ועדת המשנה לנערות וצעירות בסיכון, כנסת 23, פרוטוקול מספר 3, 2020-11-18 09:30

קטי קטרין שטרית: בוקר טוב, שלום לכולם, היום יום רביעי ב' בכסלו, יש לי חולשה לחודש כסלו, אני מוצאת בחודש כסלו את כל הפתרונות.

קטי קטרין שטרית: אני לוקחת את המילה כסלו, אל תסתכלו עכשיו על טעות הכתיב, קחו את המילה כסלו וחלקו אותה לשניים, כיס ולו (לב), אז פה לוועדה הזאת יש לב, את הכיס אנחנו נשמע מהמשרדים הממשלתיים.

קטי קטרין שטרית: אז נמשיך, ב' בכסלו, התשפ"א, ה-18 בנובמבר 2020.

קטי קטרין שטרית: אני שמחה לפתוח את הדיון בוועדת המשנה לנערות וצעירות בסיכון גבוה, בנושא איתור, יישוג וטיפול לנערות וצעירות בסיכון גבוה.

קטי קטרין שטרית: בפגישה הקודמת שלנו דיברנו על נתונים, הצגנו את הנתונים.

קטי קטרין שטרית: כולנו יודעים וברור לנו שהנתונים הם קשים, קשים מאוד.

קטי קטרין שטרית: אבל אני היום רוצה לשמוע את המשרדים הממשלתיים, אני רוצה להגיע לסוג מסוים של פתרונות, או לפחות לחשוף את הבעיות ואת הסוגיות שאנחנו נעלה היום.

קטי קטרין שטרית: בדיון הזה אני אבקש מהמשרדים השונים כך: כיצד מתבצעת פעולת האיתור, לנוער בסיכון, בדגש על נערות וצעירות.

קטי קטרין שטרית: אלו תכוניות, פעולות מבוצעות לבחינת הכרת המקומות והאתרים בהם בני הנוער בסיכון משוטטים.

קטי קטרין שטרית: אלו פעולות מתבצעות ליישוג אחר לנוער בסיכון במסגרת עבודת הרחוב.

קטי קטרין שטרית: מה הם המאפיינים שעל פי הם מתבצעת פעולת היישוג.

קטי קטרין שטרית: אלו נעשות במסגרת היישוג ליצירת אמון, על מנת שיהיו ברי השגה לטיפול והתאמה למענים המתאימים.

קטי קטרין שטרית: מה הם המענים הראשונים והבסיסיים הניתנים לאחר עבודת איתור ויישוג במרחבי השוטטות.

קטי קטרין שטרית: מה הם אחוזי ההצלחה בעבודת האיתור היישוג והטיפול.

קטי קטרין שטרית: יש לנו הרבה שאלות, זה ברור לי שאנחנו לא נספיק לעשות את הכל, כי בנוסף לזה אני רוצה לדעת מהי תמונת המצב.

קטי קטרין שטרית: כיצד מאתרים ומטפלים בנערות בסיכון.

קטי קטרין שטרית: אבל כל מי שיהיה לו רשות דיבור, בבקשה, נא להיות מאוד נקודתיים, לדבר בקצרה, לתת לנו תמונת מצב, כדי שנוכל היום לצאת לפחות עם מספר נקודות חשובות לדיון הבא.

קטי קטרין שטרית: אני רוצה להתחיל דווקא באקדמיה.

קטי קטרין שטרית: אנחנו נשמח לשמוע ד"ר יעקב ראובן ממכללת גליל מערבי, לשעבר הוא היה מנהל צופיה, ולאחר מכן את ד"ר חגית תורג'מן, במידה ויש לה מה להוסיף על ד"ר יעקב ראובן.

קטי קטרין שטרית: אנחנו נשמע לגבי הכלים להערכת סיכון ומסוכנות בקרב נערות וצעירות.

ד"ר יעקב ראובן: בוקר טוב.

קטי קטרין שטרית: אני מציעה שאתה תספר לנו קצת על המחקר שערכתם ב2017 עבור משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים בנושא צעירים בישראל.

קטי קטרין שטרית: בוגרים, צעירים בישראל על רצף סיכון וסיווג צעירים על מדרג הסיכון.

קטי קטרין שטרית: נשמע את עיקרי התובנות שעלו מתוך המחקר, ועל הקשיים.

ד"ר יעקב ראובן: אוקי, אנחנו רק נהפוך את הסדר והשותפה של חגית תתחיל.

ד"ר חגית תורג'מן: טוב, את התייחסת למסמך שאנחנו כתבנו אחרי מחקר, אפילו כמה מחקרים מקיפים שעשינו בנושא של נוער וצעירים בסיכון.

ד"ר חגית תורג'מן: אולי אתן תכף לראובן לסיים בתובנות של המסמך הזה, אבל רגע לדבר על התובנות שהיו לנו בדרך לכתיבת המסמך הזה, והן תובנות שמגיעות מסדרה של מחקרים, לא ממחקר אחד.

ד"ר חגית תורג'מן: בפעילות המחקרית ההתמקדות שלנו הייתה בנושא של בני נוער וצעירים בסיכון, כשמה שאנחנו ניסינו לעשות מתחילת הדרך ולאורכה היה גם להמשיג את הסיכון ולהבין אותו יותר.

ד"ר חגית תורג'מן: אנחנו יודעים שהדעה הרווחת היום, או יש שתי דעות והן קצת מנוגדות, אבל יש איזושהי אמירה שאולי ממנה נגזרים המספרים הקשים שכולם נמצאים בסיכון או כולם נמצאים באיזשהו מקום על הרצף של הסיכון.

ד"ר חגית תורג'מן: לנו היה חשוב רגע לחדד או לעשות הבחנה של איפה עובר הקו האדום שבו נער מסתכן אבל לא מסכן את החיים שלו וגם לא את הסיכוי שלו להשתלב בחיים הבוגרים בהצלחה.

ד"ר חגית תורג'מן: אחד המוקדים המרכזיים של המחקר שלנו בתחום הזה היה הניסיון למצוא את הפרופיל של הסיכון, תוך כדי מודעות שפרופיל של נערים ונערות הוא לא דומה, פרופיל של סיכון של נערים ונערות וגם צעירים וצעירות הוא לא דומה.

