ועדת הכלכלה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 127, 2020-11-25 09:00

יעקב מרגי: בוקר טוב, שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה של הכנסת, 25 בנובמבר 2020, ט' בכסלו תשפ"א.

יעקב מרגי: הנושא: הרוטציה שצריכה להיות – לא, לא בפרוטוקול – הרפורמה בענף הדואר.

אימאן ח'טיב יאסין: אולי גם כאן צריך קצת רוטציה בין שתי החברות?

יעקב מרגי: חכי, בואי נראה.

יעקב מרגי: את הדיון הזה אני יזמתי, כי זה דיון שמתבקש.

יעקב מרגי: יש רחש בחש מאחורי הקלעים, רפורמה שכולם דיברו עליה והשקיעו בה – כמה ועדות הוקמו בשביל הרפורמה ברשות הדואר?

יעקב מרגי: שלוש ועדות, אם אני לא טועה.

יעקב מרגי: אחת הגדילה לעשות, כתבה רק 350 עמודים.

מאיר כהן: מ-2007 – 2005?

יעקב מרגי: לא יודע ממתי, אבל ב-15 שנה האחרונות שלוש ועדות, אם מישהו יתקן אותי בהמשך אני אשמח.

יעקב מרגי: אבל מילא, שיהיו ארבע ועדות, חמש ועדות, תכלס מה יוצא?

יעקב מרגי: בינתיים אנחנו יודעים שדברים קורים.

יעקב מרגי: יש איזה התרחשויות, הייתי אומר אפילו קביעת עובדות בשטח.

יעקב מרגי: כל זה אני אומר בהסתייגות למה שהגיע אליי ומה שהצלחתי ללמוד בזמן האחרון.

יעקב מרגי: יותר ממה שכתוב, הצלחתי ללמוד מגילוי העניין בדיון.

יעקב מרגי: אני אומר לכם, ואני אומר את זה בצורה הכי – יש דיונים חשובים מאוד, שאתה משפיע על כל אזרח ואזרח ביום-יום, לפעמים אתה יושב פה עם שני חברי הכנסת המתמידים, תקשורת בכלל – חברי כנסת?

יעקב מרגי: עסקנים?

יעקב מרגי: אני רק אמרתי: דיון, בואו תנו, תספרו לי מה קורה בדואר, כי פעם אחרונה שהדבקתי בול, עבר כמה זמן, מאז שהומצא המייל.

יעקב מרגי: סך הכול ביקשתי לדעת מה קורה עם הרפורמה.

יעקב מרגי: אני אומר לכם, מה שחוויתי בשבועיים האחרונים, ישתבח שמו לעד.

יעקב מרגי: אני בכוונה לא מרחיב.

יעקב מרגי: משרד התקשורת, מי איתנו כאן?

אורן לביאן: מנהל מינהל הדואר.

יעקב מרגי: נעים מאוד.

יעקב מרגי: אתה תיתן לנו סקירה, מה קרה עם שלוש הוועדות, מי החליט לא לעשות או כן לעשות, מה קרה, מה עשו, מה הולך להיות.

יעקב מרגי: כי מייחסים לכם כל מיני דברים.

יעקב מרגי: גם איזה חצוף, אחד שמסתובב פה בבניין עם שרוך כתום – יש כאלה.

יעקב מרגי: חצוף, שיכול היה לחשוד בנו, בגלל שאנחנו מתנהלים על פי הנחיות, וחבר הכנסת מרגי לא מוכן להתעסק בקטנוניות מי יהיה באולם, מי יהיה בזום, ייחס לוועדה הזו שחיתות.

יעקב מרגי: אז החצוף הזה לא יקבל שירות מהלשכה שלי חצי שנה ולא יעז להתקרב לכאן, ונראה לו איך מתנהלים בשקיפות רבה, ואנחנו יכולים לתפקד גם בלעדיו.

יעקב מרגי: ומי שמעסיק אותו, שיחשוב פעמיים אם כדאי לו להתעסק איתו.

יעקב מרגי: אולי כשהמילה הזו שחיתות תפגע לו בכיס, הוא ילמד לשמור על הפה שלו.

יעקב מרגי: בבקשה, משרד התקשורת.

אורן לביאן: בוקר טוב ליושב-ראש הוועדה ולחברי הכנסת, אני אציג לכם את המלצות ועדת רוזן.

אורן לביאן: ברקע אני אתן פתיחה ואני אתייחס לוועדות הקודמות.

אורן לביאן: אז יש - - - למינוי ועדה שהייתה בראשות דני רוזן הוא תחום הדואר.

אורן לביאן: תחום הדואר עובר בשנים האחרונות שינויים מרחיקי לכת.

אורן לביאן: לצידם צורכי הציבור מאוד משתנים.

מאיר כהן: דני רוזן היה פעם מנהל הדואר או משהו כזה?

אורן לביאן: דני רוזן, למיטב ידיעתי, היה בעבר מנכ"ל משרד התקשורת.

אורן לביאן: זה מה שאני יודע.

אורן לביאן: התחום דועך בקצב מהיר, מצד שני מדובר בשירות חשוב לציבור.

אורן לביאן: ועל מנת לתת מענה להתפתחויות, לצורכי הציבור ולעתיד ענף הדואר, שאני מדבר כרגע על המכתבים, מונתה הוועדה.

אורן לביאן: הוועדה הגישה המלצות בפברואר 2019, שר התקשורת יועז הנדל פרסם את ההמלצות להערות הציבור, נתן לכולם את ההזדמנות להגיע להערות.

אורן לביאן: הוועדה התכנסה, אחרי שהיא קראה ובחנה את ההערות שהתקבלו בכתב, שמעה את מי שביקש בעל פה, והגישה דוח עם המלצות מעודכנות.

אורן לביאן: בעקבות זה השר בדק ובחן ואימץ את ההמלצות.

יעקב מרגי: איזה שר?

אורן לביאן: שר התקשורת.

יעקב מרגי: בשיעור אזרחות איבדתי מי היה שר התקשורת בחמש שנים האחרונות.

אורן לביאן: מר יועז הנדל.

אורן לביאן: מי שמינה את הוועדה - - -

אוסאמה סעדי: השר הנוכחי, אתה אומר?

יעקב מרגי: לא.

אורן לביאן: כן, הוא אימץ את ההמלצות.

יעקב מרגי: מי מינה את הוועדה?

יעקב מרגי: התחלת להגיד.

אורן לביאן: שר התקשורת דאז, מר איוב קרא, הוא מינה את הוועדה.

אורן לביאן: עיקר ההמלצות, אני חייב לציין, מחייבות תיקוני חקיקה שהמשרד עובד עליהם.

אורן לביאן: אנחנו מקווים שזה יגיע לכנסת, ובכנסת יתקיים כמובן דיון מעמיק.

אורן לביאן: לכן אני אוכל רק להציג את ההמלצות ואנחנו נתחיל עם המצגת.

אורן לביאן: עוד מילה אחת.

אורן לביאן: המטרה של הוועדה היא בסופו של יום להגדיל את תועלת הציבור, להגביר את רווחת הצרכן.

אורן לביאן: ההמלצות נחלקות באופן סכמתי לשניים: שיפור איכות שירותי הדואר לציבור והרחבת התחרות.

אורן לביאן: כשהתחרות, אנחנו סבורים, שזה - - - שיכולה ליצור את הדינמיקה הכי טובה לשיפור השירות.

אורן לביאן: אני אתחיל עם השקף הראשון, שמציג את מה שהשר נתן דגש, זה איכות שירותי הדואר.

אורן לביאן: חייבים לציין שחברת הדואר נקלעה למשבר פיננסי קשה מאוד בשנת 2015, משבר תפעולי, משבר ארגוני.

אורן לביאן: מאז ועד ימים אלה החברה עשתה שיפורים בשירותי הדואר, אבל אנחנו כמשרד עדיין מצפים מהחברה לעשות עוד ולשפר עוד את השירות לציבור.

אורן לביאן: על פי המתווה ששר התקשורת קבע, חברת הדואר צריכה להגיש למשרד תוכנית מעשית בת מעקב לשיפור השירות לציבור.

אורן לביאן: התוכנית אמורה להיות מוגשת למשרד עוד שבועיים בערך, פלוס, מינוס.

אורן לביאן: המשרד יקיים דיון, יבחן את זה.

אורן לביאן: לכן אני יכול יותר להתייחס - - -

מאיר כהן: בעצם אתה אומר שהדואר ממשיך להיות המונופול, עכשיו אנחנו רק עובדים איך הדואר ינסה לשפר את דרכיו?

מאיר כהן: אתם לא אומרים שאנחנו רוצים לפתוח את השוק לתחרות?

יעקב מרגי: חכה, עוד לא, זו תחילת המצגת.

אורן לביאן: אני התחלתי בכך שאמרתי: ההמלצות מתייחסות לשני אדנים.

יעקב מרגי: יהיה בהמשך.

מאיר כהן: אוקיי.

אורן לביאן: בהמלצות יש שני אדנים.

אורן לביאן: מטרתם היא בסופו של דבר הראייה של המשרד והשר לשפר לתועלת הציבור.

מאיר כהן: כל פעם שהדואר מפסיד זה מופנה לציבור.

מאיר כהן: אז אולי כדאי לפתוח את זה לתחרות ולהפסיק עם ההמלצות האלה.

אורן לביאן: גם לכך יש מענה.

אורן לביאן: אני אגיע, אני אתייחס בזמן.

אורן לביאן: איכות שירותי הדואר זה שיפור נגישות הציבור לשירותים, גם הנגישות הפיזית וגם הנגישות הדיגיטלית.

אורן לביאן: קיצור משך הזמן להעברת דברי דואר – דברי דואר מועברים בקצבי זמן שאנחנו סבורים שצריך לשפר אותם, גם כדי להתמודד עם הדעיכה.

אורן לביאן: ואני שוב אומר: ברקע ההמלצות של הוועדה יש את הדעיכה המואצת בתחום הדואר.

אורן לביאן: אני סקרתי, בעשר שנים האחרונות תחום הדואר השמור ירד בקצב של קרוב ל-30% במצטבר.

אוסאמה סעדי: מה הכוונה דואר שמור?

אורן לביאן: שמור זה מכתבים עד חצי קילו, שמחירם נמוך מ-5.40.

יעקב מרגי: מה שאתה מקבל בתיבה על ידי הדוור.

אורן לביאן: כן.

אוסאמה סעדי: זה כולל משלוחים?

אורן לביאן: לא.

אוסאמה סעדי: אה, זה לא כולל משלוחים.

אוסאמה סעדי: מרגי, שמור זה רק מכתבים, זה לא כולל משלוחים.

יעקב מרגי: רבותיי, יש הרבה דוברים, יש כמה מצגות.

יעקב מרגי: בבקשה, מר לביאן.

אורן לביאן: קיצור משך זמן ההמתנה ביחידות הדואר – הציבור מגיע ליחידות הדואר, יש יחידות שיש תורים יותר ארוכים, יש יחידות שיש פחות.

אורן לביאן: אנחנו סבורים שמגיע לציבור יותר, וחברת הדואר צריכה להמשיך ולשפר את השירות ביחידות הדואר.

אורן לביאן: קיצור משך זמן ההמתנה במוקד המענה הטלפוני – החבילה מחליפה את המכתב, ויש המון פניות.

אורן לביאן: אנחנו חושבים שצריך להסדיר את הנושא ולקצר את משך הזמן.

אורן לביאן: וסברנו כוועדה שהשינויים שחלים בשוק הדואר זה לא רק הדעיכה של המכתבים, זה הצמיחה של החבילות, ובעיקר החבילות שמגיעות מחוץ לארץ.

אורן לביאן: וחשבנו שיש צורך וחובה, גם ברקע העובדה שהחברה נמצאת בהליך מכירה או הפרטה, לעגן את החבילות במסגרת תקנות השירותים הבסיסיים.

אורן לביאן: כדי לתת מענה לנקודות שהעליתי בשיפור שירותי הדואר, אנחנו חושבים שצריך להרחיב את השימוש בזימון תור מראש; להרחיב את הנגישות לציבור למרכזי מסירה.

אורן לביאן: מרכזי מסירה זה בתי עסק שפועלים בשעות מורחבות יותר, ושם אפשר לקבל דברי דואר שמגיעים – רשומים, חבילות.

אורן לביאן: בחלק מהם אפשר גם - - -

מאיר כהן: למי שייכים מרכזי המסירה?

אורן לביאן: מרכזי המסירה הם עסקים בפני עצמם, עסקים קטנים, שחברת הדואר או בעלי היתר אחרים מתקשרים עם - - -

יעקב מרגי: זה פיצוציות כאלה.

מאיר כהן: לפחות רבע מהם נשלטים על ידי הדואר.

אוסאמה סעדי: הם לא נשלטים.

אוסאמה סעדי: זה עסק עצמאי.

אוסאמה סעדי: נותנים חנות, והחנות מוסרת תמורת עמלה.

אורן לביאן: מרכזי מסירה זה עסק בפני עצמו.

אורן לביאן: הוא לא נשלט על ידי הדואר, יש לו הסכם מול חברת הדואר, הוא מספק לדואר שירות ומקבל בתמורה - - -

מאיר כהן: חבר'ה, יש לו הסכם מול חברת הדואר.

מאיר כהן: מישהו אחר שמחר יזכה באפשרות לשנע דואר, יוכל להיכנס אליו בלי לקבל אישור מהדואר?

אורן לביאן: למה לא?

מאיר כהן: מה זה למה לא?

אורן לביאן: יש המון בעלי היתרים שמחלקים חבילות.

יעקב מרגי: מאיר, אני מציע לראות את כל המצגת.

יעקב מרגי: לביאן, אני מציע שתציג את המצגת.

יעקב מרגי: בוא נעשה סדר.

יעקב מרגי: יש לך הרבה דפים במצגת, אם תיתן לי עשר דקות על כל דף, כנראה זה יהיה הפיליבסטר שאתה רוצה לגמור עם הרפורמה?

יעקב מרגי: שתי דקות טלגרפיות על כל עמוד, בבקשה.

אורן לביאן: הרחבת מתן השירותים בערוצים ישירים ומקוונים – אנחנו חושבים שצריכים להביא את שירותי הדואר לעידן דיגיטלי, גם שירותי הדואר וגם שירותי בנק הדואר, לאפשר יותר שירותים גם בערוצים מקוונים, באמצעות אתר אינטרנט, יישומון, גם באמצעות מכשירים אוטומטיים.

אורן לביאן: אנחנו ממליצים לצמצם את פריסת יחידות הדואר, אבל באופן מאוד מושכל, וזה על מנת לאפשר לחברת הדואר, שסובלת מהדעיכה, לעבור מהוצאות קבועות של אחזקת סניפים להוצאות משתנות, שזה מרכזי מסירה.

אורן לביאן: רק במקרים שאנחנו ניווכח שאין שימוש בשירותי התשלומים המזומנים, ורק במקרים שיהיו תחליפים ישירים ומקוונים לשירותים.

אורן לביאן: אני אומר: לא תהיה סגירה של יחידות דואר אם לא נניח את דעתנו שאין צורך ואין תחליף ראוי לשירות או תחליף טוב יותר.

אורן לביאן: כמו שאמרתי, צמצום זמני ההמתנה במוקד הטלפוני זה דבר חשוב מאוד.

אורן לביאן: עוד דבר בעניין של טיב השירות זה קיצור משך זמני ההמתנה של מכתבים וחבילות.

יעקב מרגי: בוא תקשיב, מה שצריך לשפר בדואר - - -

אוסאמה סעדי: מה הרפורמה?

אוסאמה סעדי: מה הרפורמה?

יעקב מרגי: תן לי.

יעקב מרגי: תקשיב, המציאות לימדה אותנו מה צריך לשפר בדואר.

יעקב מרגי: תספר לי מה עושה הרפורמה ומה התוכניות שלכם לגביה.

אורן לביאן: התוכניות שלנו שמשך זמן החבילות והמכתבים יתקצר; משך זמן ההמתנה בסניפי הדואר יתקצר; משך זמן ההמתנה במוקד יתקצר.

אורן לביאן: וכמובן להרחיב את הנגישות של הציבור לקבל דברי דואר – מרכזי מסירה.

יעקב מרגי: איך זה הולך להיות?

יעקב מרגי: אני מחדד את השאלה שלי: לא מה יהיה ברפורמה – איך זה הולך להיות, כל השיפורים האלה?

אורן לביאן: חברת הדואר תגיש למשרד תוכנית, המשרד יבחן את התוכנית ויעגן את הכללים באמצעות אסדרה מתאימה, אם זה תקנות, אם זה חקיקה, ואם זה בהוראות - - -

יעקב מרגי: אה, חברת הדואר - - -

אורן לביאן: צריכה להגיש תוכנית.

יעקב מרגי: תוכנית למה?

אורן לביאן: לשיפור השירות, לפי הרכיבים האלה.

יעקב מרגי: מבחינתה?

אורן לביאן: כן.

יעקב מרגי: אתם מתכוננים, מעבר לזה, לעשות איזו רפורמה כלשהי או רק ייעול של הדואר?

אורן לביאן: בין המלצות הוועדה יש המלצות ספציפיות של קיצור משך זמן ההמתנה, קביעת תקני שירות, עיגון חבילה וקביעת תקן שירות, צמצום זמן ההמתנה במוקד המענה לשש דקות, צמצום זמן ההמתנה ביחידות הדואר לעשר דקות, לחייב לפעול לפי תור מוזמן מראש, לחייב את החברה לתת רשימת שירותי דואר בערוצים ישירים ומקוונים.

יעקב מרגי: סוגיית האוניברסליות?

אורן לביאן: סוגיית האוניברסליות נבחנה על ידי הוועדה.

אורן לביאן: הוחלט בעת הזו בשנים הקרובות להטיל רק על חברת הדואר את חובת האוניברסליות ולא להטיל על אף אחד אחר.

