה שכיוונתי, אם הבנת אותי.

נועה אבירם: נציג את כל המספרים לציבור ומה שצריך.

יעקב מרגי: לא, עזבי, אל תרחיבי, את הבנת, אני הבנתי, השאר לא הבינו, מה אכפת לך.

נועה אבירם: מה שצריך.

יעקב מרגי: ועופר מלכה מנכ"ל משרד התחבורה, אל תפריע לי, לא צריך תגובה.

יעקב מרגי: תקשיבו, חברי הכנסת, אם אנחנו לא מאשרים - - -

עופר מלכה: רק משפט.

יעקב מרגי: רגע.

יעקב מרגי: אין לך מה לעשות במשרד אתה בא להפריע לי בדיון?

עופר מלכה: אין עליך, יושב-ראש הוועדה, כל הכבוד לך.

יעקב מרגי: בוא, תן לי משפט.

יעקב מרגי: אם לא נאשר את התקנות האלה הן יכנסו לתוקף תוך 24 שעות, כפי שזכינו אחר כבוד בגלל ועדת הקורונה של הכנסת.

יעקב מרגי: קיבלנו איזה מנגנון כזה חקיקתי פרלמנטרי, לא יודע, קיבלנו אנדרוגינוס כזה.

יעקב מרגי: אז בכל מקרה אם לא נאשר אותן – אבל אנחנו רוצים לאשר אותן והן יכנסו לתוקף.

יעקב מרגי: ואני אומר לך, עד 10 בדצמבר אתם באים לפה עם תקנות בפעם הבאה, אני מבקש עם יותר תשובות.

יעקב מרגי: אנחנו יוצאים מפה, כולנו רוצים לשחרר את משק, כולנו רוצים לשחרר את צוואר הבקבוק שנוצר בגלל הקורונה.

יעקב מרגי: אין ספק שתחבורה ציבורית זה אחד מהעומסים שנגזרו על החברה הישראלית, והמשתמשים בה צורכים אותה, אין להם אלטרנטיבה אחרת בעידן הקורונה.

יעקב מרגי: אנחנו עולים ל-75%.

יעקב מרגי: אנחנו לא בטוחים שכל כללי הזהירות – ואני מבקש מכם, סכמו את כללי הזהירות עם משרד הבריאות, תפרסמו לציבור.

יעקב מרגי: לפתוח ככה בלי הנחיות מיוחדות בסוגיה של התחבורה הציבורית זה – לא רוצה לומר חסר אחריות, או לקיחת סיכונים – אומר שיש בזה לקיחת סיכונים.

יעקב מרגי: אני אוהב את האמירה הזאת שכל ניהול משבר הקורונה, אני אמרתי את זה, זה ניהול סיכונים וזה הערכות, אבל אי-אפשר במודע, לכתחילה לסמוך על זה.

יעקב מרגי: אתה רוצה לומר משהו לפני שאני מצביע?

איתי עצמון: הדיון מתקיים אכן בתוך תקופת 24 השעות מאז שהתקנות הוגשו, ולכן הן בעצם לא נכנסות לתוקף לאחר 24 שעות, כי הוועדה כן קיימה דיון.

איתי עצמון: וככל שהיא תקבל החלטה לאשר, התקנות כמובן יפורסמו ויכנסו לתוקף ללא אישור בדיעבד.

איתי עצמון: אם הוועדה תחליט שלא לאשר אז אנחנו עוברים להליך של אישור – אפשר להביא אותן בעצם למליאת הכנסת, את זה הממשלה יכולה לעשות, ואז הן עוברות להכרעה שם.

איתי עצמון: זה בעצם מבחינת ההליך.

יעקב מרגי: מי בעד אישור התקנות?

יעקב מרגי: מי מתנגד?

יעקב מרגי: מי נמנע?

יעקב מרגי: בעד – פה אחד

יעקב מרגי: אין מתנגדים, אין נמנעים.

יעקב מרגי: התקנות אושרו.

יעקב מרגי: אבל אני אומר לכם עם אותה נימה שלי, במידת מה לא הגעתם מוכנים לדיון, במיוחד משרד הבריאות, לא אהבתי בכלל את תגובת משרד הבריאות.

יעקב מרגי: הלוואי שהוא היה קליל בנושאים אחרים שאנחנו כן דוחפים כאן בוועדה, כדוגמת הדיון של אתמול בנושא של מכוני הכושר ועוד גופים אחרים.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: הישיבה נעולה.