ד"ר חגית תורג'מן: אנחנו שמים דגש גם על רגישות שהיא תרבותית וגם על רגישות שהיא מגדרית וזה בעצם מה שעשינו במחקרים שלנו.

ד"ר חגית תורג'מן: ההתחלה הייתה בשיתוף פעולה מדהים עם חסות הנוער, ובהרבה בזכות זה שד"ר ראובן יעקב, השותף שלי, בא משם ומכיר את המערכת היטב מבפנים.

ד"ר חגית תורג'מן: שם אנחנו עשינו מעקב אחרי בני נוער שמגיעים לחסות הנוער בתקופה של 15 שנים ועבדנו על בניית הפרופיל של הנערים והנערות וקודם כל ההבדלים בניהם מיד בולטים.

ד"ר חגית תורג'מן: אנחנו רואים שאצל נערות פוגשים יותר מקרים שקשורים לפגיעות מיניות ולהתנהגות מינית מוחצנת שמגיעה אחר כך.

ד"ר חגית תורג'מן: אנחנו רואים ביטויים אחרים, שונים, של שימוש בחומרים שהם לא דומים לשל הבנים ואנחנו רואים בכלל הבדל מהותי במאפיין של סיכום המצב שלהם, כשמנגנוני ההתמודדות של בנים הם בדרך כלל ה-אקטינג-אאוט, הם יותר תוקפניים, יש להם איזושהי התנהגות שהיא יותר מוחצנת.

ד"ר חגית תורג'מן: אצל בנות אנחנו רואים את זה יותר פנימה, אנחנו רואים את זה יותר במקום של פגיעות עצמאיות, במקום שהוא יותר פגיע לניצול של אחרים.

ד"ר חגית תורג'מן: מתוך המקום החלש שלהן, לאחרים מאוד קל לתפוס מקום בחיים שלהן ולנהל אותן, אז הן חשופות יותר לניצול.

ד"ר חגית תורג'מן: הנושא של קורבנות חוזרת, היא הקורבנות הביאה אותם למצב הסיכום שלהן, אז הנטייה שלהן להיות שוב ושוב קורבנות היא יותר בולטת.

ד"ר חגית תורג'מן: אגיד שזה אחר כך התחבר אצלנו למחקרים נוספים שעשינו שבהם למשל, באחד הפרויקטים שבהם הערכנו תוכנית לטיפול במצבים של הזנחה, הייתה לנו הזדמנות לראות את זה משני קצוות אחרים.

ד"ר חגית תורג'מן: קודם כל אצל הילדים, מאיפה זה מתחיל, איפה החשיפה לסיכון של בנים ובנות מתחילה, ואיך הורים או משפחות שנמצאות במצב מצוקה מגיבים או חושפים ילדים וילדות למצבי סיכון שונים.

ד"ר חגית תורג'מן: אבל גם בקצה השני, האימהות הצעירות שנכנסות להורות בגיל מאוד מאוד צעיר, כשהן עדיין לא מוכנות, לא מבחינת המצב שלהן בחברה, השכלה, תעסוקה, אפילו יכולת להיות עצמאיות ולנהל את החיים שלהן באופן עצמאי.

ד"ר חגית תורג'מן: בשלב שהוא כזה לא בשל להיכנס למצב של הורות, שמעמיד את הילדים בסיכון וגם אותם עצמם, זאת אומרת זה רק מעמיק את הסיכון, ויותר בזה מעמיק את הסכנה שתהיה העברה בין דורית של סיכון, שזה מאוד משמעותי.

קטי קטרין שטרית: אנחנו נצטרך לקצר כי אנחנו צריכים לעבור לשותף הבא.

ד"ר חגית תורג'מן: אני מסיימת בזה שבעצם מה שאנחנו רואים במחקרים שוב ושוב, בתחנות השונות, ילדים, נוער, צעירים, היום אנחנו רואים אותם במכינות קדם צבאיות.

ד"ר חגית תורג'מן: אנחנו רואים שמוקדי הסיכון הם שונים אבל אנחנו רואים שיש גם הרבה בלבול או חוסר יכולת להמשיג או לראות את הפרופיל עצמו, ובגלל זה מה שאנחנו עשינו, זה ניסינו לכנס את זה למוקדי סיכון שזה בעצם חלק מהדברים שכתבנו באותו מסמך מ2017, והמשכנו לפתח את זה.

ד"ר חגית תורג'מן: ראובן, אתה אולי רוצה להגיד משהו על מוקדי הסיכון עצמם?

קטי קטרין שטרית: יש לי שאלה תוך כדי, האם התייחסתם גם למגזרים?

קטי קטרין שטרית: מה קורה במגזר החרדי?

קטי קטרין שטרית: מה קורה במגזר הערבי?

קטי קטרין שטרית: מה קורה במגזר היהודי?

קטי קטרין שטרית: האם ייחסתם לזה חשיבות במחקר שלכם?

ד"ר חגית תורג'מן: בטח, בגלל זה הדגשתי שהציר שכל הזמן ליווה אותנו זה הנושא של רגישות מגדרית ורגישות תרבותית.

ד"ר חגית תורג'מן: שני המוקדים שחייבים להצליב בניהם, כי כמו שבנים ובנות לא אותו הדבר אז בנים ובנות חרדים וחרדיות לא אותו דבר, ויהודיות וערביות לא אותו דבר.

ד"ר חגית תורג'מן: אחד הדברים שראינו בצורה בולטת, גם פריפריה ומרכז.

ד"ר חגית תורג'מן: חברה שגדלים במרכז הארץ מול חברה שנמצאים בפריפריה, זה גם לא דומה.

ד"ר יעקב ראובן: אני אולי אתחיל מהסוף, כי אני לא יודע כמה זמן יש לי, אבל שני דברים מאוד מאוד מרכזיים בלטו בסקירה שעשינו על צעירים וצעירות בישראל, שהשווינו את זה גם למדינות מערביות ושתי המסקנות שהגשנו למשרד הרווחה, קודם כל לנסות להפריד בין העולם של נערות לעולם של צעירות.