אורן לביאן: סוגיית מימון השירות האוניברסלי, שהיא עולה, הוועדה החליטה בשלב הזה ליישם את ההמלצות, לראות איך זה משפיע, לעקוב, ובעת הזו לא לממן את השירות האוניברסלי על ידי בעלי היתר אחרים.

קרן ברק: ומי מממן את שיפור השירות?

יעקב מרגי: קרן, אני עוזר לו להציג.

יעקב מרגי: סוגיית התחרות, בבקשה.

אורן לביאן: המשרד חושב שנוכח הדעיכה המואצת בשוק המכתבים, יש לפתוח את התחרות בתחום השמור במלואה במכה אחת.

אורן לביאן: לעבור משיטת פיקוח של מחירים שהמשרד קובע, לשיטת פיקוח אחרת של תעריף סביר ברצועה עליונה ותחתונה.

יעקב מרגי: בתנאי פתיחה זהים?

יעקב מרגי: אם לא תחייב אותם אוניברסלי - - -

אורן לביאן: אני מחייב, תנאי הפתיחה הם לא זהים.

יעקב מרגי: מי ייתן את הדלתא הזו למי שיהיה מקופח בתנאי - - -

אורן לביאן: איזה דלתא?

יעקב מרגי: יש שני מתחרים, לאחד אתה אומר: אתה תהיה חייב בתנאי האוניברסליות, ולשני אתה אומר: אתה פטור מהאוניברסליות.

יעקב מרגי: לזה שאתה חייבת באוניברסליות יש עלויות יותר - - -

אורן לביאן: אני אגיע.

יעקב מרגי: בבקשה, תגיע.

אוסאמה סעדי: אבל למה התחרות רק בתחום השמור?

אורן לביאן: בתחומים אחרים, למשל בחבילות, התחרות נפתחה בשנת - - -

אוסאמה סעדי: חבילות מחו"ל זה לא - - -

אורן לביאן: חביות מחו"ל יש תחרות.

אורן לביאן: אין כרגע תחרות על חבילות שמגיעות, במסגרת הסדרים כספיים של ה-UPU, שזה לא נשלט על ידי המדינה, זה נשלט על ידי ארגון הדואר הבין-לאומי, אבל בחבילות שליחים יש תחרות מלאה.

יעקב מרגי: מה אתה חושב, מפא"יניקים היו רק בארץ?

יעקב מרגי: מפא"יניקים היו בכל העולם.

יעקב מרגי: בבקשה.

אורן לביאן: צמצום האסדרה גם.

אורן לביאן: יש צמצום האסדרה הרגולטורית והבטחת תחרות - - -

יעקב מרגי: לא ענית לי.

יעקב מרגי: הוא הסיח את דעתך.

אורן לביאן: לא, אני אענה.

יעקב מרגי: רגע, תן לי.

יעקב מרגי: יש לי בעיה של קשב וריכוז, אני אאבד אותך.

יעקב מרגי: סוגיית האוניברסליות בתחרות.

אורן לביאן: אוקיי.

אורן לביאן: אתה מדבר על סוגיית אזורים רווחיים ואזורים פחות רווחיים.

יעקב מרגי: נכון.

יעקב מרגי: למי שלא הבין מה זה אוניברסלי.

אורן לביאן: ואתה מדבר על הסוגיה שלאורך שנים השולחים העבירו את דברי הדואר שעלות חלוקתם גבוהה מהמחיר המפוקח לחברת הדואר.

אורן לביאן: מי ששולח היום את דברי הדואר, כמעט ב-95% זה גופים עסקיים גדולים.

אורן לביאן: הדואר הזה מכונה בעגה שלנו דואר כמותי.

אורן לביאן: אנחנו מאפשרים, על מנת להתמודד עם התופעה שאתה הצגת, לחברת הדואר לגבות מחיר שונה, שוויוני, המבוסס על עלויות החלוקה בלבד.

מאיר כהן: מה זה "שונה שוויוני"?

אורן לביאן: זאת אומרת, הוא חייב להיות שוויוני.

אורן לביאן: הבידול של המחירים חייב להיות מבוסס על עלויות החלוקה.

אורן לביאן: מדובר בדואר ששולחים עסקים גדולים.

אורן לביאן: ההמלצות מדברות על משלוח דואר כמותי הרלוונטי לעסקים גדולים.

אורן לביאן: עסקים קטנים, בינוניים, אנשים יחידים ששולחים דואר יחידני, את המכתבים הבודדים, ישלמו – החובה, לפי ההמלצות, ככל שזה יאומץ על ידי הוועדה, לגבות מחיר אחיד ושווה ושקוף בכל הארץ.

מאיר כהן: אם אני גר בדימונה אני אשלם יותר?

אורן לביאן: לא, אתה תשלם בדיוק כמו אורן שגר בירושלים.

תמר זנדברג: לא, אבל מי שישלח לך חשבון חשמל או משהו כזה, יצטרך לשלם, על מנת שזה יגיע לכל הארץ.

תמר זנדברג: חברים, אין מה לעשות, יש פריפריה וצריך לשלם על זה.

מאיר כהן: זה מה שאני אומר.

מאיר כהן: בסופו של דבר זה יתגלגל עליי כתושב דימונה.

תמר זנדברג: למה?

תמר זנדברג: לא.

תמר זנדברג: מי שישלח לך.

יעקב מרגי: לא, מאיר.

תמר זנדברג: לחברת החשמל, שתעבוד דרך הדואר, אם זה נשלח לכל מקום בארץ זה עולה יותר, מה לעשות.

יעקב מרגי: אתה מדבר רק איתי, אדוני.

מאיר כהן: אם חברת חשמל תצטרך לשלם יותר - - -

יעקב מרגי: מאיר, תמר, אני יכול לשחרר אותו?

תמר זנדברג: לא, צריך לזכור, אנחנו רוצים תחרות.

תמר זנדברג: כשיש הפרטה השירות נפגע, בוא ניקח את זה בחשבון.

תמר זנדברג: ואחר כך שואלים: למה לשלם יותר?

יעקב מרגי: אנחנו בשלב הסקירה שלו, לא מעבר לזה.

יעקב מרגי: אחר כך נפתח את הדיון ונתכתש בינינו.

אורן לביאן: בסופו של דבר ההמלצה הזאת נועדה למנוע את המצב בו דברי דואר לאזורים לא רווחיים הועברו לחברת הדואר, לאפשר לחברת הדואר לממן את עצמה.

יעקב מרגי: מי מממן את זה?

אורן לביאן: העסקים הגדולים ששולחים.

אורן לביאן: הם אמורים לשלם על זה.

אורן לביאן: בנק הפועלים ששולח - - -

יעקב מרגי: באמצעות מי הם שולחים?

אורן לביאן: כיום הם שולחים את זה באמצעות בתי הדפוס.

אורן לביאן: יש בערך שלושה בתי דפוס גדולים, שזה דפוס בארי, דפוס אניה ודפוס אורדע.

יעקב מרגי: איך זה יממן את הדואר?

אורן לביאן: חברת הדואר היום, כשהיא מקבלת מכתב, כשעלות החלוקה נניח היא שני שקל והמחיר המפוקח הוא שקל, תוכל לאזן את זה ולקבוע את העלות.

יעקב מרגי: מי שהבין למה שאלתי, עוד מעט השאלה הזאת תעלה.

יעקב מרגי: כי אם מדברים על תחרותיות, או שפותחים הכול או לא פותחים – אבל אני לא רוצה להקדים את הדיון.

תמר זנדברג: ואיך המכתבים יגיעו לדימונה?

יעקב מרגי: רגע.

תמר זנדברג: איך יגיעו?

יעקב מרגי: איך יגיע הפס הרחב בעתיד למצפה רמון ולירוחם?

תמר זנדברג: בלי רגולציה זה לא יגיע.

יעקב מרגי: תהיה רגולציה.

תמר זנדברג: יפה, אז צריך רגולציה.

תמר זנדברג: בלי המדינה זה לא יגיע - - - רצונה הטוב של החברה זה פשוט לא יגיע, זה הכול.

תמר זנדברג: תמיד ישלחו את החבילות - - - והמכתב למאיר לא יגיע.

יעקב מרגי: תמר, את לא הבנת ממני שאני נגד שיגיע מכתב לנגב אליי?

תמר זנדברג: לא, להיפך, הבנתי שאתה בעד, אבל צריך - - -

יעקב מרגי: אבל אני חייב לשאול לפרוטוקול, לפרוטוקול אין פה.

תמר זנדברג: מאה אחוז.

אורן לביאן: עוד מוצע לתת חופש פעולה בשינוי והצעת שירותי דואר חדשים, להפחית את הרגולציה; ומוצע להגדיל את סכום העיצומים הכספיים גם על טיפ שירות וגם על פגיעות בתחרות, ולאפשר למשרד ולשר סמכויות להתערב במקרים של פגיעה, חלילה, בתחרות.

אורן לביאן: בין ההמלצות, מאחר שאנחנו ממליצים לפתוח את כל התחום השמור, ומבחינת היקף כספי מדובר בפתיחה של עוד בערך 35% מההיקף הכספי של התחום, אנחנו מציעים להפחית את הרגולציה ממחלקים אזוריים קטנים.

אורן לביאן: יש היום בערך 10-8 מחלקים אזוריים קטנים, שעל מנת לשכלל את השירותים, להתעסק במשלוחים נמוכים מאלה שמנויים, אז אנחנו גם מציעים לאפשר להם את זה, וגם להפחית את הערבות, שהרושם שלנו כוועדה שהיא חסם של כניסה למתחרים, בעצם לעודד את המתחרים הקטנים באזורים.

אורן לביאן: אנחנו חשבנו שנכון בשוק דועך לאפשר לבעלי היתר לקבל שירותים מפוקחים בעלות מפוקחת, מבוססים עלות, למרכזי החלוקה של הדואר, על מנת להעביר למתחרים את היתרונות שגלומים במרכזי החלוקה.

אורן לביאן: ואנחנו ממליצים לקבוע ברירת מחדל מעתה ואילך לחלק לתיבות המכתבים אלא רק במקרים חריגים, וישנם מקרים חריגים, שאז המשרד יבחן.

אורן לביאן: הוא גם יכול לחייב בדרך כזו או אחרת, בלי להתחייב, והקריטריונים יוחמרו.

יעקב מרגי: תתכנס לסיכום.

אורן לביאן: אנחנו רוצים להגיע לאסדרה מינימליסטית לטובת הבטחת התחרות.

אורן לביאן: כמו שאתם רואים, בדואר כמותי תעריף שונה לאזורים שונים, בהתאם לעלויות החלוקה.

אורן לביאן: לתת לחברת הדואר מה שנאסר עליה.

אורן לביאן: אני אגיד במאמר מוסגר: מאז שנת 2006, עת נפתח התחום השמור לתחרות, לא נעשו 15 שנה שום שינויים מבניים בתחרות.

אורן לביאן: אנחנו רוצים לאפשר לחברת הדואר גם לשתף פעולה עם בתי דפוס, כלומר להציע הצעות ערך של הפקה וחלוקת דואר ללקוחות, כמו הבנקים, חברות התקשורת, אבל במגבלות מסוימות: חובת מתן שירות לכל בית דפוס, שקיפות של מחירונים, ואיסור על חברת הדואר להחזיק בבעלות של דפוס.

יעקב מרגי: שמע, אנחנו בענף אחר של התקשורת הולכים לבטל את ההפרדה המבנית, בספקי האינטרנט ובעלי התשתיות.

יעקב מרגי: אולי תלמדו בהם גם בקטע הזה.

יעקב מרגי: אפשר הדדיות.

יעקב מרגי: הקטע השמרני, אנחנו מסויטים מהשמרנות.

אורן לביאן: אנחנו מאוד משווים את התנאים.

אורן לביאן: עד היום לחברת הדואר היה אסור לשתף פעולה עם בתי דפוס.

יעקב מרגי: לא, אם אתה תאפשר לה, תאפשר גם לאחרים לעשות משהו.

אורן לביאן: לאחרים מותר.

יעקב מרגי: לא, רגע, אם תלמד להקשיב לי עד הסוף, תבין את השאלה יותר מהר.

יעקב מרגי: כמו שאתה הולך לאפשר לדואר לעשות דברים שבעבר היה אסור להם, תצטרך לאפשר לכלל המתחרים שיהיו או שיזכו גם להשתמש כמובן בתשתיות שהדואר מיסד אותן וניכס אותן אליו בצדק, כי היא הייתה חברה ממשלתית והושקעו בה משאבים.

יעקב מרגי: כמובן תוך כדי שמירה על האינטרסים של כל צד וצד.

אורן לביאן: אדוני היושב-ראש, אנחנו מאפשרים בין ההמלצות לבעלי היתר, שזה המתחרים של הדואר, להשתמש בתשתיות של הדואר במחיר ובתנאי שירות שיפוקחו וייקבעו על ידי המשרד.

יעקב מרגי: אוקיי.

יעקב מרגי: רציתי לדעת שאתם חושבים על זה.

יעקב מרגי: זהו, נקודה.

יעקב מרגי: סיכום?

אורן לביאן: לסיכום, אנחנו סבורים ששירותי הדואר - - -

יעקב מרגי: אני אוביל את הסיכום, ברשותך, בסדר?

יעקב מרגי: אמרת בתחילת דבריך שביקשתם מחברת הדואר לתת לכם תוכנית התייעלות – מתי?

אוסאמה סעדי: תוך שבועיים הוא אמר.

אורן לביאן: נתנו להם 45 יום.

אורן לביאן: הם צריכים להגיש את זה, אם אני לא טועה, בשבועיים הקרובים.

יעקב מרגי: בשבועיים הקרובים.

יעקב מרגי: הינה, אני אומר לכם מראש, תכניסו את זה לשורת הסיכום: אנחנו נבקש דיון כאן עם הגשת – וניתן לכם זמן כמשרד כמובן, לא נחליף אתכם, יש עיקרון הפרדת הרשויות, לבוא לדווח לוועדה על התוכנית הזו.

יעקב מרגי: תודה בשלב הזה.

יעקב מרגי: אני אבקש את חברת דואר ישראל – אתה יודע כמה זמן לקח לי להתנתק מהמילה רשות הדואר?

יעקב מרגי: דני גולדשטיין, בבקשה.

דני גולדשטיין: כבוד היושב-ראש, חברי כנסת, אני רוצה להגיד כמה מילים לגבי מה שהוצג פה עד עכשיו ולהגיד כמה מילים על חברת הדואר.

דני גולדשטיין: קודם כול, הסיפור שמדברים על הנושא של ההתייעלות, נתחיל מזה ומיד נלך לשלבים הבאים.

דני גולדשטיין: זה לא היה חלק מהוועדה, וגם לא חיכינו למשרד התקשורת, ואנחנו כבר חמש שנים עוסקים בלשפר את שירותי הדואר.

דני גולדשטיין: באנו מנקודה מאוד קשה, ואני רואה שגם פרופ' זיו רייך, שאני לא הכרתי אותו, אבל הדואר היה במצב של פשיטת רגל ב-2014.

דני גולדשטיין: מאז עשינו המון פעולות שסייעו בעיקר לטובת הציבור.

דני גולדשטיין: והמשכנו את התהליך הזה ואנחנו ממשיכים את התהליך הזה, ואנחנו מציגים תוכנית לשר שבעצם היא חלק מהתוכנית של דואר ישראל.

דני גולדשטיין: אם אני מדבר על הוועדה – אז קודם כול אני רוצה להגיד דבר חשוב.

יעקב מרגי: איזו ועדה?

דני גולדשטיין: הוועדה של רוזן.

יעקב מרגי: אה, תגיד, היו הרבה ועדות.

דני גולדשטיין: לא, זה לא קשור.

דני גולדשטיין: כן, היו המון ועדות.

דני גולדשטיין: קודם כול התשתיות במדינת ישראל והשירות האוניברסלי ניתן על ידי דואר ישראל.

דני גולדשטיין: דואר ישראל מגיע לכל מקום – גם לקיבוץ בארי, אגב – מעוטף עזה, ועד אילת וקיבוצי הערבה ועד הצפון, ועד היישובים הערבים והיישובים הדרוזים והיישובים הבדואים והערים החרדיות ויהודה ושומרון כולו.

דני גולדשטיין: אנחנו שמה כל יום לפחות פעם אחת.

דני גולדשטיין: והתשתיות האלה נבנו על ידי דואר ישראל שנים.

דני גולדשטיין: קמה עיר חדשה כמו חריש.

דני גולדשטיין: מי מטפל בעיר החדשה הזו, חריש?

דני גולדשטיין: דואר ישראל כמובן.

דני גולדשטיין: קמות שכונות חדשות – דואר ישראל.

דני גולדשטיין: אז אנחנו התשתית הלאומית.

דני גולדשטיין: אבל התשתית הלאומית הזאת והשירות האוניברסלי הזה עולה הרבה כסף.

דני גולדשטיין: הנושא הזה עולה לנו מכל שנה בדימום רציני משהו כמו בין 100 ל-150 מיליון שקל.

דני גולדשטיין: ואני חושב שאם מדברים על מה שוועדה צריכה לעשות, והיא מסתכלת על שוק שהולך ונעלם.

דני גולדשטיין: אני מגלה לכם עכשיו שהשנה בלבד יש ירידה של משהו כמו 15% ואולי יותר בכמות המכתבים.

דני גולדשטיין: וכשהמדינה תהפוך לדיגיטלית יותר, וזה יקרה בשנה הבאה, עם חוק ההסדרים, אז אני אומר לכם שזה ירד עוד יותר.

דני גולדשטיין: ולא נשאר כמעט מהענף הזה שום דבר, זה ענף שהיה מעל כמה מיליארדים, והגיע היום ל-400 מיליון שקל בערך, והוא הולך וקטן ב-10 עד 15, עד 20 ויותר כל שנה.

דני גולדשטיין: לכן המבט על הענף הזה ועל התשתיות ועל יכולת ההישרדות ועל היכולת לתת שירות לאזרח הוא המבט שצריך להסתכל אליו, לא להגיד פה תחרות, שם תחרות, עוד שש דקות פה, ארבע דקות שם – זה בסדר גמור, את זה אנחנו עושים בלאו הכי.