ד"ר יעקב ראובן: גם פה בוועדה אנחנו ככה באותה נשמע שומעים את העיסוק בנערות וצעירות.

ד"ר יעקב ראובן: אלה שתי תקופות גיל שונות, עם צרכים שונים, מוקדים שונים של סיכון וההתייחסות צריכה להיות שונה.

ד"ר יעקב ראובן: עכשיו, למה זה חשוב ההפרדה הזאת?

ד"ר יעקב ראובן: כי מה שרואים ומוצאים בשטח סביב התוכניות השונות שפועלות, הארגונים השונים שפועלים עבור האוכלוסיות האלה, זה שרובם ממוקדים יותר נוער, ממוקדים יותר באוכלוסיות של גיל ההתבגרות, מכל מיני סיבות.

ד"ר יעקב ראובן: כל אחד שייקח את זה לאן שהוא רוצה לקחת, אבל כנראה עם נוער יותר אטרקטיבי להתעסק.

ד"ר יעקב ראובן: גם אולי יש בתחום של הנוער יותר משאבים, יותר משאבים מהמדינה.

קטי קטרין שטרית: כשאתה אומר נוער, זה לעומת בוגרים יותר?

קטי קטרין שטרית: זאת הכוונה שלך?

ד"ר יעקב ראובן: לעומת 18-24, הבגרות הצעירה.

קטי קטרין שטרית: יעקב, יש בזה היגיון, הרי אם אתה מתעסק עם צעירים יותר, רוב הסיכויים שאתה תוכל לקבל אותם יותר נורמטיביים, הייתי קוראת לזה, ופעילים ופועלים בצורה ראויה יותר, ולא בסיכון גבוה, כפי שבגילאים מאוחרים יותר.

ד"ר יעקב ראובן: בוודאי, אין וויכוח.

ד"ר יעקב ראובן: אני האחרון שלא ירצה לעזור לבני נוער.

ד"ר יעקב ראובן: אבל אנחנו מצלמים תמונת מצב שמדברת על זה שיש בני נוער בסיכון, 12-18, נערות בסיכון בגילאים האלה, ויש להן התייחסויות מסוימות, מענים מסוימים, רצף מאוד יפה של מענים ושירותים ותוכניות, שמתואמות לגיל ההתבגרות.

ד"ר יעקב ראובן: כשבאים לעסוק בצעירות אז ברוב המקרים הם משתמשים באותם כלים, או שנוהגים להתייחס אליהן כאל אלו שהיו נערות בסיכון, ואז אין התייחסות ספציפית לצרכים של הצעירות בתקופת הגיל המסוימת שלהן, שזו תקופה שונה מגיל ההתבגרות.

ד"ר יעקב ראובן: אני יכול לתת לכם רק דוגמא מוחשית אחת, שאנחנו רואים אותה באקדמיה.

ד"ר יעקב ראובן: המון צעירות מגיעות למכללות למשל, עם המון סיוע של עמותות וכולי'.

ד"ר יעקב ראובן: נערות שהיו בעבר נערות בסיכון, עשו אתן עבודה נהדרת, עבודה שבאמת תיקחו אותם, יש פה אני רואה חברה מ"בית רות", הם יודעים טוב מאוד על מה אני מדבר.

ד"ר יעקב ראובן: מביאים אותן למצב שהן מתגייסות לצבא, עושות שירות בצבא, ופתאום באיזשהו שלב של החיים, הם גם עוזרים להן להתקבל לתואר.

ד"ר יעקב ראובן: בחורות מאוד אינטליגנטיות הרבה פעמים, והן נופלות, שנה ראשונה ושנה שנייה, ומשהו שם מאוד מאוד מקשה עליהן.

ד"ר יעקב ראובן: אחד הדברים שזיהינו למשל זה הנושא של עורף, בספרות קוראים לזה עורף משפחתי, בשירותים השונים מדברים הרבה על עורף משפחתי.

ד"ר יעקב ראובן: לא שלנערות יש עורף משפחתי, לנערות בסיכון, הרבה פעמים גם להן אין עורף משפחתי.

ד"ר יעקב ראובן: אבל הנערות שהן נמצאות תחת הטיפול של הרווחה, הן מאוד עטופות, יש להן המון אנשים בתוך המסגרות שהן נמצאות בהן, שתומכים, מלווים ואפילו קשר מאוד מאוד אישי וכולי'.

ד"ר יעקב ראובן: כשמגיעים לתקופה של הבגרות הצעירה, לאט לאט הרשתות האלה של התמיכה הן מתמסמסות והן פתאום הן מרגישות ביתר שאת היינו אומרים את הבדידות.

קטי קטרין שטרית: אז יעקב, יש לי שאלה אליך.

קטי קטרין שטרית: היות ואתם עשיתם את המחקר הזה, לא עשיתם את זה עבור האקדמיה רק, המחקר הרי הוזמן על ידי משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים.

קטי קטרין שטרית: מה נעשה מאז המחקר שלכם לגבי יישום ההחלטות?

קטי קטרין שטרית: הרי כל מחקר מביא גם תובנות, מביא גם מסקנות שצריך לעשות.

קטי קטרין שטרית: מה נעשה מהשלב שבו הגשתם את המחקר, אנחנו מדברים על 2017, מה אתה יכול להגיד לי המחקר הזה שינה בתפיסה או בדרך העבודה של המשרד?

קטי קטרין שטרית: האם אתה יכול להצביע לי על שינויים בעקבות המחקר הזה?

ד"ר יעקב ראובן: בהחלט, אנחנו יותר רואים את העבודה של משרד הרווחה, פחות של משרדים אחרים כי איתם אנחנו עובדים.

ד"ר יעקב ראובן: אבל משרד הרווחה בהחלט לקחו המון תובנות מהמחקר הזה, ואנחנו רואים את היישום בשטח.

ד"ר יעקב ראובן: למשל היום אנחנו מעורבים באיזשהו מחקר מלווה ומעצב של מיזם, לדעתנו מאוד מאוד חשוב, שנקרא מכינות ניצוץ, מכינות ניצוץ זה מכינות, שמאפשרות לצעירות, לפני הגיוס לצבא, אבל הן אחרי 18, לפעמים 19 ו20.

אימאן ח'טיב יאסין: אתה כל הזמן חוזר לנושא של ההכנה והדברים לצבא, ולא שמעתי ממך דוגמאות לגבי המצב אצל הנערות הערביות, ואם יש תכניות מיוחדות לגבי הנערות הערביות?

אימאן ח'טיב יאסין: במיוחד בנושא של המכינות ושל הליווי אחרי 18, אחרי י"ב.

קטי קטרין שטרית: האם כמו שנתת דוגמא של מיזם שלדעתך הוא מצליח, בשם מכינות ניצוץ, האם במחקר שעשית יצאה גם תובנה לגבי נערות בסיכון במגזר הערבי?

קטי קטרין שטרית: האם בעקבות המחקר שלך יש גם איזשהו מיזם לנערות הללו?

ד"ר יעקב ראובן: קודם כל אל תפילו עלינו אחראיות על כל הצעירות בישראל, אנחנו בנישות מאוד מאוד מסוימות נכנסים, בהתאם לתקציבי מחקר.

ד"ר יעקב ראובן: אנחנו לא יכולים לחקור את כל התופעה על כל ההיבטים שלה.

ד"ר יעקב ראובן: נכון שצריכה פה איזושהי התייחסות ייחודית לפי מגזרים שונים וכולי'.

אימאן ח'טיב יאסין: לא מספיק להגיד שיש התייחסות תרבותית ומגדרית.

אימאן ח'טיב יאסין: זה לא מספיק בכלל.

ד"ר יעקב ראובן: שאלתן אם יש תובנות, אז מהמקום שלנו, אנחנו רואים את התובנות האלה בשני כיוונים.

ד"ר יעקב ראובן: ראוי גם להגיד באמת, גם בהקשר הזה של מכינות ניצוץ, מה שהן באות לעשות זה באמת לעזור לצעירות האלה שהצבא לא מעוניין לגייס אותן בגלל נתוני פתיחה לא תמיד כל כך מתאימים, לעשות עוד איזשהו פוס שהוא מותאם לגיל של הבגרות הצעירה.

ד"ר יעקב ראובן: לתת להן עוד איזושהי העצמה לקראת שלב של גיוס, שמאפשר כניסה יותר חלקה אחר כך לחיים הבוגרים.

ד"ר יעקב ראובן: דבר נוסף אולי שאפשר לראות אותו מאוד בולט, זה שהיום יש יותר ויותר הכשרה ממוקדת של עובדי רווחה לתחום של צעירים, לתחום של צעירים וצעירות, של הגיל הזה 18-24.

ד"ר יעקב ראובן: אז אותם עובדים, עבדו עם נוער, עבדו גם עם הבוגרים הצעירים.

ד"ר יעקב ראובן: היום יש הבנה שצריך לפתח מומחיות לנישה הזאת של צעירות.

קטי קטרין שטרית: דעתי היא שצריך לפתח מומחיות בכל נושא, לאו דווקא לנושא הזה.

קטי קטרין שטרית: בכל נושא חייבת להיות הכשרה מתאימה.

קטי קטרין שטרית: השאלה שלי לגבי המחקר שלכם, כי אתם העליתם פה סוגיות שיש התייחסות יותר לנוער, פחות התייחסות.

קטי קטרין שטרית: .

קטי קטרין שטרית: אם כך יש לכם גם נתונים מספריים, האם יש לכם נתונים שאתם יכולים לנו עליהם, כמה יש בכל, בוא נומר סקטור וסקטור, בכל גיל וגיל.

קטי קטרין שטרית: האם יש לכם נתונים לגבי נערות בסיכון?

ד"ר חגית תורג'מן: התשובה הראשונה שלי והכי כנה, לא נתונים שלא נמצאים בידי הראשויות.

ד"ר חגית תורג'מן: זה בעצם בסיס הנתונים שלנו, ולכן אני חושבת שנוכל לשמוע את זה אולי אפילו טוב יותר ממשרד העבודה והרווחה, מביטוח הלאומי אולי ממשרד הקליטה.

ד"ר חגית תורג'מן: זאת אומרת המשרדים עצמם מחזיקים את הנתונים, שהם בסיס הנתונים הראשון שלנו.

ד"ר חגית תורג'מן: אבל אני כן רוצה רק להשלים לשאלה הקודמת.

ד"ר חגית תורג'מן: מ2017 ועד היום קודם כל אנחנו באמת ראינו שסל המענים שמונגש לצעירים בישראל הלך וגדל, שזה מאוד משמח.

ד"ר חגית תורג'מן: הוא גם מאוד מסועף, אני לא יודעת לספר לעומק על הפרויקטים, אבל כחוקרים באקדמיה, אני יודעת שאנחנו נחשפנו בשלוש שנים האחרונות לכמה מיזמים שקמו, שאנחנו פשוט מתוך צורך להצטמצם או להתמקד במה שאנחנו חוקרים, לא יכולנו לגשת לכל המכרזים, אבל אני יודעת שיש מיזם שעוסק באיתור ויישוג של נערות אבל במגזר הערבי ואני יודעת שיש פרויקט שעוסק במעורבות קהילתית אצל נערות וצעירות בסיכון כגורם שעוזר להן להשתלב.

ד"ר חגית תורג'מן: אז זה גם נערות וגם משהו שהוא מאוד מגזרי ואני חושבת שזה אולי על קצה המזלג רק דוגמאות, זה משהו שצריך לשמוע מהמשרדים עצמם.

קטי קטרין שטרית: כן, אנחנו נשמע.

קטי קטרין שטרית: פשוט, זה תמוהה בעיניי שני דברים, שאני כיושבת ראש הועדה מזהה כל פעם מחדש, חוסר בנתונים וחוסר בחלוקה המגזרית, כי הבעיות במגזר הערבי הן שונות מהמגזר היהודי.

קטי קטרין שטרית: במגזר היהודי הבעיות של הציבור הכללי שונה מהציבור החרדי.

קטי קטרין שטרית: אני מדברת על הסיבות וכמובן גם דרך הפעולה.