דני גולדשטיין: צריך להסתכל על השוק אסטרטגית, כמו שמדינה מסתכלת, כמו שחברה מסתכלת.

דני גולדשטיין: רואה מה קורה בו, רואה לאיפה הוא הולך, ורואה את היכולת בכלל להתמודד עם זה.

דני גולדשטיין: ועל זה לתת את הדעת.

דני גולדשטיין: אני אומר לכם שבגדול, אם אתם מסתכלים על היקף הפעילות שלנו, אז אנחנו רק גדלים כל הזמן בלתת שירותים מסביב.

דני גולדשטיין: בכל הערים גדלים עוד שכונות ועוד שכונות, ואנחנו עסוקים בלתת עוד ועוד ועוד.

דני גולדשטיין: זה לא כלכלי לחלוטין.

דני גולדשטיין: אנחנו עושים את זה ברגישות מעולה, ברגישות רבה, ונותנים שירות מעולה, ומגיעים עם דואר נע ל-1,200 יישובים כל יום, פעם ביום.

דני גולדשטיין: ואת כל זה אנחנו עושים היום בדימום רציני מאוד.

מאיר כהן: אבל המלצות הוועדה מאפשרות לכם להפסיק את זה?

מאיר כהן: צריך להגיד את זה.

דני גולדשטיין: לא, הן לא מאפשרות להפסיק את זה.

מאיר כהן: בטח שמאפשרות.

מאיר כהן: אדוני, אני קראתי את המלצות ועדת רוזן – כן, ביישובים עם 10,000 ו-3,000.

דני גולדשטיין: אני אענה לך.

דני גולדשטיין: הם לא מאפשרות לנו לבטל את זה, הם מאפשרות לנו לדלל את זה.

קרן ברק: מה הן לא מאפשרות?

קרן ברק: לא מבינה.

קרן ברק: מה הוא אמר?

מאיר כהן: לדלל את זה.

מאיר כהן: במקום כל יום – פעם בשבוע.

דני גולדשטיין: לא, פעם ביומיים.

מאיר כהן: זה שינוי מהותי.

מאיר כהן: פעמיים בשבוע.

אוסאמה סעדי: אבל זה נגד האזרחים, מאיר.

דני גולדשטיין: פעמיים, שלוש פעמים בשבוע.

מאיר כהן: הוועדה מאפשרת לכם שיבואו לקחת במרכזי מסירה חבילות מחו"ל.

מאיר כהן: וזקן ומישהו שהוא מוגבל ומישהו שלא יכול - - -

דני גולדשטיין: זה לא קשור, סליחה.

מאיר כהן: מה זה לא קשור?

יעקב מרגי: דני, רגע.

יעקב מרגי: אני מבקש לאפשר לו לסיים.

דני גולדשטיין: תודה.

דני גולדשטיין: יש פה דברים שהם לא נכונים.

דני גולדשטיין: מה זה הדבר הזה?

דני גולדשטיין: מה זאת אומרת חבילות מחו"ל?

דני גולדשטיין: חבילות מחו"ל מגיעות לישראל, מחולקות על ידי דוורים לכל מקום במדינת ישראל.

דני גולדשטיין: הקטע של מרכזי מסירה הוא קטע שקיים בכל העולם, והוא נושא משלים בכלל.

דני גולדשטיין: ואנחנו מגיעים עם שליחים ומגיעים עם דוורים ומגיעים עם מרכזי מסירה.

מאיר כהן: שיקרא את הדוח.

יעקב מרגי: אתה נוגע בנקודה המרכזית של הוויכוח.

דני גולדשטיין: יפה, בנקודה המרכזית.

דני גולדשטיין: אז קודם כול, מה שאני אומר, כדי לשמור על השירות האוניברסלי וכדי לשמור על השירות לאזרח, צריך לממן את הפעילות הזאת בכל דרך שצריך לחשוב עליה.

דני גולדשטיין: עכשיו, אני רוצה להגיד לכם עוד משפט אחד.

יעקב מרגי: נא לסכם, דני.

דני גולדשטיין: אני אומר עוד משפט אחד, כי שמעתי גם מחבר הכנסת מאיר כהן, שמדברים על המונופול של דואר ישראל.

דני גולדשטיין: בוא אני אגלה לכם משהו: אנחנו לא זוכים באף עסקה.

דני גולדשטיין: דואר ישראל מונופול?

דני גולדשטיין: הוא אפס אחוז חדירה בשוק המכתבים.

דני גולדשטיין: כל העסקאות של חברות הביטוח וחברות האשראי והבנקים לא אצלנו.

דני גולדשטיין: תשאלו, למה אנחנו באמת בחלוקה 60%?

דני גולדשטיין: כי מביאים לנו את זה.

דני גולדשטיין: כי מה שהאחרים זוכים בעסקאות, מחלקים באזורים הרוויים במרכז הארץ, ואנחנו מחלקים בכל הפריפריה, ואלינו מביאים את כל הפריפריה.

דני גולדשטיין: לא שאנחנו זכינו בזה – מביאים לנו, ואנחנו מחויבים לחלק, כי אנחנו בשירות האוניברסלי.

דני גולדשטיין: זה אבסורד מה שקורה כאן.

דני גולדשטיין: ואני חושב שכדאי להוציא לכולם מהראש שהדואר מונופול, הוא לא.

יעקב מרגי: דני, תסכם.

דני גולדשטיין: אז אני מסיים.

דני גולדשטיין: אני רוצה להגיד כאן, שאנחנו קודם כול לא מונופול.

דני גולדשטיין: אני חושב שצריך להסדיר את השוק הזה, צריך לדאוג לכך שהשוק הזה ימשיך לפעול, וצריך למצוא את הדרך להחזיק את התשתיות הכול-כך נהדרות, את העובדים הכול-כך נאמנים של דואר ישראל.

יעקב מרגי: דני, אמרת הכול, אבל לא אמרת לנו מה אתה הולך להגיש בעוד שבועיים למשרד התקשורת?

דני גולדשטיין: אה, אין בעיה, אני אמרתי לך: זה לא קשור בכלל לזה.

יעקב מרגי: אני יודע, עשיתם את זה מרצונכם, הבנתי את זה בהתחלה.

יעקב מרגי: מה אתה הולך להגיש למשרד התקשורת?

דני גולדשטיין: אני אגיד לך ישר.

דני גולדשטיין: אנחנו הולכים להגיש רשימה של כמה דברים: אחד, מה הפעולות שאנחנו עושים על מנת לשפר את זמני ההמתנה, כולל זימון תור מראש; כולל שירותים דיגיטליים, שכבר פיתחנו אותם והם קיימים ואנחנו כבר משיקים אותם; כולל הורדת הזמנים במוקד לשש דקות, גם מוקד בנק הדואר וגם במוקד של דואר ישראל; וכמובן שיפור של חלוקת החבילות ושיפור של חלוקת המכתבים.

דני גולדשטיין: אנחנו עושים את זה בלאו הכי, וזה חלק מהתוכנית שאנחנו מנהלים אותה, וזה חלק מהתשתית הלאומית שהקמנו במודיעין, שאני מזמין את כולכם לבוא ולראות את זה, שמטפל ב-100 מיליון חבילות בשנה.

יעקב מרגי: יש לכם דרישות למשרד התקשורת בתוכנית בעוד שבועיים?

דני גולדשטיין: נדרוש כמובן את העלויות של זה.

דני גולדשטיין: כמובן.

יעקב מרגי: אוקיי, תודה רבה.

יעקב מרגי: יניב אדרי, רשות החברות הממשלתיות, רוצה לומר לנו משהו?

יניב אדרי: כן, אני אשמח להתייחס ברשותכם, לגבי ההנחיה של שר התקשורת לעניין התוכנית לרפורמה מפורטת בשירות.

יניב אדרי: אז קודם כול, אני חושב שמן הסתם הדואר היא חברה שנוגעת באזרחי ישראל, וחשוב מאוד שתשפר את השירות ללקוח, ואנחנו כנציגי הבעלים דורשים את זה, ואני כנציג המדינה בדירקטוריון גם דורש ועוקב אחרי הדברים האלה.

יניב אדרי: אבל אני חושב שחשוב שגם אחרי שתהיה הצעה כזו מדואר, גם רשות החברות, גם גורמי משרד האוצר הרלוונטיים, בשיתוף עם משרד התקשורת, נבחן את המשמעויות, כי כמו שאמר מנכ"ל החברה, והוצג פה גם מקודם, יש ירידה בהיקפים, בטח בתחום של הדואר המסורתי.

יניב אדרי: החברה כבר השקיעה הרבה מאוד כסף בתשתיות, צריך לחשוב על המשמעויות של העלויות של הדבר הזה גם נוכח הליך ההפרטה, הוא גם תהליך משמעותי שצריך להתייחס אליו בתוך זה.

יניב אדרי: ולכן חשוב שתיעשה פה איזושהי בחינה כוללת, מעבר לתוכנית שהחברה - - -

יעקב מרגי: יש תוכניות לגבי הליך כלשהו של הפרטה?

יניב אדרי: ודאי, יש הליך הפרטה שהוא חי ובועט מה שנקרא.

יניב אדרי: אנחנו נמצאים ממש לפני בחינת תנאי הסף.

יעקב מרגי: תן לנו קצת נתונים: אחוזים, לוחות זמנים.

אוסאמה סעדי: בהמשך לשאלה של כבוד היושב-ראש, שמענו הרבה ופורסם על כניסת משקיע פרטי ב-20% - - -

יעקב מרגי: בוא נשמע אותו.

יעקב מרגי: אני בכוונה לא רוצה.

יעקב מרגי: כן, הוא יודע.

אוסאמה סעדי: נזרקו שמות.

אוסאמה סעדי: לא רוצה לזרוק כאן.

יעקב מרגי: נתייחס לזה.

אוסאמה סעדי: לא, אני שואל אותו, ברשות החברות.

יניב אדרי: יש החלטת הפרטה של ועדת שרים לענייני הפרטה, שרשות החברות מיישמת אותה, התהליך הכמו-מכרזי פורסם בחודש יולי האחרון.

יניב אדרי: עשינו מסיבת עיתונאים, לאחר מכן כנס משקיעים, תהליך Road Show, שבו עניינו פונים פוטנציאליים.

יניב אדרי: יש הרבה מאוד עניין בחברת הדואר, המתווה של המכירה הוא כזה של 20% למשקיע פרטי, ולאחר כשנתיים עוד 20% נוספים שיונפקו בבורסה לציבור בישראל.

יניב אדרי: וכרגע אנחנו נמצאים בשלב שפנו מספר פונים מכובד, ואנחנו בוחנים את תנאי הסף שלהם.

יניב אדרי: והוועדה למכירת מניות המדינה תצטרך להחליט מי עובר לשלב הבא, שהוא בעצם חדרי המידע החברה הולכת לפתוח בקרוב.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: יגאל שטרית, מנכ"ל חברת מסר.

יגאל שטרית: בוקר טוב ליושב-ראש הוועדה ולחברי הכנסת.

יגאל שטרית: מסר פועלת בשוק הדואר משנת 2002.

יגאל שטרית: אפשר להגיד שמסר היא התמריץ, הייתה ועדיין, לפתיחת שוק הדואר לתחרות.

יגאל שטרית: מסר מספקת שירותי דואר מקרית שמונה ועד אילת.

יגאל שטרית: מסר מספקת שירותי דואר היכן שהמדינה וההיתר מאפשרים לה לספק שירותי דואר, במיוחד ובפרט ורק דואר כמותי, שזה סגמנט נורא קטן.

אנטאנס שחאדה: ממסדי בעיקר?

אנטאנס שחאדה: מוסדות - - -

יעקב מרגי: אנטאנס, תודה.

יעקב מרגי: לא, תן לו.

יעקב מרגי: הוא עוד לא פתח את הפה, יש לכם שאלות כבר.

יעקב מרגי: אתה יודע כמה שאלות יש לי, מהבוקר אני מתאפק?

יגאל שטרית: דואר כמותי בלבד, כפי שמנכ"ל חברת הדואר אמר.

יגאל שטרית: חברת הדואר היא עדיין המונופול בשוק הדואר וגם בשוק הדואר הכמותי.

יגאל שטרית: מסר מעסיקה מעל 800 דוורים.

יגאל שטרית: במישרין ובעקיפין אנחנו אחראיים על פרנסתם של 1,000 משפחות.

יגאל שטרית: המתווה שעכשיו משרד התקשורת הציג, שבשם שלו זה פתיחת שוק הדואר לתחרות, זה מתווה שבסופו של דבר יביא לסגירת התחרות בשוק הדואר.

יגאל שטרית: ברשותכם, אני אסביר לכם מה הכוונה.

יגאל שטרית: הוועדה הזאת, ועדת רוזן, היא ועדה פנים משרדית ולא ועדה ציבורית, כפי שהיו ועדות הקודמות, הן ועדת שגיא והן ועדת רייך.

יגאל שטרית: וההמלצות ההצהרתיות שוועדת רוזן אומרת זה שיפתחו את שוק הדואר בצורה מאוזנת והגונה, ושהם מסתמכים על המלצות ועדת רייך.

יגאל שטרית: אין שום קשר בין ההמלצות של ועדת רוזן להמלצות ועדת רייך.

יגאל שטרית: המלצות ועדת רייך, שהתקבלו עוד ב-2016, אמרו שהפתיחה תהיה בראש ובראשונה פתיחה של מרכזי החלוקה לגישה ישירה של כל בעלי ההיתר, לאחר שיעברו את האישורים של הרגולטור.

יגאל שטרית: פתיחה ישירה הכוונה שהדוורים שלי יוכלו להיכנס מתי שהם רוצים, איך שהם רוצים ובלוחות זמנים שלנו, ויחלקו במרכזי החלוקה, שהם מהווים יותר מ-25% מתיבות החלוקה בישראל.

יעקב מרגי: ואתה תיתן להם גם להתקשר עם דפוס בארי בעסקאות?

יגאל שטרית: דפוס בארי הוא בזכות עצמו, אני לא קשור לדפוס בארי.

יעקב מרגי: לא, אתה בזכותו קצת.

יגאל שטרית: אני לא, ממש לא.

יעקב מרגי: לא אמרתי שהוא בזכותך.

יעקב מרגי: הוא יותר זקן ממני.

יגאל שטרית: דואר ישראל יכול לעשות כרצונו גם היום, ועושה כרצונו גם היום.

יעקב מרגי: שלא תבין, אין לי עמדה.

יעקב מרגי: אני רק מהאנשים האלה השרוטים שאוהבים, כשמציגים, תסתכל לי בלבן תציב את זה.

יעקב מרגי: באיזונים.

יעקב מרגי: כמו שאמרת מרכזי חלוקה, תדבר באיזונים.

יגאל שטרית: אני אמשיך.

יגאל שטרית: מרכזי החלוקה – מרכזי החלוקה, וזה עוגן בחקיקה בחוק הדואר וברישיון הדואר, ייפתחו לבעלי היתר לגישה ישירה ומלאה.

יגאל שטרית: לא ייתכן שאני, על פי המלצות הוועדה, אאפשר למתחרה הישיר שלי לספק שירות ללקוחותיי.

יגאל שטרית: איפה הלוגיקה פה?

יגאל שטרית: איך חלק מהותי בשרשרת הערך שלי יינתן למתחרה שלי?

יעקב מרגי: הוא שואל את אותן שאלות.

יגאל שטרית: מסר היום איננה מעבירה ולו מכתב אחד לדואר ישראל.

יעקב מרגי: אתה רוצה להגיד לי, שאם אתה מקבל עכשיו מבנק לאומי שני מכתבים למצפה רמון, אתה שולח דוור מיוחד?

יגאל שטרית: מסר שולחת מדי יום ביומו משאיות לכל המקומות שהיא מחלקת בהם.

יעקב מרגי: אתה יודע, אני לומד בגמרא.

יעקב מרגי: אני שאלתי שאלה ספציפית.

יגאל שטרית: כן.

יעקב מרגי: יש לך במציאות השבוע שני מכתבים למצפה רמון, שלחת דוור?

יגאל שטרית: כן.

יעקב מרגי: אז למה אתה נעזר בדואר ישראל?

יעקב מרגי: הם טענו שאתה נעזר.

יעקב מרגי: דני אמר שהוא מגיע ל-60% בזכות זה – אני לא רואה חובה – בזכות זה שאתה מעביר לו את כל המקומות שלא כדאי לך לחלק בהם מבחינת הרווחיות.

יגאל שטרית: אני מצטער לומר, חברת מסר – ואני אגיד את זה בצורה מפורשת.

יעקב מרגי: תאמר.

יגאל שטרית: חברת מסר איננה מעבירה ולו מכתב אחד דרך דואר ישראל.

יגאל שטרית: ולו מכתב אחד.

יעקב מרגי: אני לא פעם אמרתי, שאני בוועדה הזאת מרגיש כמו רפתן.

יעקב מרגי: בבקשה.

יגאל שטרית: המרכיב השני לפתיחת שוק הדואר לתחרות זה גמישות המחירים.

יגאל שטרית: ועדת רייך המליצה, שלאחר שייפתחו מרכזי החלוקה ולאחר זמן מה שהנושא הזה ייבחן, תתאפשר גמישות מחירים לדואר ישראל, גמישות מחירים מבוקרת ומפוקחת.

יגאל שטרית: בעוד המלצות ועדת רוזן, אותו מר דני רוזן שב-2015 פרסם את התנגדותו לתחרות בשוק הדואר, אותה ועדה אומרת: דואר ישראל – המונופול – יוכל לעשות כרצונו בשוק הדואר.

יגאל שטרית: יוכל לתת איזה מחיר שהוא רוצה, למי שהוא רוצה ומתי שהוא רוצה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: משפט סיכום.

יגאל שטרית: שני משפטים.

יגאל שטרית: להזכירכם, דואר ישראל הוא המונופול, ולא משנה מה יגידו אחרים.