קטי קטרין שטרית: בסופו של דבר ילמדו לעבוד איתי במשרדים ויבינו שאני דורשת את הדברים האלה ואמשיך לדרוש אותם כדי שאוכל להבין בכלל לאיזה כיוון המשרדים הולכים.

קטי קטרין שטרית: אנחנו עוברים בקצב מהיר ביותר למשרד העבודה והרווחה, כי עלו פה מספר שאלות, אז אני הייתי רוצה לשמוע את אלין.

קטי קטרין שטרית: אלין, אנחנו חוזרים אליך מהפגישה הקודמת, מהדיון הקודם.

קטי קטרין שטרית: אז שמענו את המחקר והיינו מאוד מאוד שמחים לשמוע כיצד אתם מבצעים את פעולות האיתור לנוער בסיכון, צעירות בסיכון, מה הן התוכניות, מה הן הפעולות שמתבצעות לבחינה והכרת המקומות, והאתרים שבהם הנוער הזה משוטט, ואלו פעולות מתבצעות?

קטי קטרין שטרית: אנחנו נשמח לשמוע אותך.

אלין אלול: בשמחה.

אלין אלול: אני אקדים ואומר שאני באמת אתייחס לפעולות שאנחנו מייחדים לנערות בסיכון, בשונה מצעירות בסיכון.

אלין אלול: יש רצף שלם של מענים שמתחיל אפילו מילדים ונוער בסיכון, ועובר דרך מסגרות שונות ומענים שונים עד לצעירות של גיל 25-27, בחלק מן התוכניות שלנו גם מעבר לגיל הזה.

אלין אלול: לגבי פעולות של איתור, משרד הרווחה מפעיל לאורך הרבה מאוד שנים את ניידות האיתור, חלקן מוכרות כניידות של "עלם", משום שהן מופעלות באמצעות עמותה.

אלין אלול: חלקן מופעלות על ידי הראשויות בעצמן, אנחנו מתקצבים ראשויות מקומיות לניידות איתור, עבודת יישוג, עבודת שטח, להימצא במקומות שנמצאים בני נוער בסיכון.

אלין אלול: כשהמשימה היא לאתר אותם במקומות שבהם הם נמצאים, לא להזמין למשרד אלא להגיע אליהם - - -

אימאן ח'טיב יאסין: האם תוכלי להגיד לנו בבקשה באילו ישובים ערביים יש ניידות איתור?

אלין אלול: כן, יש לנו רשימה של יישובים ערביים שבהם מופעלות ניידות איתור לאורך שנים.

אלין אלול: נפתלי פה איתי על הזום, אז אנחנו מבחינתנו אפילו נוכל בתוך הדיון עצמו לתת לכם את הנתונים לגבי הישובים הערביים.

אלין אלול: אני חושבת, מזיכרוני, שאפילו יש הענות יחסית טובה של ראשויות.

אלין אלול: גם חשוב לי להגיד, אנחנו כמשרד מתקצבים את כל הראשויות המקומיות לתוכניות של איתור, לניידות איתור.

אלין אלול: חלק מהראשויות מסיבות שלהן לא משתמשות בתקצוב הזה ומעדיפות לממש תכוניות אחרות.

אלין אלול: זה חשוב להגיד, אנחנו כמשרד הרווחה.

אלין אלול: - - -

אימאן ח'טיב יאסין: לכן חשוב לי לקבל את הרשימה איפה זה קיים כדי לדעת אם זה באמת פועל או לא.

קטי קטרין שטרית: חברת הכנסת אימאן ח'טיב תפעל מול ראשי הראשויות שמקבלות תקצוב ולא ממשות את זה.

קטי קטרין שטרית: זה התפקיד שלנו, אנחנו גם יכולים לסייע לכם הרבה יותר ממה שאתם חושבים, אנחנו לא רק באים כביקורת.

קטי קטרין שטרית: אנחנו באים גם- - -

אלין אלול: אנחנו נשמח לכל סיוע, ולכל שיתוף פעולה.

קטי קטרין שטרית: חברת הכנסת ח'טיב, היא עובדת סוציאלית בהכשרתה, והנושא הזה הוא נושא שמאוד חשוב מאוד חשוב לה, ואם יש ראשי ערים שבוחרים להתעלם מהנושאים החשובים הללו, אנחנו נמצאים פה בכנסת בדיוק לצורך ולמטרה, גם מצד אחד לסייע לראשי הערים ומצד שני להגיד לראשי הערים יש לכם כלי מצוין, למה אתם לא משתמשים בו?

קטי קטרין שטרית: אל תבואו אחר כך בטענות.

קטי קטרין שטרית: השיח שחברת הכנסת עושה מול ראשי הערים לפעמים חשוב יותר, הכרחי יותר, יעיל יותר, מקצועי יותר ממה שאתם יכולים לעשות מול אותם ראשי ערים.

קטי קטרין שטרית: כי אחר כך באים למי בטענות?

קטי קטרין שטרית: אליכם.

קטי קטרין שטרית: אז תעבירי בבקשה, אם את יכולה לוועדה ולחברת הכנסת באופן אישי את הנותנים שאת מדברת עליהם ואנחנו נשמח לטפל בזה.

קטי קטרין שטרית: תתייחסי גם למגזר החרדי, והאם יש גם תופעה של נערות שחוזרות בשאלה ולא מוצאות את עצמן, וכיצד אתם גם מטפלים בהן.

קטי קטרין שטרית: אז נשמע אותך.

אלין אלול: אנחנו כמשרד המחויבות שלנו היא לכל בני הנוער באשר הם.

אלין אלול: כמובן שהתוכניות שלנו הן תכוניות שהן מותאמות לפרופיל של בני הנוער האלה.

אלין אלול: זה יכולים להיות בני נוער שבאים מהחברה הערבית, מהחברה החרדית, כמובן יש לנו תכוניות איתור לנוער חרדי נושר, מה שאנחנו קרואים תכוניות נוח"מ (נוער חרדי מנותק), אנחנו מפעילים ברשויות שהן ידועות כרשויות חרדיות אבל לא רק, גם לצורך העניין בתל אביב עצמה מופעלת ניידת כזאת לטובת בני הנוער החרדים.