יגאל שטרית: דבר שלישי ואחרון, והוא הכי כואב לי כתושב פריפריה, הוועדה בהמלצותיה מאפשרת לדואר ישראל לעשות אפליית מחירים בין מרכז לפריפריה.

יגאל שטרית: לא נשמע כדבר הזה, כתקדים חוקי בחסות המדינה לאפשר אפליית מחירים בין מרכז לפריפריה.

יגאל שטרית: הדבר הזה יוביל בסופו של יום למצב שחברות תשתיות או חברות פרטיות יגידו: יקר לי לשנע אספירין מהמרכז לפריפריה, אז מחיר האספירין יהיה גבוה יותר, או לא משנה מה שלא יהיה.

יגאל שטרית: זה אבסורד, זה מגוחך, זה לא נתפס.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אמרת שני משפטים.

יגאל שטרית: משפט אחרון, כבוד היושב-ראש.

יגאל שטרית: א' פתיחה מלאה של שוק הדואר לתחרות; ב' פתיחה של מרכזי החלוקה לגישה ישירה של בעלי ההיתר, שיעמדו בכל המחויבות כלפי הרגולטור; ג' ביקורת ובקרה על גמישות המחירים של דואר ישראל; וד' אי אפליה בין מרכז לפריפריה.

שלמה קרעי: איך אתה אומר גם - - -

יעקב מרגי: שלמה.

יעקב מרגי: לא, אתה לא עונה לו.

יעקב מרגי: סליחה, אני מוציא אותך.

יגאל שטרית: תודה רבה.

שלמה קרעי: אם תחרות אז תחרות.

יעקב מרגי: לא, אין קריאות ביניים.

יעקב מרגי: תראה כמה חברי כנסת, זה נדיר, ויושבים כולם בשקט.

שלמה קרעי: הערת ביניים.

יעקב מרגי: תודה, מותר לך.

יעקב מרגי: מאיר, אני מבין שאתה ממהר.

יעקב מרגי: לאחר מכן אתן לפינדרוס בזום ונמשיך את הסדר.

מאיר כהן: תודה רבה לך, אדוני.

מאיר כהן: אני רוצה להגיד כמה מילים, אני אעשה את בקצרה.

מאיר כהן: אחד, כמוני אתה גדלת בבאר שבע, עבדת בדימונה הרבה שנים, ותמיד אנחנו אנשי הפריפריה, היה לכל מי שנתן לנו שירות אליבי של תשמעו, אם אנחנו לא נגיע אליכם, אף אחד לא יגיע אליכם.

מאיר כהן: וככה שנים קיבלנו את הרופאים שהם החליטו.

מאיר כהן: תמיד היה האליבי הזה.

מאיר כהן: ואני שומע את זה גם בדואר: חבריא, אם אתם לא תיתנו לנו, מי יגיע אליכם?

מאיר כהן: אז אני אומר: תפתחו לתחרות, תאמינו לי שיגיעו אלינו.

מאיר כהן: אני רוצה רק לציין כמה דברים, אדוני, לחברת הדואר, פה בדוח הזה.

מאיר כהן: לחברת הדואר יתאפשר לתת מחיר דיפרנציאלי ללקוחות לפי אזורים גאוגרפיים.

מאיר כהן: אין לי שום ספק שיש המלצה כזאת, הראשונים שנפגעים זה הצפון והדרום.

מאיר כהן: שניים, התשלום השונה עבור משלוח דואר כמותי לאזורים שונים בארץ יהיה בהתאם לעלויות הכרוכות במתן השירותים.

מאיר כהן: חברת הדואר היא מונופול בחלוקת חבילות מחו"ל, ההמלצה היא לאפשר לחברת הדואר להוריד את רמת השירות.

מאיר כהן: איך?

מאיר כהן: המלצה 2 לדו"ח מבטלת את חובת העברת חבילות לבית הנמען לטובת מסירה בנקודות מסירה של הדואר.

מאיר כהן: זאת אומרת, שאזרח ששילם פרמיות על משלוח חבילה יצטרך להגיע לנקודות האלה לקחת.

מאיר כהן: עכשיו, תגידו לי: אנשים מוגבלים, אנשים קשישים, אנשים מרותקים.

מאיר כהן: והדבר האחרון, המלצה 3 לדוח, שבוודאי יקבלו אותה הדואר, מורידה את טיב השירות הניתן לצרכנים הגרים ביישובים קטנים – והייתה כאן חברת הכנסת זנדברג – זאת אומרת, סגירת מרכזי חלוקה ביישובים קטנים; שירות דואר נע ביישובים עד 3,000, קיבוצים, מושבים, מעכשיו יהיה רק פעמיים בשבוע ויסגרו את אשנבי השירות.

מאיר כהן: אז צריך לקרוא את הדוח, ואני הלכתי לקרוא את הדוח, רק מטעם אחד, אני לא מכיר את זה ולא מכיר את זה, מטעם אחד, שלי כאיש פריפריה נמאס כבר שכל פעם יש אליבי – אם אנחנו לא נגיע, לא יגיעו אליכם.

מאיר כהן: לכן תשתקו.

מאיר כהן: אני לא מוכן לשתוק, אדוני, אני סומך עליך.

מאיר כהן: אלה ההמלצות.

מאיר כהן: עכשיו, עוד פעם, זה שום דבר אישי כנגד הדואר, חס וחלילה, הם אנשים מצוינים.

מאיר כהן: אבל בסופו של דבר זו חברה ממשלתית.

מאיר כהן: בסופו של דבר אם הסכין לא תחתוך ולא תגיד: זהו, אתם מתייעלים, הציבור ימשיך כל שנה לקבל על הגב שלו.

מאיר כהן: לכן, קודם כול, תודה רבה שיזמת את הדיון הזה, הוא דיון חשוב.

יעקב מרגי: ראשון בסדרה.

מאיר כהן: אני רוצה לשבח אותך, הדברים הקטנים האלה שנוגעים לאזרחים ולפריפריה, וגם לאזרחים בתל אביב, זה דבר מאוד חשוב.

מאיר כהן: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: יצחק פינדרוס.

יצחק פינדרוס: קודם כול, אני רוצה שאלה בתחילה, אני רוצה להבין: האם זה נכון שפרופ' רוזן כבר ב-2015 כתב מאמר שמתנגד בכלל לדוח שהיה אז, לדוח של רייך, התנגד לדבר הזה.

יצחק פינדרוס: אז אתה יודע למה זה משול?

יצחק פינדרוס: נקים ועדה בראשות דינה זילבר שתבדוק את ההפרדה בבריכות; נקים ועדה – ועשו את במדינה, את הבדיחה הזאת – של טליה ששון, שתבדוק את החוקיות של המאחזים.

יצחק פינדרוס: אנחנו עושים צחוק מעצמנו?

יצחק פינדרוס: מקימים ועדה בתוך המשרד, כשיודעים מראש מה העמדה של היושב-ראש?

יצחק פינדרוס: האם זה נכון?

יצחק פינדרוס: אני מאוד מקווה שלא, אבל אם זה נכון, אני מציע פשוט לקחת את הדוח הזה ולגנוז אותו.

יצחק פינדרוס: זה פעם אחת.

יצחק פינדרוס: פעם שנייה, אני מצטרף לדברים של מאיר.

יצחק פינדרוס: לא יכול להיות שמדינת ישראל תגדיר מראש לחברה ממשלתית שהיא יכולה להבדיל בין פריפריה למרכז.

יצחק פינדרוס: זה דבר שהוא לא ייתכן.

יצחק פינדרוס: דבר שלישי, אם בדוחות עד היום – בדוח שגיא, בדוח רייך – הייתה החלטה שמרכזי החלוקה צריכים להיפתח, כי מרכזי החלוקה הם באמת מונופול.

יצחק פינדרוס: אני מכיר את זה מביתר עילית, היו מרכזי חלוקה.

יצחק פינדרוס: אם אני לא יכול להיכנס לשם, ואני חייב להעביר את זה לדואר, אז איפה ההיגיון?

יצחק פינדרוס: איפה השכל?

יצחק פינדרוס: תן אפשרות למתחרים אם אתה רוצה לפתוח לתחרות.

יצחק פינדרוס: אלא אם כן מדינת ישראל קיבלה החלטה אסטרטגית לסגור את התחרות – שתסגור את כל החברות שהקימה, שתוריד את הדבר הזה ותודיע: רק דואר ישראל הולכת לעשות, מסיבות כאלה, מסיבות אחרות.

יצחק פינדרוס: אבל הבדיחה הזאת, שאתה מצד אחד אומר:

יצחק פינדרוס: אני רוצה תחרות, מצד שני אתה אומר: כולם יהיו תלויים במונופול, מצד שלישי אתה גם גורם לחברה הממשלתית שתתנהג כמו חברה פרטית ותוכל להבדיל בין פריפריה למרכז, אני חושב שהדבר הזה לא עושה שכל.

יצחק פינדרוס: ולכן אני חושב שצריך לקחת את הדוח הזה ופשוט לגנוז אותו.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אוסאמה סעדי.

אוסאמה סעדי: בוקר טוב, כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת.

אוסאמה סעדי: אני מודה לך באמת שיזמת דיון חשוב כזה.

אוסאמה סעדי: אני מאז 2015 שנכנסתי לכנסת, כבוד היושב-ראש, התחלתי לטפל בנושא הזה של הדואר.

אוסאמה סעדי: והעליתי את זה בוועדת הכלכלה, ואז היה המנכ"ל דני גולדשטיין, ואמרתי לו: בוא תראה ביישוב שלנו, בעראבה, דואר משנת 1950, שלוש על שלוש, זה הדואר שלנו, למרות שאנחנו כבר היום עיר.

אוסאמה סעדי: ואז הוא בא אחרי שבועיים, עשינו ביקור, והתחלנו בסדרה של סיורים מהצפון עד הדרום, סיורי שטח.

יעקב מרגי: כמה מטרים עכשיו?

אוסאמה סעדי: היום יש 150 מ' דואר בסדר גמור.

אוסאמה סעדי: ידוע בחברה הערבית שאני הייתי הסנגור של דואר ישראל, והגנתי עליהם ואמרתי: פתחנו, פתחנו.

אוסאמה סעדי: באמת פתחנו, שדרגנו.

אוסאמה סעדי: אבל אני אומר לכם היום: המצב הוא קטסטרופלי בכל המדינה, אבל במיוחד בחברה הערבית.

אוסאמה סעדי: יש היום הרבה נקודות שירות וסניפים שנסגרים, כי זה לא כלכלי.

אוסאמה סעדי: הרבה זכיינים בורחים, כי זה לא כלכלי.

אוסאמה סעדי: הם אפילו לא מרוויחים, הם מפסידים כסף.

אוסאמה סעדי: והבאנו לכם עלויות.

יעקב מרגי: אם ימכרו יחד עם הדואר כנאפה, יהיה רווחי.

אוסאמה סעדי: בדיוק, זה מה שנעשה, כנאפה ודואר.

אוסאמה סעדי: אני אומר לך: עשינו סניף לתפארת בעיר העתיקה בלוד.

אוסאמה סעדי: הבן-אדם החזיק שנה, שנתיים, אחרי זה ברח.

אוסאמה סעדי: הוא אומר: אני כל חודש מפסיד אלפי שקלים, לא מוכן להמשיך.

אוסאמה סעדי: נסגר עכשיו.

אוסאמה סעדי: ג'לג'וליה, יישוב של כמעט 15,000 תושבים, כבר חודשים רבים אין דואר.

אוסאמה סעדי: ואני פונה, אומרים לי: עשו מכרז.

אוסאמה סעדי: אחרי שזכתה מישהי במכרז, עשתה את החישובים שלה, לקחה את הרגליים וברחה.

אוסאמה סעדי: ואני יכול לתת עוד דוגמאות.

אוסאמה סעדי: שלשום הייתי ברהט.

אוסאמה סעדי: הכרזנו על פתיחת בית דין שרעי ברהט.

אוסאמה סעדי: לא דיברו על בית שרעי, למרות שהלכתי עם נשיא בית משפט לערעורים.

אוסאמה סעדי: על מה דיברו?

אוסאמה סעדי: על דואר.

אוסאמה סעדי: אומרים: מתי אפשר לקבל דואר?

יעקב מרגי: תודה.

אוסאמה סעדי: שנייה.

יעקב מרגי: סיכום.

אוסאמה סעדי: עכשיו, יש בנק הדואר, שאצלנו ביישובים הערביים, אחרי שהבנקים הגדולים סוגרים, ועל זה יש לנו דיון בהמשך - - -

יעקב מרגי: מי יזם את הדיון בוועדה?

יעקב מרגי: אתה.

יעקב מרגי: אוסאמה סעדי.

אוסאמה סעדי: אתה אישרת.

אוסאמה סעדי: אז אני אומר: בנק דואר, שהוא המפלט היחיד, האוויר לנשימה היחיד ביישובים הערביים, אם אתם עכשיו מדללים וסוגרים, ועושים רק נקודות, כמו שאמר כבוד היושב-ראש, כנאפה ודואר, אז איפה בנק הדואר?

אוסאמה סעדי: כל הזמן הגנו על זה.

אוסאמה סעדי: אני אתן לך שתי דוגמאות ובזה אני מסיים.

אוסאמה סעדי: עשינו לפני שנה סיור עם הדואר בשני יישובים שמשוועים לתיבות דואר, כי היום אצלנו תיבת דואר זה לכל המשפחה – המשפחה ואחים ואחיות – שנה אני מחכה שישימו תיבות דואר באכסאל ובכפר קרע.

אוסאמה סעדי: אז אני אומר לכם: המצב הוא קטסטרופלי.

אוסאמה סעדי: אני חושב שהאחריות היא של המדינה, כי אני יודע על פשיטת הרגל שהייתה לדואר.

יעקב מרגי: אוסאמה, תודה.

אוסאמה סעדי: משפט אחרון.

אוסאמה סעדי: היה בפשיטת דואר, הגיע לאיזון, היום בהפסדים גדולים, כי המדינה גם צריכה לסייע בתקופת הקורונה, כמו שהיא סייעה לכל העסקים, גם לדואר.

אוסאמה סעדי: האחריות היא של המדינה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אימאן.

אימאן ח'טיב יאסין: בוקר טוב לכולם.

אימאן ח'טיב יאסין: כבוד היו"ר, חברות וחברים, בנוסף לדברים שאמר ידידי אוסאמה, אני לא רוצה להעלות שוב ושוב גם את הבעיות והבעייתיות של הדואר בתוך החברה הערבית ובתוך הפריפריה הישראלית, החברתית והגאוגרפית.

אימאן ח'טיב יאסין: מיותר כבר לדבר על כל הדברים, כי לדעתי זה כבר מוכר בכל הרשויות, לא רק בתחום של הדואר, אבל עכשיו אנחנו מדברים על הדואר.

אימאן ח'טיב יאסין: בסופו של דבר אנחנו יושבים כאן וצריכים לשאוף לדבר אחד: לתת שירות נאות לכל האזרחים ולא משנה איפה הם יושבים.

אימאן ח'טיב יאסין: לא יכול להיות שמצד אחד המדינה שולטת בחברת הדואר וחברת הדואר היא כאילו חברה ממשלתית.

אימאן ח'טיב יאסין: זה כמו אבא שאומר לבן שלו: תשמע, אני שולט בך עד הסוף, תעשה מה שאתה רוצה, אבל לפי התנאים שלי, אבל תדע לך, יש לך אח חורג שאני נותן לו להתנהג בצורה אחרת.

אימאן ח'טיב יאסין: ובצורה הזאת מי שנפגע מזה זה האזרח ולא אף אחד אחר.

אימאן ח'טיב יאסין: וידידי אוסאמה, אני חושבת שלא רק בגלל תקופת קורונה צריך לקבל את הסיוע, אלא אני חושבת שאם זו חברה ממשלתית, ואם זה שירות אזרחי בסיסי, אז הוא צריך להיות מיטבי ולתת לכולם את אותו שירות, ולדאוג שזה לא רק במשק סגור יסתדר, כי זה לא יסתדר אף פעם – או שמטילים את זה על האזרח או שלוקחים אחריות על זה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: יבגני, אתה ממהר, אז אני אתן לך ככה בקצרה.

יבגני סובה: אני פשוט חייב לצאת לערוץ הכנסת.

יעקב מרגי: לא משנה, אל תגיד אף פעם לאן אתה יוצא, לכל אחד יש לאן.

יבגני סובה: תודה רבה לך.

יבגני סובה: קודם כול, אני מברך על הדיון הזה.

יבגני סובה: אני גם מברך על כך שזה הדיון הראשון, כפי שאתה אמרת, אדוני היושב-ראש, כך שיהיו לנו פה עוד הזדמנויות גם להביע.

יבגני סובה: יש אנשים שקוראים ספרים לפני השינה, אני אתמול לפני השינה חצי שעה קראתי את כל ניירות העמדה שקיבלתי מכל הצדדים.

יבגני סובה: שמתי לב לנקודה מאוד מעניינת: כשבמצגת של הדואר, ואני מכבד את כל הצדדים, ולמרות שהתעכבתי שמעתי חלק מהדיון, כשחברת הדואר – ונאמר פה הרבה על חברת הדואר – מציגה לנו פה את ההערכה שלה לגבי הסבירות של פגיעה בתחרות, האם זה בצורה גבוהה, נמוכה, קודם כול, אני אומר: חבר'ה, לא צריך לעשות את הדבר הזה, יש אנשים גם בתוך הוועדה וגם בממשלה, שיחליטו מה בדיוק פוגע בתחרות, מה לא פוגע.

יבגני סובה: כשאתם חלק מהמשחק ושחקן מרכזי כותבים לנו, לחברי הוועדה, מה לדעתכם פוגע או לא פוגע בתחרות, עם כל הכבוד, זה לא עניינכם.

יבגני סובה: מילה מאוד חשובה פה זו המילה שקיפות, כי הרבה דברים נאמרו פה בדיון הזה, ואני לא רואה שקיפות.