אלין אלול: יש לנו פריסה ארצית.

אלין אלול: אני חייבת לומר שבשנה האחרונה, בהתמודדות שלנו עם הגלים של הקורונה, ההתפשטות שלה, אנחנו בוודאי עם אצבע על הדופק ואנחנו מבינים שיש לנו בני נוער שנמצאים כרגע ברמות סיכון, שלא נמצאים תחת הרדאר של משרד הרווחה מהרבה מאוד סיבות.

אלין אלול: בטח זה לא המקום לפרט את הסיבות לכך ולכן בהקשר הזה אנחנו הגשנו בקשה בתיאום עם משרד האוצר להרחבה של כל הפעילות של ניידות האיתור, באופן כזה שתהיה פריסה ארצית.

אלין אלול: באופן כזה שכל בני הנוער בכל רחבי הארץ, ללא קשר לרשות כזאת או אחרת יוכלו להיות תחת עינם הפקוחה של אותם עובדים שיגיעו לאותם מקומות שבהם הם נמצאים, וזה לשאלתך, גברתי יושבת הראש, המשימה היא לא לאתר אותם ובזה להסתפק, ברור מאליו שאין עניין לאתר ולהשאיר את כמאותר ו?

אלין אלול: ומה השלב הבא?

אלין אלול: לכן המשימה שלנו היא באמת לחבר את אותם בני נוער שנמצאים כרגע בסיכון ולא ידועים לכל המערכות באשר הן, לגורמים טיפוליים, עובדים סוציאליים שנמצאים ברשויות וייעודיים לתחומים של טיפול בנוער בסיכון.

אלין אלול: כדי שבאמת כל אחד מהמקרים שיאותר, תהיה לו עין בוחנת, שתבדוק, האם באמת יש מקום להמשך הטיפול שלו במסגרות של רווחה, בחינוך או במקומות אחרים, וזה באמת כדי לעצור כל פוטנציאל להידרדרות שיכול להיות- - -

קטי קטרין שטרית: ההרחבה הזאת מבוצעת כבר בפועל?

קטי קטרין שטרית: או שזה משהו עתידי?

אלין אלול: אנחנו הגשנו את הבקשה, גם יצרנו את הקשר עם הגורמים המפעילים, שיפעילו עבור משרד הרווחה את השירות הזה בפריסה ארצית, כל התוכניות שלנו כבר מוכנות, מתוקצבות, אנחנו ממתינים לאישור של ועדות מכרזים- - -

קטי קטרין שטרית: אז אנחנו תכף נעלה גם את נציג משרד האוצר כדי שישיב לנו.

קטי קטרין שטרית: אלין, אני רק רוצה לציין, אני מסתובבת ברשויות מקומיות, בכל המגזרים, בכל המקומות, אני עושה את זה לאט לאט.

קטי קטרין שטרית: אין לנו הרבה זמן, אבל בזמן שיש לי אני משתדלת לעבור מראש עיר לראש עיר, אני שומעת הרבה מאוד על קיצוצים בתקציבי הפעולות, לא רק של איתור, אלא גם בתוכניות עבודה.

קטי קטרין שטרית: כמוכן, זה לא רק הדברים הרעים, גם שמעתי רבות מראשי הערים, מחמאות רבות לגבי פרויקט "יתד", מספרים על זה דברים מדהימים, אומרים שזה פרויקט נהדר, אז כדאי להקשיב ,לשמוע ואולי להרחיב את הפעילות ב"יתד".

אלין אלול: בתוך הדיון הזה נמצאת גם נציגה של תוכנית "יתד", וגם אני אשמח- - -

קטי קטרין שטרית: אנחנו נחזור אליה, מפני שחברת הכנסת - - -

אלין אלול: ברשותך, רק להגיד שבאמת המענים הם מענים שמשרד הרווחה פורס אותם על רצף שלם, גם נוער וגם צעירים.

אלין אלול: התוכנית של "יתד", היא תוכנית שבארבע שנים האחרונות נתנה דחיפה מאוד משמעותית גם בתוכניות, גם בתקציבים, גם בפועלות שמיועדות כל כולן לצעירים בסיכון.

קטי קטרין שטרית: אז אנחנו נחזור אליך, אבל לפני שאני מעבירה את רשות הדיבור לחברת הכנסת אימאן ח'טיב, אני רוצה שתכיני לך איזשהם שיעורי בית קצרצרים.

קטי קטרין שטרית: אנחנו נחזור אליך לגבי השאלה של מיידעים מדויקים לגבי נתונים של מספר צעירים חסרי עורף משפחתי, ע"פ מגזר יהודים, חרדים, מגזר ערבי ועולים.

קטי קטרין שטרית: אין פילוח נתונים מגדרי, כמוכן כפועל יוצא מכך קיים קושי לקבוע כמה חסרי עורף משפחתי זקוקים לסיוע, אז אנחנו נחזור אליך עם השאלה הזאת.

קטי קטרין שטרית: בינתיים ניתן לחברת הכנסת את רשות הדיבור.

אימאן ח'טיב יאסין: תודה רבה כבוד יושבת הראש.

אימאן ח'טיב יאסין: אלין, תודה על העבודה והעשייה.

אימאן ח'טיב יאסין: הייתה לנו פגישה ארוכה, ודיברנו על כל הדברים.

אימאן ח'טיב יאסין: אני רוצה קצת לחזור למחקר שהוצג קודם ולהתחיל בנקודה שהוזכרה על ידי הד"ר, שדיברה על העברה בין דורית.

אימאן ח'טיב יאסין: כעובדת סוציאלית שעבדה עם נערות במצוקה, וגם התמחתה בעבודה, בנושא הזה.

אימאן ח'טיב יאסין: לצערנו הרב, אנחנו שוב ושוב פוגשים באותם בני נוער ונערות, שההורים היו במצב כזה, אחר כך עברו הנערות שהיו נערות במצוקה, הן עכשיו אימהות והורים, ואנחנו רואים, עכשיו אני רואה, את הילדים שלהם באותו מצב.