יבגני סובה: יושבים פה נציגים של המתחרים בדואר, והם גם לא שקופים, כי אנחנו יודעים שיש ערבוב בבעלות על כל מיני חברות, אנחנו יודעים שהאינטרסים לא תמיד, כמו שאתה אמרת, אתה מרגיש כמו חלבן שצריך להוציא מידע.

יבגני סובה: אז מה שאני מציע לכל הצדדים פה זה הצעה לפתרון: קודם כול, תבואו שקופים.

יבגני סובה: תגידו: אנחנו עושים ככה, הבעלות שלנו ככה, אנחנו משחקים בצורה כזאת.

יבגני סובה: ואז יהיו לנו גם קל להחליט האם זה פוגע או לא פוגע בתחרות.

יעקב מרגי: תודה.

יבגני סובה: חצי משפט אחרון: לא צריך להתרגש מהדיון הזה, זה רק דיון ראשון.

יבגני סובה: ולכן אני אומר זה לכולם: כל דבר שהושמע כאן, בוודאי שאנחנו נעבוד על זה.

יבגני סובה: ויהיו עוד דיונים, וכך נגיע לעמק השווה, שהמטרה שלנו בוודאי להוריד את המחיר, לא לפגוע בתחרות, וכמובן לא לפגוע בפריפריה, זה מאוד חשוב.

יבגני סובה: תודה רבה.

יעקב מרגי: שרן השכל, בבקשה.

שרן השכל: בוקר טוב לכולם, בוקר טוב, יושב-ראש הוועדה מרגי.

שרן השכל: אם זה בסדר, בגלל שאני מבינה שאנחנו קצרים בזמן, אם יהיה אפשר לתת לפרופ' זיו רייך את זכות הדיבור במקום זכות הדיבור שלי אני מאוד אודה לך.

יעקב מרגי: אני אמור לתת לו בלי שום קשר, אל תוותרי על הזכות שלך.

יעקב מרגי: אני אמור לתת לעוד כמה דוברים, חברי כנסת פשוט מ-09:00 מחכים ויש להם עניינים נוספים.

שרן השכל: זה בסדר, אני אמתין, אני פשוט מעדיפה שיהיה לו קצת יותר זמן, כי הוא היה בראש הוועדה שם, אז חשוב לי שיינתן לו זמן כמו שצריך.

יעקב מרגי: אם חברי הכנסת רוצים לשמוע את פרופ' רוזן, הוא כתב את הדוח השני, האמצעי, 350 עמודים.

שרן השכל: זיו רייך.

יעקב מרגי: מה אמרתי?

יעקב מרגי: תראה איך הצליחו לערבב אותי, אני אומר לכם – פרופ' זיו רייך.

יעקב מרגי: רק תגידי לו, בינתיים, שתי דקות, לא יותר, כי הוא לא יודע לדבר פחות מ-20 דקות.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני, שתי דקות, המשנה הסדורה שלך על תחרות בדואר.

זיו רייך: אוקיי, הקדמה.

זיו רייך: אני פונה אליכם כמי שהקדיש כמעט שנתיים לדיון מעמיק בשוק הדואר בישראל, ובמתווה להרחבת התחרות בו, על כל המאפיינים הייחודיים, וזאת במסגרת תפקידי כיושב-ראש הוועדה הציבורית.

יעקב מרגי: פרופ' זיו, תן לי להנחות אותך.

יעקב מרגי: אתה שמעת את הדברים, את מכיר את הדברים, אתה יודע מה קורה, תן לי כמה משפטים מנצחים מה אתה חושב שצריך להיות.

יעקב מרגי: לא הרצאות, אני לא רוצה הרצאה.

זיו רייך: אוקיי, אז אני ארצה להעלות מספר נקודות, שחברי הוועדה בוודאי ירצו לדון בהן.

זיו רייך: דבר ראשון, אני רוצה להדגיש שהמלצות ועדת רייך בנוגע להרחבת התחרות לא יושמו עד היום.

זיו רייך: חמור מכך, מתווה פתיחת התחרות, כפי שקבענו בוועדת רייך, היה מתווה מדורג שנשלט ומפוקח על ידי הרגולטור, טרם נעשה.

זיו רייך: יתירה מכך, נציגי הרגולטור, שנמצאים פה והיו חלק מהוועדה, חתמו על הוועדה, ויושבים היום בוועדת הכלכלה, לא פעלו מול דואר ישראל לביצוע ויישום מתווה התחרות שהם עצמם חתומים עליו, לא ביצעו שום אכיפה למתווה התחרות, לא ביצעו שום פעולה, לא הטילו שום עיצום כספי.

זיו רייך: ויתירה מכך, לא רק שהם לא עשו את זה, הם אפילו לדואר ישראל לבצע פעולות בניגוד למה שהם עצמם - - -

יעקב מרגי: פרופ' זיו רייך, אני הולך לומר משהו שיעזור גם לבאים אחריך בתור כשבוחרים אותם לכהן כראשי ועדות.

יעקב מרגי: בוא אני אספר לך משהו, שתדע: כשמשרד ממשלתי מזמין דוח, הוא לא מתחייב לאמץ את הדוח, ועומדת לו הזכות – לא יודע אם הוא צדק במקרה שלך או לא צדק, אבל הרבה מתבלבלים – עומדת הזכות לרגולטור להשתמש או לא להשתמש, לקחת חלק מההמלצות, לא לקחת חלק מההמלצות.

יעקב מרגי: עכשיו, אתה פה גם על בסיס הידע שלך והניסיון, ומה אתה חושב, בגלל הניסיון שצברת, שצריך להיות.

יעקב מרגי: אתה לא על תקן כרגע של לתבוע את עלבונה של הוועדה, לא תקבל סעד פה.

זיו רייך: אני חייב להתייחס לפני שאמשיך למה שאמרת בתחילת דבריך.

זיו רייך: חברי הוועדה לא החליטו על ההמלצות, הם היו חלק מההמלצות, הם קבעו את ההמלצות, והם הרגולטור שמפקח על יישום ההמלצות, והם לא ביצעו שום דבר מההמלצות על תחרות.

יעקב מרגי: כי השר החליט לא לאמץ אותן.

יעקב מרגי: מה לא ברור, פרופ' זיו?

יעקב מרגי: השר החליט לא לאמץ אותן, ועומדת לו הזכות – צדק, לא צדק, טעה, לא טעה.

זיו רייך: לא נכון.

זיו רייך: לא נכון.

יעקב מרגי: טוב, תודה, פרופ' זיו.

יעקב מרגי: בבקשה, מספר משפטים.

זיו רייך: השר אימץ את המלצות רייך.

זיו רייך: אותן המלצות - - - השר אימץ אותן.

זיו רייך: הן אפילו עברו חקיקה.

זיו רייך: ויתירה מכך, משרד התקשורת, הרגולטור, לא אימץ אותן.

זיו רייך: אבל בואו נעבור לנושא אחר.

זיו רייך: העלה פה חבר הכנסת פינדרוס על הוועדה ועל דני רוזן.

יעקב מרגי: אני כבר רואה שהוא עולה על מוקשים.

יעקב מרגי: תקשיב, פרופ' זיו, או שאתה מתייחס למה שאני אומר, או שאנחנו נפרדים כרגע ותישאר בתקן משקיף.

יעקב מרגי: אתה לא באת לפה עכשיו להתייחס למה שאמרו חברי כנסת, עם כל הכבוד לך.

יעקב מרגי: אתה לא בפוזיציה הזו.

יעקב מרגי: הזמנו אותך כעד מומחה, לכאורה.

יעקב מרגי: אז תאמר לי מה דעתך, נקודה – כן רפורמה, לא רפורמה.

זיו רייך: אוקיי.

זיו רייך: אני בעד התחרות.

זיו רייך: גם הוועדה ברשותי קבעה שהיא בעד התחרות.

זיו רייך: והשאלה היא לא אם צריכה להיות תחרות או לא צריכה להיות תחרות – ברור שצריכה להיות תחרות.

זיו רייך: אבל השאלה היא איך.

זיו רייך: תחרות צריכה להיות מובנית בצורה הדרגתית, על ידי בניית מגרש משחקים זהה וקבוע לכולם.

זיו רייך: עכשיו, הוועדה שברשותי בנתה מתווה מאוד מאוד מסודר לפתיחת שוק התחרות.

זיו רייך: לעומת זאת, ועדת רוזן אמרה: אוקיי, צריך להיות תחרות, אבל התחרות צריכה להיות מיידית, בלי שבודקים, בלי שמפקחים, בלי שרואים שאותו שוק גדול נפתח בצורה זהה, בצורה נכונה, ורק אחר כך נותנים למתחרים להיכנס ולעשות דברים כמו שהדואר, ולדואר נותנים לעשות דברים כמו המתחרים.

זיו רייך: מה עשתה ועדת רוזן?

זיו רייך: אמרה: אוקיי, אנחנו נוריד את הפיקוח על המחירים.

זיו רייך: הוועדה שלי - - -

יעקב מרגי: הוא לא יודע להישאר בנתיב שלו.

יעקב מרגי: תודה, פרופ' זיו, תודה רבה לך, אנחנו קצרים בזמן.

יעקב מרגי: אם תרצה להוסיף בהמשך, ניתן לך.

יעקב מרגי: חברת הכנסת אתי חוה עטייה, בבקשה.

חוה אתי עטייה: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

חוה אתי עטייה: אני מבקשת להעלות הצעה לסדר בעניין החלטת שר התקשורת לתעדף את כל אזורי הספר מלבד יו"ש.

חוה אתי עטייה: אני חושבת שהם צודקים בטיעוניהם.

יעקב מרגי: על סמך מה את מתבססת?

חוה אתי עטייה: אנחנו מעורים.

חוה אתי עטייה: אני מעורה בכל הכתבות על תוכנית הסיבים.

יעקב מרגי: תעצרי פה.

יעקב מרגי: רגע, חמור מאוד.

יעקב מרגי: אנחנו לא מדברים על הסיבים עכשיו.

יעקב מרגי: אני לא יודע לשאול אותו על הסיבים.

יעקב מרגי: אני יודע לעשות סדר בחיים שלי, אני אדם מסודר.

יעקב מרגי: הוא בעל הדואר.

יעקב מרגי: אני אומר לך על הסיבים, ואני לא הולך להשקיע בזה עכשיו, אני ישבתי על הסיבים עם שר התקשורת, חד משמעית בכל הכתובים, בכל התוכניות, יהודה ושומרון נכללים בתוכנית.

יעקב מרגי: הינה אני מצהיר לך, אני כיו"ר ועדת כלכלה, שאמור לדון בזה: לא תידון שום תוכנית פריסה, אם יהודה ושומרון לא בפנים.

חוה אתי עטייה: תודה רבה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה לך על ההצעה לסדר.

יעקב מרגי: בבקשה, חבר הכנסת מתן כהנא.

מתן כהנא: אדוני היושב-ראש, מסוג הדיונים שאני נהנה לבוא אליהם, כי אני בא בלי דעה קדומה וקצת מוכן.

מתן כהנא: אני חייב לומר שכל אחד מהצדדים שהתקשר לדבר איתי לפני הדיון הזה הצליח לשכנע אותי, ולכן אני באמת לא יודע לאן הדברים האלה הולכים.

מתן כהנא: מה שמפריע לי קצת זה שיש פה ויכוח על עובדות, אדוני היושב-ראש, וזה משהו שקצת קשה לי לקבל.

יעקב מרגי: לא, יותר צריך להפריע לך, שהעובדות לא מבלבלות את האנשים.

מתן כהנא: הבנתי.

מתן כהנא: אז אני אומר לך, שנניח רשות הדואר, כשדיברו איתי, אמרו לי בצורה הכי חדה וברורה שיכולה להיות בעולם, שמסר לא מגיעים לפריפריה, והדואר של מסר לפריפריה זה דואר שהם עושים.

מתן כהנא: ופה עכשיו מנכ"ל מסר אומר בדיוק ההיפך.

מתן כהנא: אז אני חושב שזאת נקודה מאוד מאוד חשובה.

מתן כהנא: אבל, תראה, הדברים שעומדים פה על הפרק זה מצד אחד אנחנו רוצים מאוד תחרות.

יעקב מרגי: שיפור השירות קודם.

מתן כהנא: שיפור השירות, אני מאמין שזה יגיע מתחרות.

מתן כהנא: אומרת רשות הדואר שהם רוצים תחרות.

מתן כהנא: מצד שני, מסר עדיין מבקשים הגנת ינוקא בפועל – בוא נקרא לילד בשמו – הם מבקשים הגנת ינוקא, אבל הם כבר די גדולים.

מתן כהנא: ולכן האם יש איזה מנגנון אחר שיכול לבדוק שרשות הדואר לא משתמשת בנכסים שלה, ברווחים שלה מחבילות, כדי לשים את זה על מכתבים?

מתן כהנא: ומצד שני, כן לאפשר למסר להיכנס לשוק?

מתן כהנא: אבל אני מרגיש שהתחרות כרגע, כמו שהיא מוגדרת, די קושרת את הידיים של רשות הדואר.

מתן כהנא: אבל הדבר שהכי חשוב לי זה לברר את העובדות.

יעקב מרגי: אם מבקשים תחרות צריך לשחרר כבלים לגמרי – או הפרטה מלאה, לא הפרטה מלאה – אי-אפשר לעשות חצי וחצי.

יעקב מרגי: ואם עושה חצי וחצי, ונותנים לה הגדרה של חברה שכבר מונפקת ציבורית, צריך לשחרר חסמים, לאפשר תחרות במלוא מובן המילה.

יעקב מרגי: זו דעתי.

יעקב מרגי: בלי להיכנס לפרטים, כמובן שנצטרך ללמוד אותם.

יעקב מרגי: חבר הכנסת אוריאל בוסו, אני מודה לך על הסבלנות, אבל אני, אתה יודע, חייב לנהוג בך אפילו מנהג חומרא.

יעקב מרגי: תאר לך הייתי מקדים אותך, מה היו אומרים עליי?

יעקב מרגי: יוסי, תודה שאתה עוזר לי.

יעקב מרגי: אתה לא סומך עליי?

יעקב מרגי: לא, אני עכשיו נפגעתי, כי בדיוק מה שהפריע לך דובר פה, ואתה היית בטלפון.

יוסי דגן: עודכנתי.

מתן כהנא: אני גם רציתי לדבר על זה, אבל שמעתי אותך ו - - -

אוריאל בוסו: אמרת את הכול.

יעקב מרגי: בבקשה, אוריאל.

אוריאל בוסו: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר קודם כול לשני הצדדים, שפניתי ליושב-ראש לפני יומיים, אז הוא אומר לי: לא נפגשתי עם אף אחד, כי אני מגיע לדיון הזה בלב פתוח, רוצה ללמוד את זה.

אוריאל בוסו: זה נדיר.

אוריאל בוסו: זה נדיר, קודם כול, כשהוא מגיע לדיון כל כך מהותי.

אוריאל בוסו: כי אמרתי לו: איך אתה דן עדיין?

אוריאל בוסו: אז הוא אומר לי: אני מגיע פתוח.

אוריאל בוסו: ואני באמת כן קיבלתי לפניי את ההמלצות של ועדת רוזן.

אוריאל בוסו: ציינו פה את הדברים, אבל הדברים שבאמת חרו לי, למשל בהמלצה 2: ביטול ההגדרה הקבועה כיום של הכמות בתקנות התשלומים.

אוריאל בוסו: במילים אחרות, לבטל את הפיקוח על המחירים של הדואר.

אוריאל בוסו: בהמלצה אחרת אנחנו מוצאים גם כן: סגירת סניפי הדואר לצמצום.

אוריאל בוסו: אנחנו יודעים במי זה פגיעה – באוכלוסייה החלשה, בקשישים, בהורים שלי שרוצים ללכת לדואר ויצטרכו לחפש את עצמם.

אוריאל בוסו: אחר כך האפשרות של שיתוף פעולה עם בתי דפוס, שזה בכלל הפקעת מחירים.

אוריאל בוסו: משרד התקשורת מכיר בחשש של הפקעת מחירים, אבל הוא אומר שהוא יעשה אכיפה בדיעבד, שלא תסייע לשום דבר.

אוריאל בוסו: לא תהיה פתיחה נוספת של מרכזי חלוקה.

אוריאל בוסו: והנקודה הכי חשובה, שלפחות אליה נגיע, כמו שציינו כאן, הפגיעה בפריפריה היא ברורה בדוח, כי מה שיחולק בבית שאן זה לא מה שיחולק בפתח תקווה.

אוריאל בוסו: ואני למעשה לתומי חשבתי כבר מזמן - - - הדואר.

אוריאל בוסו: אני יודע שכשאני חיתנתי את הבן שלי, אנשים קיבלו את ההזמנות שלושה חודשים אחר כך, זה היה רלוונטי כמעט לברית.

יעקב מרגי: לא, אני נהניתי מזה, היה לי תירוץ.

אוריאל בוסו: אז אנשים כמוך זה בדיוק עזר להם.

אוריאל בוסו: אבל זו בעיה שאני יודע מקדמת דנא שקיימת.

יעקב מרגי: מסכנים אלה מהליכוד שלא הגיע אליהם הזמנות בזמן, חטפו בפריימריז.

אוריאל בוסו: אולי זה גם התוצאה.

אוריאל בוסו: ולכן אני חושב, שבאמת לאפשר את חלוקת הדואר, כפי שקיימת בצורה כזאת, זה דבר שחייב ומוכרח להמשיך לפעול בצורה כזאת.

אוריאל בוסו: ולהתייחס בדיוק לנקודות שעלו כאן בדוח הבעייתי הזה.

אוריאל בוסו: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה, אוריאל.

יעקב מרגי: בבקשה, אנטאנס.

אנטאנס שחאדה: בוקר טוב, כבוד היושב-ראש.

אנטאנס שחאדה: בקיצור נמרץ, אוסאמה חברי דיבר, והוא ממש עוקב אחרי התיק הזה שני, גם אימאן חברתנו הציגה את הבעיה.

יעקב מרגי: הוא שר התקשורת ברשימה המשותפת?