אימאן ח'טיב יאסין: זה רק אומר שהטיפול וההשקעה, וחבל שזה קורה ככה.

אימאן ח'טיב יאסין: כאילו יש השקעה, לא יודעת, צריך לבדוק אותה לעומק.

אימאן ח'טיב יאסין: מה קורה בדרך?

אימאן ח'טיב יאסין: ששמים תכוניות, האם שמים מספיק תכוניות מותאמות, האם שמים מספיק משאבים, האם עושים הערכה ומדידה לאותן תכוניות, כדי לוודא שאכן בשלב מסוים מהחיים, יצליח הבן אדם הזה לצאת ממעגל המצוקה.

אימאן ח'טיב יאסין: לא יכול להיות שאנחנו נטפל באימהות שהן היום סבתות ואחר כך נטפל בבנות שהן היום אימהות, ובאותו זמן אותן נערות מתבגרות מתחילות להגיע גם ללשכות של הרווחה.

אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שהנושא של התקנים, במיוחד בתחומים כאלה קשים, של נוער ונערות במצוקה, וזה קשור קשר ישיר לנושא של אלימות, ואנחנו רואים איך האלימות הזאת חוגגת.

אימאן ח'טיב יאסין: אי אפשר להתעלם מהקיצון של האלימות, של הרצח, במיוחד רצח של נשים.

אימאן ח'טיב יאסין: מה שקרה שלשום בעראבה זו אחת מהתופעות האלו.

אימאן ח'טיב יאסין: השאלה, מה אנחנו עושים הלאה.

אימאן ח'טיב יאסין: נכון שיש מאפיינים מיוחדים לנערות.

אימאן ח'טיב יאסין: הנערות לא מחצינות, הן מחצינות, אבל לא בצורה שנערים, שבני נוער מחצינים את ההתנהגות שלהן.

אימאן ח'טיב יאסין: בעיקר הן פועלות מתוך נקמה הרסנית.

אימאן ח'טיב יאסין: נקמה עצמית ונקמה באחרים שממול.

אימאן ח'טיב יאסין: השאלה באמת מה אנחנו עושים חוץ מלהביא את הנתונים ולשים אותם על השולחן.

אימאן ח'טיב יאסין: צריך תכוניות.

אימאן ח'טיב יאסין: אני זוכרת, אז כשהייתי עובדת עם נערות במצוקה, היה פרויקט כזה שקראו לו בחברה היהודית "קבוצות חן", שהלכו ופתחו מרכזים לנערות שנפלטו מבתי הספר, ולקחו אותן חמישה ימים בשבוע, משמונה עד שתיים, נתנו להן הוראה מתקנת, נתנו להן גם הכשרה מקצועית.

אימאן ח'טיב יאסין: צריך להתאים, לא ללכת על אותו דגם שהיה קודם, כי הצרכים והעולם משתנים.

אימאן ח'טיב יאסין: צריך ללכת לעולם הטכנולוגי לתת להן הכשרות, כי אנחנו יודעים שעבודה והכשרה מקצועית ואקדמיה, זה הכלי המרכזי שיכול להוציא נוער ונערות ממצוקה.

אימאן ח'טיב יאסין: כל הפרויקט הזה נסגר.

אימאן ח'טיב יאסין: נכון שיש היום את הבתים החמים, אבל בתים חמים זה שעה שעתיים במשך היום.

אימאן ח'טיב יאסין: זה כאילו, וגם לא מי יודע מה.

אימאן ח'טיב יאסין: התקנים של העובדים הסוציאליים שמטפלים בבני נוער הם אותם תקנים מבחינת מספר התיקים, לצערי הרב אני אומר שזה תיקים, אבל תיקים זה משפחות , זה בני אדם, זה חיים וזה גורל, ולכן צריך לתת השקעה מבחינת משאבים וזמן.

אימאן ח'טיב יאסין: כמה אפשר להעמיס על עובד סוציאלי?

אימאן ח'טיב יאסין: בנוסף לתת את ההכשרות הראויות, ולא כל עובד סוציאלי שמסיים תואר ראשון יכול להיות עובד סוציאלי שמטפל בסוגיות כאלו קשות.

אימאן ח'טיב יאסין: לכן צריך להסתכל על הדברים בצורה הוליסטית.

קטי קטרין שטרית: ועכשיו עם הקורונה זה הרבה יותר קשה.

אימאן ח'טיב יאסין: עם הקורונה ועם הסגירה בתוך הבתים, ועם סגירת התחבורה הציבורית.

אימאן ח'טיב יאסין: כאילו הנוער הולך לאיבוד.

אימאן ח'טיב יאסין: למרות שהנוער נמצא הרבה פעמים מאחורי המסכים, אבל בכל זאת, אין תחליף למגע הישיר, אין תחליף למפגש ישיר.

אימאן ח'טיב יאסין: אנחנו יודעים שגם העובדים הסוציאליים נזהרים בלצאת ולעשות את הביקורים בגלל הקורונה והחשש שהם ידבקו ובגלל כל מיני סיטואציות אחרות.

אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שצריך לשים תוכנית הוליסטית שלמה, אחרת אנחנו נשאר כל פעם ורק האנשים יתחלפו.

קטי קטרין שטרית: תודה רבה חברת הכנסת אימאן ח'טיב, מילים באמת קשות אבל מצד שני עם המון תקווה שצריך לקחת באופן יסודי.

קטי קטרין שטרית: אלין, אני יודעת מונח על הכתפיים שלכם עומס מאוד מאוד כבד, אני גם יודעת, לצערי הרב, הרי אנחנו מדברים על נתונים של 2017-2018, זה עוד הרבה לפני עידן הקורונה.

קטי קטרין שטרית: אני מתארת לעצמי שלפחות במקרה האופטימלי עלינו ב30% מקרים נוספים למה שקיים ובמקרים היותר קשים אני הייתי אומרת שאפילו עלינו ב50% יותר ממה שהיה.

אימאן ח'טיב יאסין: רק משפט אחד לגבי הפגיעות המיניות.

אימאן ח'טיב יאסין: חשוב מאוד שנדע, שלא תמצא נער או נערה שידבר על פגיעה מינית בטלפון.