אוסאמה סעדי: שר הדואר קראו לי.

אנטאנס שחאדה: סניפי הדואר ביישובים הערביים צריכים שינוי מהותי, יסודי, כי סניפי הדואר הם סניף הבנק כמעט היחיד ביישובים הערביים.

אנטאנס שחאדה: בחלק מהיישובים שירותי הבנק שניתנים, במיוחד לאוכלוסייה הזקנה, זה באמצעות סניף בנק הדואר.

אנטאנס שחאדה: לכן אני מציע אולי לבנות מודל עסקי חדש, שונה, שיתאים לאוכלוסייה או ליישובים הערביים.

אנטאנס שחאדה: מודל כלכלי, עם סבסוד מהממשלה, כי אחרת זה לא יצליח, זה לא יעבוד.

אנטאנס שחאדה: אנחנו ראינו בג'דיידה-מכר איך שסגרו את הסניף, עד שפתחו עוד אחד, בטמרה צריך עוד סניפים.

אנטאנס שחאדה: יש מחסור בסניפים, וזה לא כלכלי מבחינת הזכיינים.

אנטאנס שחאדה: לכן צריך לחשוב על מודל כלכלי, מודל עסקי אחר.

אנטאנס שחאדה: ולפעמים תחרות לא תפתור הכול.

אנטאנס שחאדה: במקרה הזה תחרות לא תפתור הכול.

אנטאנס שחאדה: ואני לא יודע אם חברת מסר עובדת ביישובי הערביים, או אפילו מעט מאוד, תעדכן אותי אם אני לא טועה.

יגאל שטרית: אום אל-פחם ורהט.

אנטאנס שחאדה: ואנחנו צריכים לדחוף בכיוון הזה.

אנטאנס שחאדה: מודל עסקי מיוחד לפריפריה, שיתאים לרמת ההכנסות וההוצאות שם.

אנטאנס שחאדה: תודה רבה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת קרעי, הבמה שלך.

יעקב מרגי: אתה רואה איזה כיף לחכות - - - בלי הפרעות.

שלמה קרעי: תודה, אדוני היושב-ראש.

שלמה קרעי: ראשית, לגופו של דיון, כמו שאמרו קודם חבריי, וכמו שאמרת אתה, יש כאן קצת מחלוקת בעובדות.

שלמה קרעי: לפי מה שידוע לי, בלמעלה מ-1,000 יישובים כפריים היחידים שמחלקים, גם אצלי במושב בעוטף עזה, לא זכור לי שקיבלתי דואר פעם אחת דרך חברות אחרות חוץ מדואר ישראל.

שלמה קרעי: ואני חושב שאם מדברים כאן על תחרות, התחרות צריכה להיות הוגנת ושווה לכולם, אדוני היושב-ראש.

שלמה קרעי: אם רוצים כאן מנהלי החברות האחרות שתהיה תחרות פתוחה לכולם, שלא יבקשו מהצד השני של המקל שיגבילו את האפשרות לחופש מחירים.

שלמה קרעי: אנחנו בעד תחרות, בעד שוק חופשי, וזה הדבר שצריך להיות כאן לכולם, גם לדואר ישראל וגם לכל החברות האחרות.

שלמה קרעי: את חבלי הלידה של הקמת חברות - - -

יעקב מרגי: מיקי שאל איפה התקנות, הוא כבר רצה לגמור לחוקק.

אוסאמה סעדי: להצביע, מיקי?

יעקב מרגי: יו"ר קואליציה חרוץ.

שלמה קרעי: את חבלי הלידה של פתיחת השוק לתחרות עברנו, עברו כמה שנים מאז פתיחת השוק לתחרות, ועכשיו צריך להיות שוויון גם ברגולציה.

שלמה קרעי: הרי דואר ישראל לא מקבל תקציב מהממשלה או מהמדינה על חלוקת דואר ביישובים הכפריים, כמו שאגד למשל מקבלת תקציב על הסעת נוסעים ליישובים מבודדים.

שלמה קרעי: ולכן התחרות צריכה להיות הוגנת ושווה ופתוחה לכולם.

שלמה קרעי: נושא שני שאני רוצה לומר, אדוני היושב-ראש, מה שהזכירה קודם חברת הכנסת אתי עטייה, בנושא של מהפכת הסיבים האופטיים של התקשורת של השר יועז הנדל.

יעקב מרגי: אומנם זה לא הדיון, אבל משפט.

שלמה קרעי: משפט אחד.

שלמה קרעי: לפי הדברים שמתפרסמים יש שערורייה.

שלמה קרעי: השר מתעדף את כל יישובי הספר במדינת ישראל, הצפוני והדרומי, יישובי ספר מקבלים תעדוף מלבד יהודה ושומרון.

שלמה קרעי: מה, הם לא יישובי ספר?

שלמה קרעי: הם לא נכללים ביחד?

יעקב מרגי: שאלת?

יעקב מרגי: נקודה.

יעקב מרגי: יוסי דגן, שהיה כמו רוח תזזית, יצא כשאמרתי.

יעקב מרגי: הינה אני מצהיר לך כיו"ר ועדה: הסיבים לא יגיעו לשולחן ועדת הכלכלה אם לא תהיה פריסה מלאה, כולל - - -

שלמה קרעי: תעדוף, לא פריסה.

שלמה קרעי: תעדוף של כל יישובי הספר, כולל יהודה ושומרון.

יעקב מרגי: רגע.

יעקב מרגי: הרי זה הכול כלכלי, והולכת לקום קרן שתממן את הפריסה האוניברסלית במקומות הלא נוחים, ויהודה ושומרון ביניהם.

יעקב מרגי: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: אפילו אוסאמה סעדי - - -

יעקב מרגי: תודה, שלמה.

יעקב מרגי: מיקי, ברשותך אני רוצה לתת לדורית פרי, אזרחית שרוצה לדבר מדם ליבה.

יעקב מרגי: בבקשה, גברתי.

דורית פרי: שלום וברכה לחברי הוועדה ותודה רבה על ההזמנה.

דורית פרי: אני אומר בקיצור, קודם כול אני מעריכה אתכם על הדיון החשוב הזה.

דורית פרי: הסוגיה של רפורמה היא חשובה והיא קריטית, גם מבחינה כלכלית כמובן.

דורית פרי: אני רוצה רק להביע סוגיה קטנה, שחלק מהדוברים התייחסו אליה, והסוגיה נוגעת לנגישות של שירותי הדואר לתושבים, ובעיקר לזקנים, למבוגרים, לבעלי צרכים מיוחדים.

דורית פרי: שירותי דואר רבים לא ניתן לקבל לא דרך אפליקציות ולא דרך אינטרנט, ולא מסירה של חבילות ולא קבלה של חבילות, בוודאי ובוודאי כאשר בדואר יש בנק הדואר ורבים עומדים בתור.

דורית פרי: אני יכולה לספר מאבי, בן 90, ועוד רבים מחבריו, כאשר סניפי הדואר הולכים ונסגרים ואין היכן לקבל שירות דואר במרחק של שלושה ק"מ מסביב, תחשבו 30,000, 40,000 תושבים, שאין להם סניף דואר בנגישות של שלושה ק"מ בירושלים, לא תגידו פריפריה, אז קל וחומר מה קורה בפריפריה, כאשר תושבי בית צפאפא מגיעים לרסקו כדי לקבל את המשכורת שלהם, או תושבי עיסאוויה מגיעים לגבעה הצרפתית, ועומדים בתור שעות רבות כדי לקבל שירות פשוט, כאשר אין להם שום יכולת להשתמש באינטרנט ובאפליקציה כדי להזמין תור - - -

יעקב מרגי: תודה, גברתי, המסר הועבר.

אוסאמה סעדי: אפרופו בית צפאפא, ואני תושב בית צפאפא, היא צודקת.

יעקב מרגי: כל מה שאמרתם אתם צודקים.

יעקב מרגי: תקשיבו, אני אומר לכם: לא ייתכן, אנחנו פה לא נקבל תוכנית התייעלות שהיא תהיה חד צדדית, שמשלם המחיר היחיד יהיה האזרח.

יעקב מרגי: המשרד יצטרך לתת את הדעת.

יעקב מרגי: אם הוא מבקש התייעלות מרשות הדואר בצמצום, הוא יצטרך לתת מענה כנגד בפתרונות טכנולוגיים, בהנגשה.

יעקב מרגי: לא יהיה.

יעקב מרגי: אני אומר לך: אני לא הולך לעזוב את הנושא הזה.

יעקב מרגי: אני הולך לשים אותו על סדר-היום.

יעקב מרגי: אני אתן לך התייחסות בסוף.

יעקב מרגי: ואני מאמין שכך גם המשרד חושב.

יעקב מרגי: לא יהיה.

יעקב מרגי: אנחנו רוצים להתחדש, רוצים להשתכלל, אבל לא תהיה התייעלות, שהיחיד שישלם את המחיר זה האזרח שלא יקבל את השירות.

יעקב מרגי: חבר הכנסת מיקי מכלוף זוהר, בבקשה, אחרון חביב מחברי הכנסת.

מכלוף מיקי זוהר: לחלק את הנושאים לשניים.

מכלוף מיקי זוהר: יש נושא אחד שרציתי לדבר לגופו של עניין, ונושא נוסף – יוסי דגן כבר דיבר?

יעקב מרגי: לא.

מכלוף מיקי זוהר: אז אני אדבר אחריו.

יעקב מרגי: אתה רוצה שהוא ידבר?

מכלוף מיקי זוהר: קודם כול לגופו של דיון משפט אחד שאני רוצה לומר, משום שאני באתי גם לדבר על הנושא הזה, ואחר כך יוסי יאמר כמה דברים ואני אומר אחריו.

מכלוף מיקי זוהר: לגופו של דיון, תראו, אני חושב שדואר ישראל הוא גוף מאוד מאוד מיוחד, מאוד מאוד טוב ויעיל.

מכלוף מיקי זוהר: למרות שיש הרבה טענות שאני שומע פה ושם, אבל הוא גוף מאוד מאוד יעיל.

מכלוף מיקי זוהר: הרעיון של משרד התקשורת במקרה דנן נראה כמו רעיון נמהר מדי, לעשות פעולות נמהרות מדי, שיכול להיות שבסופו של דבר דווקא יפגעו באזרחים, לא ייטיבו עם האזרחים, וזה דבר שמאוד מטריד אותי.

מכלוף מיקי זוהר: דואר ישראל בסופו של יום זה גוף ממשלתי, והגוף הממשלתי הזה הוא גוף שהוא חומר ביד היוצר.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו ככנסת, כממשלה, יכולים לעצב את הדואר לרמת השירות הכי טובה והכי מקסימלית.

מכלוף מיקי זוהר: כל מה שאנחנו צריכים לעשות זה קצת לתקצב.

מכלוף מיקי זוהר: אם אנחנו נתקצב את הדואר ביותר כסף הוא יהיה גוף מצוין.

אוסאמה סעדי: הינה אני מדבר כמו יו"ר קואליציה.

אוסאמה סעדי: זה מה שדיברתי עליו.

מכלוף מיקי זוהר: מצוין.

מכלוף מיקי זוהר: הוא כבר גוף מצוין, והוא יהיה גוף עוד יותר מצוין.

מכלוף מיקי זוהר: ולכן אני חושב שהרעיון הזה, שמנסים פה להקים חברות דואר חדשות כאלו ואחרות, לא בהכרח יפתור את הסוגיה, יכול להיות שהוא אפילו יחמיר אותה.

מכלוף מיקי זוהר: לכן אני ראיתי את הרצון של שר התקשורת להציג עכשיו רעיונות חדשים, וזה מבורך.

מתן כהנא: נראה לי שיש למיקי מתפקדים ברשות הדואר.

יעקב מרגי: רגע, לא, מתן.

יעקב מרגי: עד עכשיו הדיון היה רציני, לא ניקח אותו לשם.

יעקב מרגי: הינה אני אומר לכם, מיקי לא היה פה, אבל אני אומר מה שאמרתי בפתיחה: את הדיון הזה אני יזמתי, אני גררתי את משרד התקשורת לכאן, הוא לא בא עם שום יוזמה עדיין.

מכלוף מיקי זוהר: ואני מקווה מאוד שהדברים האלה ייבחנו בצורה רצינית, משום שהדואר הוא גוף מאוד חזק, מאוד יעיל, מאוד טוב.

מכלוף מיקי זוהר: הוא שייך לממשלה, למדינה, אפשר להשקיע בו יותר משאבים, ואתם יכולים להיות בטוחים שזה בסוף רק יועיל לאזרחי ישראל.

יעקב מרגי: תודה, מיקי.

מכלוף מיקי זוהר: יוסי ואחר כך אני.

יעקב מרגי: יוסי דגן, תקשיב, קיבלתי דוח מהירות הבוקר ממני.

יעקב מרגי: יש לך שתי דקות, תאמר את מה שיש לך בנושא רשות הדואר, ואם יש לך חשש לגבי נושא אחר, עוד משפט אחד.

יעקב מרגי: בבקשה.

יוסי דגן: תודה רבה ליושב-ראש.

יוסי דגן: הסיפור הוא קשה, צר לי להגיד את זה.

יוסי דגן: אני נפגשתי עם השר יועז הנדל.

יעקב מרגי: לא כולם מכירים אותך, תציג את עצמך.

יוסי דגן: אני ראש המועצה האזורית שומרון.

יוסי דגן: במועצה שלי 50,000 תושבים, מתוך חצי מיליון תושבי יהודה ושומרון, מרחב השומרון כמעט 200,000 אזרחים.

יוסי דגן: הפריסה של האינטרנט, אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, כי אני ישבתי עם השר, הוא אמר לי את זה בפנים, העוזר שלו גם כתב לנו את זה שחור על גבי לבן – התעדוף הוא לא ליהודה ושומרון.

יוסי דגן: כלומר, בכל המקומות שהם לא מרכז הארץ, שמשתלם לבזק להקים את הפריסה - - -

יעקב מרגי: הוא צייר לך את העובדות.

יעקב מרגי: זה לא מהמשרד.

יוסי דגן: עובדות, עובדות.

אנטאנס שחאדה: זה התנחלויות, אדוני היושב-ראש.

יעקב מרגי: רגע, אדוני, אתה לא מפריע.

אנטאנס שחאדה: - - - אלה התנחלויות.

יעקב מרגי: אנטאנס, אני אוציא אותך.

אנטאנס שחאדה: למה?

יעקב מרגי: אני אוציא אותך.

אנטאנס שחאדה: למה?

יעקב מרגי: קריאה ראשונה.

שלמה קרעי: זה השטחים שהקדוש ברוך הוא נתן לעם ישראל.

יעקב מרגי: רגע.

יעקב מרגי: תנתק את הזום.

אנטאנס שחאדה: - - -

יעקב מרגי: אנטאנס, פעם שנייה.

מכלוף מיקי זוהר: אנטאנס, זה שאתה ויועז הנדל חולקים את אותה עמדה, זה צריך להטריד את כולנו.

יעקב מרגי: מיקי, תודה.

מכלוף מיקי זוהר: זה צריך להטריד את כולנו.

יעקב מרגי: מיקי, תודה.

יעקב מרגי: אל תפריע לי.

יעקב מרגי: אתה מפריע לי.

אנטאנס שחאדה: - - -

יעקב מרגי: אנטאנס, תודה רבה לך על ההפרעה.

יעקב מרגי: אתה בשנייה.

יעקב מרגי: תזכור.

יעקב מרגי: בבקשה.

יעקב מרגי: הדיון יותר רציני ממה שאתם חושבים.

יוסי דגן: הסיפור הוא מאוד פשוט, בחצי משפט.

יוסי דגן: הוא משליך, אגב, גם על ערבים.

יוסי דגן: אותי זה מעניין כי התשתית טובה לכולם, ביהודה ושומרון כולם מקבלים את אותה תשתית.

יוסי דגן: בזק אמורה לפרוס סיבים בכל הארץ, אבל היא לא פורסת במקומות שהם לא ערים גדולות, כי זה לא משתלם לה כלכלית, להעביר עד הבית.

יעקב מרגי: באת לדבר על הסיבים היום?

יוסי דגן: סיבים, סיבים.

יעקב מרגי: אבל זה לא דיון על הסיבים.

יוסי דגן: חשוב לי לומר, כי זה רלוונטי - - -

יעקב מרגי: בסדר, קח.

יעקב מרגי: אתה שמעת את ההצהרה שלי על הסיבים?

יוסי דגן: כן.

יוסי דגן: ברשותך - - -

יעקב מרגי: שמעת?

יעקב מרגי: כן או לא?

יוסי דגן: שמעתי בכבוד גדול.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: יאללה.

יוסי דגן: אני מדבר עכשיו על העובדות, כי אני חושב שהעובדות שנמסרו לוועדה אינן נכונות, ולכן באתי לפה.

יוסי דגן: עמדתך ברורה לי.

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: זה מעבר לעמדה שלי.

יוסי דגן: אני אומר בצורה פשוטה: הגיבוי שאמור להיות מאותה קרן, שאמורה להיבנות מהכסף שבזק אמורה להשלים לטובת העניין, יצא קול קורא, בשונה מכל משרדי הממשלה, נגיד במשרד הרווחה במעונות, שזה כל הקודם זוכה, זה לא קשור לגזע, מין, דת, מקום גאוגרפי, שיוך פוליטי; בשונה ממשרד החינוך, שזה שוויוני; כאן השר החליט שהוא מתעדף את אזורי הספר במדינת ישראל, כולם מצפון ועד דרום, בלי יהודה ושומרון.

יוסי דגן: הוא אומר את זה בפירוש.

יוסי דגן: הוא אמר לי את זה בפנים בפגישה – בפנים אמר לי – העוזר שלו כתב לנו את זה בצורה רשמית; הוא אמר את זה בזום לפני יומיים ל-100 תושבים מהשומרון שכעסו עליו, הוא ביקש להציג את זה, והוא אמר להם בפנים: אני לא נותן לכם, אתם לא בסדר העדיפות שלי.

יוסי דגן: ולכן אני אומר בצורה ברורה, שמשרד ממשלתי כמו משרד התקשורת – ואני מכבד את השר, זה קשור, זה לא אישי – משרד ממשלתי שעושה רפורמה, וגורם ברפורמה ביודעין, קודם כול שיהיו שלוש רמות: תהיה רמה של מרכז הארץ, שיקבלו בצורה מלאה בחינם; תהיה רמה של הפריפריה ואזורי קו העימות, גליל, נגב וכו', שיקבלו עם סבסוד שהרשות צריכה להשלים; ויהודה ושומרון, שזה גם קו עימות וגם פריפריה, לא יקבלו שום דבר כי הם לא היו בסדר העדיפויות.

אנטאנס שחאדה: לא, זה התנחלויות, לא פריפריה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אנטאנס.

אנטאנס שחאדה: דרך אגב - - -

יעקב מרגי: אנטאנס, אני אוציא אותך.

יעקב מרגי: פעם שלישית, נא להוציא את חבר הכנסת אנטאנס.

אנטאנס שחאדה: עדיין אין להם - - -

יעקב מרגי: לא יהיה דיון פוליטי פה.

שלמה קרעי: אז לך לפרלמנט הפלסטיני ותדאג להם.

שלמה קרעי: לך לפרלמנט הפלסטיני ותדאג לרשות הפלסטינית.

שלמה קרעי: כאן לא מעניין אותנו הרשות הפלסטינית.

אנטאנס שחאדה: אתה תשתוק - - -

מאיר כהן: זה דיון מקצועי.

יעקב מרגי: תוציא אותו, בבקשה.

יעקב מרגי: תוציא אותו.

יעקב מרגי: קרעי, אין לי בעיה להוציא אותך.

אוריאל בוסו: אבל הוא רוצה לעזור גם לתושבים הערבים.

יעקב מרגי: נא לסכם.

אנטאנס שחאדה: תודה, כבוד היושב-ראש.

יעקב מרגי: תודה רבה לך על ההפרעה.

אנטאנס שחאדה: זה לא מתאים.

אנטאנס שחאדה: ממש לא מתאים.

אנטאנס שחאדה: (חבר הכנסת אנטאנס שחאדה יוצא ממליאת הוועדה.

אנטאנס שחאדה: )

יוסי דגן: אני מודה לך, אדוני היושב-ראש.

יוסי דגן: זה באמת דיון רציני ולא פוליטי.

יוסי דגן: ואני חייב לומר, אני מסכם את דבריי, אני מזועזע מהדבר הזה באמת כאזרח של המדינה, ובאתי לבקש את עזרתך ואת עזרת הוועדה, להציב תמרור אדום למשרד התקשורת.

יעקב מרגי: אני מזמין אותך לדיונים על פריסת הסיבים האופטיים שיהיו פה בוועדה.

יוסי דגן: ברשותך, חצי מיליון מאזרחי מדינת ישראל הם לא סוג ב'.

יוסי דגן: ואני מבקש שכל רפורמה ורפורמה שמגיעה אליכם לוועדה, תאמרו בבקשה למשרד התקשורת שאתם לא - - -

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: זה לא הנושא.

יעקב מרגי: תודה.

מאיר כהן: אדוני, בלי שום היבט פוליטי, ואני תומך גדול של יהודה ושומרון, למה אסור לשר לייצר סדרי עדיפות משלו?

מכלוף מיקי זוהר: אני אענה לך.

יעקב מרגי: לא, אין תשובות.

יעקב מרגי: מיקי, תעשו לי טובה.

יעקב מרגי: מאיר, אתה חוטא לדיון.

אוריאל בוסו: אבל, היושב-ראש, יש לי כבר G4 וקליטה, להם אין בכלל.

אוריאל בוסו: אז צריך לתעדף.

יעקב מרגי: תקשיבו, אני רוצה משפט סיכום.

יעקב מרגי: אני אומר בצורה חד משמעית – חד משמעית – כשיהיה דיון על פריסת הסיבים, מקומם של יהודה ושומרון לא ייפגע.

יעקב מרגי: לא ייפגע.

יעקב מרגי: יהיה פתחון פה והצהרנו, ואמרתי והצהרתי.

אוריאל בוסו: אבל כן צריך לתעדף.

אוריאל בוסו: לי יש G4 קליטה בפתח תקווה, לו אין אפילו - - -

יעקב מרגי: לקח לי ארבע שעות ללמוד, ועוד לא למדתי כלום בסיבים.

יעקב מרגי: אתה רוצה עכשיו באמירה של יוסי דגן, שאני אומר לך איך זה הולך?

אוריאל בוסו: אני מכיר את יוסי דגן.

יעקב מרגי: הולך להיות תעדוף של כל הפריפריה, כולל יהודה ושומרון.

יבגני סובה: יעקב, הם שבעים הבטחות על הסיפוח, אני מבין אותם.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: סליחה, תנו לנו לסיים את הדיון על הדואר.

מכלוף מיקי זוהר: אני יכול להגיד משהו?

יעקב מרגי: עוד מעט.

יעקב מרגי: בן סוכמן, מנכ"ל בארי.

מכלוף מיקי זוהר: בן, אם אתה מנכ"ל בארי, אם תוכל להגיד מי הבעלים שם, אם יש איזה ניגוד עניינים בסיפור הזה.

יעקב מרגי: שנייה, מיקי.

יעקב מרגי: בבקשה, יש לך שתי דקות, תאמר מה שיש לך לומר.

בן סוכמן: שלום רב למכובדיי, תודה על הדיון - - -

מכלוף מיקי זוהר: שמעת מה ביקשתי שהוא יענה?

מכלוף מיקי זוהר: אני מבקש ממך שהוא יענה על השאלה, עם יש חשש לניגוד עניינים, ואם יש איזשהם בעלים מיוחדים שקשורים אולי בעבר של יועז הנדל או משהו כזה, אם אפשר להעביר את זה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: בבקשה.

מכלוף מיקי זוהר: אני יודע מה אני אומר, תאמין לי.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

בן סוכמן: בתשובה ליושב-ראש הקואליציה, דפוס בארי הוא בבעלות של קיבוץ בארי, שיושב בעוטף עזה, ליד נתיבות, שדרות.

בן סוכמן: דפוס בארי חוגג השנה 70 שנה להקמתו, מפרנס קרוב ל-1,000 משפחות כאן בעוטף עזה.

בן סוכמן: דפוס בארי הוא שחקן משמעותי בשוק הדואר בשנים האחרונות.

בן סוכמן: ואני רוצה לדבר על הרפורמה שעתידה לפגוע בצורה משמעותית ביכולת של שחקני דפוס להמשיך ולפעול בתחום הזה.

בן סוכמן: בעצם הרפורמה של משרד התקשורת שעומדת לפניכם של דוח רוזן הולכת לאפשר בצורה בלתי סבירה ובלתי הגיונית לחברת הדואר לפעול בתחום הדפוס.

בן סוכמן: הדבר משול לאפשר לשחקן כמו חברת חשמל להקים חברות שיעשו חשמל באופן פרטי.

בן סוכמן: נותנים לשחקן ענק, משמעותי, שההכנסות שלו הן 2 מיליארד שקל, להיכנס לתחום משיק, ובאופן הזה ברצותו הוא ישתלט על השוק הזה ולא יותיר לשחקנים האחרים בתוך השוק הזה שום מקום ושום מרחב מחיה.

בן סוכמן: זה הדבר הראשון שחשוב מאוד להבין לגבי הרפורמה הזאת.

בן סוכמן: הדבר השני שחשוב להבין זה שבפעם הראשונה הולכים לאפשר למונופול לפעול ולתת מחיר שונה לגופים על מנת לספק בפריפריה.

יעקב מרגי: דפוס בארי, אל תשתמש במילה מונופול, כי אתה בדרך לשם עוד מעט, בתחומים מסוימים.

יעקב מרגי: דבר חופשי, אתה לא חייב להגיב לי.

בן סוכמן: ידידי דני גודלשטיין אמר שחברת הדואר היא לא מונופול.

בן סוכמן: חברת הדואר היא מונופול של 100% בדואר היחידני; חברת הדואר היא מונופול של 100% במרכזי חלוקה; חברת הדואר היא מונופול של 100% בדואר רשום; חברת הדואר היא מונופול כמעט מוחלט בכל החבילות שמגיעות לארץ, קרוב ל-90% מהחבילות שמגיעות לארץ מחולקות על ידי דואר ישראל מתוקף הסכמי UPU.

יעקב מרגי: תודה.

בן סוכמן: רק מילה אחרונה, ברשותכם: הרפורמה הנדרשת צריכה לתת מגרש משחקים מאוזן.

בן סוכמן: התחרות עוד לא חזקה מספיק כדי שיתאפשר לחברת הדואר לעשות כרצונה.

בן סוכמן: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: רן מלמד, פורום ארלוזורוב.

רן מלמד: בוקר טוב, תודה רבה לאדוני, אני אעשה את זה מאוד קצר.

רן מלמד: קודם כול אני רוצה להגיד שתחרות זה דבר טוב, ותחרות זה דבר שיכול בהחלט להועיל, אם אנחנו עדיין שומרים גם על הזכויות של הציבור שמקבל בסופו של דבר את השירות.

רן מלמד: ונדמה לי שבכל הדיון שנעשה היום, שכחו קצת שני גורמים: אחד זה מקבלי השירות, בעיקר בפריפריה ובצפון, למרות הדברים שנאמרו פה.

יעקב מרגי: מכובדי, לא שכחתי אותם, תבעתי את עלבונם.

רן מלמד: אני יודע.

רן מלמד: אמרתי: למרות הדברים שנאמרו פה, אני חושב שהם צריכים לקבל ביטוי הרבה יותר חזק בדיון, מעבר לאינטרסים הכלכליים.

רן מלמד: והדבר השני זה גם העובדים שנמצאים היום בחברת הדואר.

רן מלמד: יש היום כמה אלפי עובדים בחברת הדואר, חלקם הלא-מבוטל הם אנשים בגיל יחסית מבוגר.

רן מלמד: המשמעות היא שדרישות של התייעלות שיגרמו לפיטורים או סיום העסקה, מביא אותם למצב שעבודה חדשה לא תהיה להם.

רן מלמד: אני רוצה להגיד שלושה דברים, שאני חושב שהם חשובים, והוועדה צריכה להביא אותם אחר כך לידי ביטוי.

רן מלמד: הראשון, אנחנו מכינים ממש בימים האלה סקירה משווה בעולם על המשמעויות של דואר ממשלתי ואיך הוא עובד במקומות נוספים בעולם.

רן מלמד: אנחנו נציג את זה לפניך, אדוני, ואני חושב שאתם צריכים להביא את זה לידי חשיבה, כי אני חושב שיש משמעות, מהנתונים שאנחנו כרגע אוספים, למה קורה בעולם.

רן מלמד: הדבר השני, כמה דברים קטנים שאולי כדאי שמישהו יביא בחשבון.

רן מלמד: כשמדברים על התייעלות וקיצור תורים, צריך להבין שלפעמים קיצור התורים נדרש על ידי גופים אחרים שמשתמשים במערכות הדואר והם גורמים לעומסים הגדולים.

רן מלמד: דוגמה קטנה, הביטוח הלאומי.

רן מלמד: הביטוח הלאומי משלם קצבאות נניח ב-28 בחודש.

רן מלמד: ב-28 בחודש המשמעות היא שרוב סניפי הדואר שבהם מחלקים קצבאות לאנשים נמצאים בתפוסה אדירה, ואנשים צריכים לבזבז יום עבודה, או יום שהוא לא עבודה אבל יום חיים שלהם, כדי לקבל את הקצבה שלהם.

רן מלמד: היו ניסיונות לחלק את הכספים, למשל באמצעות כרטיסי דביט וכרטיסים אחרים בתקופת משבר הקורונה, למיטב ידיעתי זה לא עבד ממש טוב.

רן מלמד: מה שכן אפשר לעשות זה לבוא בדיונים עם הביטוח הלאומי, כולל אגב בחקיקה של הוועדה או ועדה אחרת פה בכנסת, ולפצל את חלוקת הקצבאות של ה-28 בחודש ליומיים, ל-27 ול-28.

רן מלמד: בצורה כזאת חסכת באופן מיידי, פתחת את התורים העצומים שיש.

רן מלמד: אני חושב שיש לא מעט כלים נוספים.

רן מלמד: אנחנו מכינים בפורום ארלוזורוב מסמך מאוד מפורט עבורכם, ואנחנו נשמח להציג אותו בדיון הבא בנושא הזה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: בקי קשת.

יעקב מרגי: בבקשה, גברתי.

בקי קשת: תודה רבה, אדוני.

בקי קשת: אני אקצר ולא אחזור על הדברים שכבר נאמרו, אבל שתי נקודות שאני עוד רוצה להדגיש: אחד, חוקים רבים במדינה שמתבססים על זמן שלוקח לדואר להגיע לאנשים.

בקי קשת: אני עוסקת בהוצאה לפועל או דברים כאלה, ויש הנחה בחוק שאם שלחו לאנשים דואר זה הגיע אליהם, וזה הגיע אליהם תוך זמן מסוים, ובהתאם נותנים את זמן התגובה.

בקי קשת: אם אנחנו מדברים על משהו שיאפשר להעביר רק פעם-פעמיים בשבוע במקום כל יום דואר לאנשים, צריכים להבין שיש לזה משמעויות רחבות שפוגעות בזמן תגובה של אנשים על פי חוק.

בקי קשת: זו הערה ראשונה.

בקי קשת: הערה שנייה, אנחנו בעצם טיפלנו עם עוד ארגונים, עשינו קו חם ארצי לקורונה בתקופה האחרונה, והגיעו אלינו הרבה מאוד אנשים שאין להם שום נגישות דיגיטלית.

בקי קשת: הדיגיטציה בישראל זה שירות נפלא לרוב הציבור, אבל ככל שאנחנו מתקדמים יותר בלעשות את השירותים דיגיטליים, כך אנחנו יותר מקשים על הציבור שאין לו גישה.

בקי קשת: ולכן מבחינת המחויבות שלנו, ככל שחלקנו רוצים מאוד ליהנות מהדיגיטלי, אנחנו צריכים להבין שתהיה פחות ופחות כדאיות כלכלית ויותר חובה של המדינה להשקיע את הכסף בפערים האלה, כי יהיו פחות אחוזים.

בקי קשת: עדיין אנחנו לא רוצים להגיע למצב שאותם אנשים שאין להם נגישות דיגיטלית – הזקנים, אנשים שאין להם מחשב – אנחנו חייבים לדאוג גם להם.

בקי קשת: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: פרופ' זיו רייך, הפסקנו אותך, אבל תתמקד, בבקשה.

זיו רייך: קודם כול תודה רבה.

זיו רייך: אני אתמקד.

זיו רייך: אני אתמקד בשני נושאים בלבד.

זיו רייך: אחד זה עיקרון האוניברסליות.

זיו רייך: עיקרון האוניברסליות קובע שאזורים פחות רווחיים יסבסדו אזורים רווחיים.

זיו רייך: אנחנו רואים את זה בשירותים רבים: אנחנו רואים את זה בבזק, אנחנו רואים את זה בהוט, ביס.

זיו רייך: הרי לא ייתכן, ואנחנו יודעים שזה לא קיים, שבפריפריה לא משלמים יותר על שירותי יס, לא משלמים יותר על בזק, לא משלמים יותר על לוויין, לא משלמים יותר על חשמל, לא משלמים יותר על שום דבר אחר שהוא בפיקוח ממשלתי.

זיו רייך: אז למה שבדואר הם יהיו החלוצים, והדואר יקבלו מחיר שהוא יהיה מחיר דיפרנציאלי, שאזורים אחרים בעצם יפסידו מזה בסופו של יום, גם בדואר הכמותי לא ישתלם לשלוח להם, חברות גדולות יעשו פעולות בשביל לא להעביר להם, ובעצם נפתח פה סנונית ראשונה שתבצע תמחור לשירותים בכבלים, בלוויין, בבזק, באינטרנט.

זיו רייך: הרי מי שבפריפריה לא משלם יותר לאינטרנט ממישהו בתל אביב.

זיו רייך: זה הנושא הראשון.

זיו רייך: הנושא השני והאחרון שאני רוצה להעלות זה נושא פתיחת השוק לתחרות.

זיו רייך: פתיחת השוק לתחרות חייבת להיות מדורגת, חייבת להיות בפיקוח, וחייבים לתת לה רגולציה ובקרה שוטפת.

זיו רייך: ואם יושבים פה רשות התחרות, אז חשוב שהם גם ישימו לב לנושא הזה.

זיו רייך: עד היום אני לא ראיתי שהרגולטור הצליח לעשות את זה בצורה נכונה.

זיו רייך: אני מאוד מקווה שזה עכשיו ייעשה בצורה נכונה.

זיו רייך: למה כוונתי?

זיו רייך: ועדת רוזן המליצה, בניגוד למתווה שאני המלצתי, היא אמרה: כן, צריך לפתוח את השוק לתחרות כמו ועדת רייך, אבל באופן מיידי.

זיו רייך: האופן המיידי הזה גורם לכך שדואר ישראל יקבל גמישות תעריפים מיידית, ללא פיקוח וללא אישור ובקרה מראש של משרד התקשורת, כפי שאני דרשתי.

זיו רייך: יש חשש גדול וכבד, ואנחנו רואים דוחות של מבקר המדינה במשך שנים רבות על דואר ישראל, שמה יעשה הדואר?

זיו רייך: הוא יוריד את המחירים בשלב הראשון, כולנו נשמח, הציבור יקבל מחירים זולים.

זיו רייך: מהר מאוד המתחרים פשוט מאוד ייעלמו לנו, הדואר יעלה את המחירים, יוריד את רמת השירות וכבר לא יהיו מתחרים בשוק.

זיו רייך: אני דרשתי שלא יהיה מחיר טורפני.

זיו רייך: אני דרשתי בוועדה שלי שמשרד התקשורת יבדוק את המחירים קודם לכן, יראה שהמחירים לא טורפניים, יאשר אותם.

זיו רייך: ורק אחרי שהוא יאשר אותם, ייתן יד חופשית לדואר לקיים את אותם מחירים.

זיו רייך: אלה שני נושאים חשובים מאוד, הפגיעה בפריפריה והפגיעה בתחרות.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אני מאוד מודה לך.

יעקב מרגי: פרסיקו, בבקשה, משרד התקשורת.

עמית פרסיקו: אני ראש מטה שר התקשורת.

עמית פרסיקו: אני רוצה להגיב לדאגות המוצדקות של חברי הכנסת פה, ואני חושב שהרבה מאוד מהדאגות היה אפשר למנוע, פשוט על ידי קריאת החלטת הממשלה, שפשוט עברה כבר, שבה יהודה ושומרון מקבלים מעמד, ואני לא אלאה אתכם בלהקריא את זה, מעמד זהה.

מאיר כהן: אבל אומר ראש המועצה: לא.

עמית פרסיקו: ואני רוצה להסב את דאגתכם למה שבאמת מדאיג, כי כמו שאמרו פה חברי הכנסת בשום שכל, חברות יפרסו איפה שכלכלי לפרוס, ואיפה שלא כלכלי לפרוס, בין היתר ביהודה ושומרון ובפריפריה, בשביל זה אנחנו צריכים להעביר את החלק השני של החלטת הממשלה, וזה חוק הסיבים.

עמית פרסיקו: חוק הסיבים עושה את כל התמרוץ שאמרנו, שבעצם יביא לפריסה באותם אזורים.

עמית פרסיקו: הדבר הזה ממתין להחלטת ועדת שרים לחקיקה, יושב-ראש הוועדה פה מכיר את החוק הזה היטב, התחייב להעביר אותו בהקדם האפשרי.

עמית פרסיקו: ושוב, אם באמת מושא הדאגה פה הוא יהודה ושומרון - - -

יעקב מרגי: אם שר האוצר ישחרר לי אותו, בלי שום קשר לחוק ההסדרים, אני מחר מתחיל איתו.

עמית פרסיקו: בהחלט.

עמית פרסיקו: החוק הזה מוסכם על כל חברי הבית, ואנחנו מאוד מצפים להעביר אותו.

יעקב מרגי: יהיה אפשר להעביר מעטפות דרך הסיבים?

יעקב מרגי: אני אקשר את הדיון הזה לסיבים.

יעקב מרגי: איך יוסי דגן הצליח להשחיל לנו את הסיבים בתוך מעטפה בלי בול.

יעקב מרגי: אפילו לא שילם על הבול.

עמית פרסיקו: אז דבר ראשון, אני ממליץ ליוסי דגן לקרוא את החומר, אנחנו גם נעביר לך אותו.

עמית פרסיקו: ודבר שני, את הלחץ הייתי מפנה דווקא למי שתוקע את חקיקת הסיבים כרגע, מה שבאמת יהפוך את יהודה ושומרון למקום שנהנה מאינטרנט מהיר, כמו שאר אזורי הפריפריה בישראל.

יעקב מרגי: תודה.

עמית פרסיקו: אני רק רוצה להגיד מילה על הדואר, כי על זה התכנסנו.

עמית פרסיקו: השר רואה בזה חשיבות מאוד מאוד גדולה.

עמית פרסיקו: הוא מאוד מעריך את העבודה שהדואר כבר עשה ואת עובדי הדואר.

עמית פרסיקו: הוצג לכם פה מתווה ששוב, גם צריך להגיע בחקיקה, וכמו שאמר אורן לביאן, חלק מהדברים נוכל לעשות כבר בחודש הבא, כשהדואר יגיעו עם המלצות לשיפור השירות, ואנחנו מקווים שכל האזרחים יוכלו ליהנות מהדבר הזה.

עמית פרסיקו: שוב, אנחנו מוכנים לחזור לוועדה אחרי שיוצגו ההמלצות לשיפור השירות, לתת לכם להתרשם ולחוות דעתכם.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: לביאן, ואחר כך אתן למיקי לפני הסיכום.

יצחק פינדרוס: רק לא קיבלתי תשובות על השאלות, אדוני יושב-ראש הוועדה.

יצחק פינדרוס: שאלתי שלוש שאלות ולא קיבלתי עליהן תשובה.

יעקב מרגי: הדיון לא הסתיים.

יעקב מרגי: דיון ראשון בסדרה.

מכלוף מיקי זוהר: פינדרוס, פה זה לא המוסדות הלאומיים.

יעקב מרגי: זה לא "שעת נעילה" של תאגיד השידור הציבורי.

יצחק פינדרוס: מיקי, אתה עוד לא שם, מאיפה אתה יודע מה זה המוסדות הלאומיים?

יצחק פינדרוס: כשתגיע לשם תגיד לי.

יעקב מרגי: בבקשה, הינה התחילו העקיצות הפוליטיות.

יעקב מרגי: בבקשה, לביאן, בקצרה.

אורן לביאן: ראשית, אני רוצה להגיד, שאין פה עבודה נמהרת, זה עבודה מאוד מדודה, שקולה, אנחנו שומעים את כולם.

אורן לביאן: הוועדה ביקשה מאיתנו להשמיע משהו שנמצא בהליך.

אורן לביאן: ברגע שהכול יגובש בתהליכים - - -

יעקב מרגי: לכן הזמנו אותך בעוד כמה שבועות, כשיהיה לך - - -

אורן לביאן: אני רוצה להגיד משהו על הפריפריה, כי אני מנהל מינהל הדואר.

אורן לביאן: כל הטענות על מחיר דיפרנציאלי שיפגע באזרחים, כל הטענות של סגירת סניפים, כל הטענות של דואר נע – הן לא נכונות.

אורן לביאן: אנשים לא קוראים נכון - - -

מאיר כהן: הן לא נכונות או הן לא יהיו - - -

אורן לביאן: אני אומר לך: לא תהיה סגירת סניפים בפריפריה בלי שיהיו ערוצים ישירים ותחליפים.

מאיר כהן: מצוין.

אורן לביאן: אפילו בדוח הוועדה כתוב שיבחנו את כמות הפעולות במזומנים, כי כן המשרד והשר ערים לאוכלוסיות החלשות.

אורן לביאן: המחיר הדיפרנציאלי בדואר כמותי נועד למנוע תופעה כלכלית, abuse של השירות האוניברסלי.

אורן לביאן: אני אתן דוגמה: בנק הפועלים מתקשר עם בית דפוס מסוים.

יעקב מרגי: החלטת להיות לביאן בכל אופן.

יעקב מרגי: חזרת לעצמך.

אורן לביאן: כי יש פה דברים שאני רוצה להציג אותם נכון.

אורן לביאן: בנק הפועלים ששולח או חברת חשמל ששולחת בכל הארץ, לכל תיבות המכתבים, היא פונה לבית דפוס: תדפיס לי ותן לי את מחיר החלוקה.

אורן לביאן: בית הדפוס נותן מחיר, נניח 2.20 שקל.

אורן לביאן: הוא לוקח איפה שהמתחרה מחלק במחיר שנמוך מהמחיר המפוקח, הוא נותן את זה למתחרה, שמחלק בדרך כלל באזורים רוויים, יש את המגבלה של מרכזי החלוקה, אני תיכף אתייחס אליה.

אורן לביאן: ואת האזורים שעולה למתחרה לחלק יותר מהמחיר המפוקח של הדואר הוא נותן לדואר.

אורן לביאן: יוכל הדואר לתת לזה מחיר שיהיה מבוסס עלות.

אורן לביאן: אנחנו יודעים לבדוק.

אורן לביאן: מי שאמר שמסירים פיקוח מחירים טועה.

אורן לביאן: עוברים לשיטה אחרת, אני אמרתי, שיטה של מחיר סביר, עם רצועה עליונה ותחתונה, עם מניעת סבסוד צולב, עם חובה על הדואר להגיש דוח רבעוני לפי מגזרי פעילות.

אורן לביאן: יש מנגנוני פיקוח הדוקים.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: שמעת את הצלצול?

קריאה: אנחנו לא קראנו את אותו הדוח.

יבגני סובה: נקודות חלוקה אתה יכול להתייחס בבקשה?

יעקב מרגי: לא עכשיו.

יבגני סובה: חצי שאלה.

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: אתה יודע מה אתה ביקשת?

יבגני סובה: ביקשתי דיון נוסף בעניין הזה.

יעקב מרגי: לא, אתה יודע מה אתה ביקשת עכשיו?

יעקב מרגי: ביקשת עכשיו ליישם את הרפורמה.

יעקב מרגי: שיגישו לנו את התוכניות ונראה.

יעקב מרגי: זה העוקץ המרכזי.

יבגני סובה: ברור שזה העוקץ המרכזי.

יבגני סובה: לפחות תתחיל לענות.

יצחק פינדרוס: יעקב.

יעקב מרגי: רגע.

יעקב מרגי: פינדרוס, אני מעריך את הסבלנות שלך.

יעקב מרגי: לביאן, משפט סיכום.

יעקב מרגי: סיימת?

יצחק פינדרוס: אבל היו שלוש שאלות ששאלתי.

יצחק פינדרוס: האם הוא יכול להתייחס אליהן?

יעקב מרגי: בדיון הבא אתה תהיה פה.

אורן לביאן: אני אענה לגישה של מרכזי החלוקה בקצרה.

אורן לביאן: ראשית, הוועדה עושה את כל המלצות ועדת רייך, בראשות פרופ' זיו רייך המכובד, רק היא עושה את זה בבת אחת, כי חלפו שש שנים מאז ההמלצות.

יצחק פינדרוס: והן בוצעו או לא בוצעו?

יצחק פינדרוס: הן בוצעו או לא בוצעו?

יצחק פינדרוס: מרכזי החלוקה היו פתוחים או לא היו פתוחים?

יעקב מרגי: פינדרוס, אני אנעל את הזום.

מאיר כהן: לא בוצעו.

אורן לביאן: לא, אני אענה, ההמלצות בוצעו במלואן.

יעקב מרגי: לביאן, תודה רבה לך.

קריאה: יש פער בין הדברים לאמת.

יעקב מרגי: אני אוהב את אלה שבאים לוועדות ולא קונים את הטיפים שלי.

יעקב מרגי: אני מעריך אותם.

יעקב מרגי: וואלה, אני מבסוט.

יעקב מרגי: ואחר כך אמר - - - למה הוא יצא חבול, פצוע?

יעקב מרגי: אני אומר לו: תשאל אותו.

יעקב מרגי: אז למה, אתה רוצה להיות חבול, פצוע?

יעקב מרגי: זה לא הדיון עכשיו.

יעקב מרגי: אתה רוצה להחזיר אותי ל-09:00 בבוקר.

יעקב מרגי: בבקשה, מיקי, לפני הסיכום.

מכלוף מיקי זוהר: אז קודם כול, בעניין הפתרון לאוכלוסיות שאין להן יכולות דיגיטליות, אני חושב שאפשר לומר שהדואר בסופו של דבר יכול לחבור לישראל דיגיטלית.

מכלוף מיקי זוהר: אני חושב שצריך לשקול את העניין הזה, ואולי ככה אפשר למצוא פתרון לאוכלוסיות מוחלשות בנושא הדיגיטל.

מכלוף מיקי זוהר: זו באמת הצעה פה לדואר על הדרך.

מכלוף מיקי זוהר: אבל ברשות

מכלוף מיקי זוהר: כם אני רוצה לדבר על סוגיה נוספת שהעלה פה חברי, ראש מועצת השומרון יוסי דגן.

מכלוף מיקי זוהר: עניין יהודה ושומרון הוא עניין שאי-אפשר להתעלם ממנו.

יעקב מרגי: אבל מיצינו.

מכלוף מיקי זוהר: רגע, אדוני, מיצית, אבל אני כיו"ר הקואליציה רוצה להביע את עמדתי, ורוצה לבקש מאדוני שידע שהסוגיה הזאת היא לא רק חשובה ואקוטית, היא אפילו יכולה להביא לכדי החלטה שלי כיו"ר הקואליציה למנוע החלטות והצבעות בנושאי משרד התקשורת פה בוועדה עד שהסוגיה הזאת תיפתר.

מכלוף מיקי זוהר: ולכן חשוב לי לומר את זה, כדי למנוע את המשבר הזה.

מכלוף מיקי זוהר: הרי אין לנו עניין לעכב פעולות ועבודה של משרד התקשורת כאן בוועדה, יש לנו דווקא עניין שתמיד - - -

יצחק פינדרוס: מה קורה, אני מגויס היום או שאין צורך?

מכלוף מיקי זוהר: היום אתה לא מגויס.

יעקב מרגי: יש לך מזל שזה מה שאמרת, פעם מיקי לוי אמר דברים אחרים בזום.

מכלוף מיקי זוהר: אבל, פינדרוס, אם צריך, אנחנו נגייס אותך.

מכלוף מיקי זוהר: אתה יודע שאני יודע לגייס אותך, פינדרוס.

יבגני סובה: הינה, מיקי חזר לאיומים.

יבגני סובה: לפני כמה שעות אמרת שאתה רוצה לפתוח דף חדש.

מכלוף מיקי זוהר: אני מבקש ממך באמת לכבד - - -

יבגני סובה: זה רק מתוך חברות, מיקי, זה בסדר.

מכלוף מיקי זוהר: אבל אני בסוף אדבר עם הבוס שלך, לא יהיה לך - - -

יבגני סובה: הינה התחלת, אתה רואה?

מכלוף מיקי זוהר: עכשיו זה איום – בצחוק.

מכלוף מיקי זוהר: תראו, מה שאני רוצה להגיד זה דבר אחד: אני אומר כיו"ר הקואליציה, שאם וכאשר נושא הסיבים האופטיים לא ייפתר ביהודה ושומרון, לא נוכל לאפשר למשרד התקשורת להעביר פה פעולות בכנסת.

מאיר כהן: מיקי, למה ?

מכלוף מיקי זוהר: משום שזו סוגיה שחוצה בסופו של דבר גבול שלא צריך לחצות.

מכלוף מיקי זוהר: לא צריך לחצות.

מאיר כהן: אני מסכים איתך שהוא צריך לתת תוכנית שכוללת את הכול, אבל אם יש הדרגתיות, למה?

מאיר כהן: אתה תמנע ממישהו להשקיע בירוחם, כי אתה חושב - - -

מכלוף מיקי זוהר: שר תקשורת שמציג עצמו כאיש ימין, כאיש ארץ ישראל, לא יוכל לקפח את יהודה ושומרון.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו לא נוכל לאפשר תא זה.

יעקב מרגי: תודה, מיקי, האמירה שלך ברורה.

מאיר כהן: אני נגד קיפוח יהודה ושומרון, אתה יודע את דעתי.

מכלוף מיקי זוהר: אני רציתי לומר את זה פה, ואני אומר את זה בצורה ברורה.

מכלוף מיקי זוהר: ואם יהיה צורך, אנחנו ניאבק כדי שהדבר הזה יקרה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: דני גולדשטיין, אחרון הדוברים, ואני מסכם.

יעקב מרגי: משפטים ספורים, לא יותר.

דני גולדשטיין: שני משפטים.

דני גולדשטיין: א' תודה רבה, כבוד היושב-ראש.

דני גולדשטיין: אני רק רוצה להגיד שוב: הדואר עובד שנים למען הציבור.

דני גולדשטיין: מטרתו של הדואר לייעל את השירותים ולתת שירות טוב יותר, ואנחנו עושים המון חמש שנים ויותר, בשביל להזיז את המערכת קדימה.

דני גולדשטיין: דבר שני, יכולים לדבר כמה שרוצים, השוק הגדול הוא השוק של הדואר הכמותי, הדואר העסקי.

דני גולדשטיין: בתחום הזה הדואר אפילו אפס נתח שוק.

דני גולדשטיין: ידברו וינסו לטשטש אתכם כמה שתרצו, אבל זו העובדה.

יעקב מרגי: דני, תודה.

דני גולדשטיין: שיעשו בדיקה, כמו שאמרו על שקיפות, מי מחלק בפריפריה, ואז תבינו שדואר ישראל, עם התשתיות שלו והרצון שלו לטובת הציבור, הוא הפתרון.

קריאה: יש פער בין הדברים לאמת.

יעקב מרגי: לסיכום, הדיון היום הינו הדיון הראשון מתוך סדרת דיונים שהוועדה תקיים בנושא.

יעקב מרגי: הוועדה תקיים דיון נוסף בקרוב, שבו תוצג לוועדה תוכנית של חברת הדואר למשרד התקשורת, שבו הוועדה תבחן את שיפור השירות לציבור שמציעה חברת הדואר.

יעקב מרגי: הוועדה מבקשת מחברת הדואר להגיש במקביל לוועדה את תוכנית ההתייעלות.

יעקב מרגי: הוועדה בעד תחרות מלאה, תחרות הוגנת ופתוחה לכולם, ותבחן בקפידה את פתיחת התחרות בענף הדואר, כמובן בשחרור החסמים, ואיך התחרות תשפיע על האזרחים.

יעקב מרגי: הוועדה בדעה שלא ייתכן שמשרד התקשורת וחברת הדואר, שהיא חברה ממשלתית, ייתנו יד לשום פעולה בתחום הדואר שתבדיל בין מרכז לפריפריה ובין ערים גדולות ליישובים קטנים ומרוחקים, וכי יש לתת לכל אזרח ישראלי את אותו השירות, כמובן ובמחיר זהה.

יעקב מרגי: הוועדה בעד התייעלות בענף, כפי שאמרתי, ותבחן את הנושא בקפידה בדיונים הבאים.

יעקב מרגי: גם אמרתי שאני מבקש לקבל אליי את - - - שוב, תם ולא נשלם, דיון ראשון בסדרת דיונים, שיעקבו אחרי ההתייעלות והרפורמה בחברת הדואר ובכלל בדואר ישראל.

יעקב מרגי: תודה רבה, הישיבה נעולה.