אימאן ח'טיב יאסין: אין כזה דבר, אין.

אימאן ח'טיב יאסין: זה מצריך אמון רב מאוד, בין העובד הסוציאלי, המטפל, הפסיכולוג לאותו נער או נערה, ולא לדבר על החששות של החשיפה ויאמינו לו או לא יאמינו לו, ואחר כך מגיעים לטעויות האישיות שמתלוות לנושא הזה לכל החיים.

קטי קטרין שטרית: תודה רבה.

קטי קטרין שטרית: חברת הכנסת, יש לה וועדות אחרות, ולכן היא הייתה חייבת לעזוב.

קטי קטרין שטרית: אבל אנחנו נשמח לעדכן אותך.

אימאן ח'טיב יאסין: אני אשמח לקבל את המחקר הזה, אם אפשר.

קטי קטרין שטרית: כן, אפשרי, הנה הוא נמצא אצלנו.

קטי קטרין שטרית: אנחנו מכאן עוברים לרשות השירות הלאומי והאזרחי כי הבנתי שגם יש לכם מיזם, ויש לך מצגת.

קטי קטרין שטרית: אנחנו נתכנס לעשר דקות דיון, לא יותר מזה, כי אנחנו רוצים לעבור הלאה.

קטי קטרין שטרית: בינתיים שיתכוננו גם "בית רות" וארגון "ידידים", נשמע גם את אורית להב.

קטי קטרין שטרית: אחר כך נעבור למשרדים אחרים, משרד החינוך ולמשרד לחיזוק קהילתי ונסכם במשרד האוצר.

 << אורח >> יעקב עמר: בוקר טוב, אני עמר יעקב, סמנכ"ל של רשות השירות הלאומי, ואני עוסק בשירות הלאומי גם בתחום של אוכלוסיות מיוחדות, שזה כולל גם מגבלה וגם סיכון.

 << אורח >> יעקב עמר: במסגרת הזו, רשות השירות הלאומי היא גוף, מה שנקרא יחידה סמך עצמאית העוסקת בכל מה שקשור לנושאי ההתנדבות של השירות הלאומי, שזה חרדים, ערבים, יהודים וכל מה שקשור לנושא אוכלוסיות מיוחדות.

 << אורח >> יעקב עמר: אתמקד היום בקטע של האוכלוסיות המיוחדות, אני רק אומר, שהפלטפורמה שלנו, המנדט שלנו כרשות השירות הלאומי זה קטע מאוד קצר, זה עניין של או שנה או שנתיים במהלך חייהם.

 << אורח >> יעקב עמר: אמנם שנתיים מאוד משמעותיות, אבל בתחום הזה בזה אנחנו עוסקים.

 << אורח >> יעקב עמר: אז קודם כל, מבחינת הנוער בסיכון או הנערות, מי שמגיע אלינו זה כל מי שקיבל פטור מהצבא, או שלא נקרא, שזה בעיקר המגזר הערבי, וכל מי- - -

קטי קטרין שטרית: והחרדי גם.

 << אורח >> יעקב עמר: החרדים זה שירות לאומי, זה חוק אחר.

קטי קטרין שטרית: לא, למה שירות לאומי?

קטי קטרין שטרית: אני יודעת שיש שירות אזרחי.

 << אורח >> יעקב עמר: יש שירות אזרחי לאומי, שהוא- - -

קטי קטרין שטרית: אני אגיד לך מאיפה אני מכירה את זה, אני פשוט דואגת, הרי יש חלק מהם שהם עובדים, ויצאו לחל"ת.

קטי קטרין שטרית: אנחנו מדברים על 400 חברה כאלה, מתוך ה13,000 שיש אם אני לא טועה.

קטי קטרין שטרית: הם חברה שלא מקבלים דמי אבטלה.

 << אורח >> יעקב עמר: אני יודע, זה נמצא כרגע בדיונים.

קטי קטרין שטרית: אז אני בדיונים האלה העליתי את הנושא הזה.

קטי קטרין שטרית: הצעתי להציע חוק בנושא הזה עד שמנכ"ל הביטוח הלאומי ביקש ממני לנסות להגיע לאיזושהי פשרה, אז אנחנו באמצע ולכן אני מכירה את הנושא הזה מקרוב, תודה.

 << אורח >> יעקב עמר: השירות הלאומי לנושא של נערות ונוער מבחינתנו זה מגיל 17 עד 24.

 << אורח >> יעקב עמר: זה הגיל שאנחנו מתעסקים.

 << אורח >> יעקב עמר: האפיון של האוכלוסייה הזאת כפי שהוא מאופיין אצלנו, זה רמת הקריטריונים להתקבל לתוך השירות הלאומי, זה כל מי שהוא בהתנהגויות מסכנות, הכוללות שוטטות, חברות לחברה שלילית, בריחות מהבית, התנהגות מינית לא רצויה.

 << אורח >> יעקב עמר: כל מי שיש להן הריונות לא רצויים, סובלות מפוסט-טראומה כתוצאה מפגיעה מינית וכמובן בשימוש מזדמן כזה או אחר בנושא של סמים ואלכוהול, אלה הקריטריונים שהעלנו ונכנסים.

 << אורח >> יעקב עמר: לא כולם יכולים להיכנס לצערנו בגלל הקיפי התקציב.

 << אורח >> יעקב עמר: מבחינתנו יש לנו מודל שהוא נבנה במהלך השנים 2013 ועד היום, זה תהלך שהלך ונבנה ונבנה.

 << אורח >> יעקב עמר: נכון להיום, משנה שעברה כבר יש לנו את ספר השירות, שנתתי לכם אותו, שהוא למעשה מרכיב את כל מודל ההפעלה.

 << אורח >> יעקב עמר: המאפיינים של התכונית שלנו, קודם כל תכונית ההתנדבות, צריך להבין שהמתנדבים האלה, ברגע שמאתרים אותם, מאבחנים אותם ואומרים עכשיו אלה מתאימים לעשות שירות לאומי, בונים להם את הקבוצה והם קודם כל עושים שירות, ופעם בשבוע יש להם הכשרה, מה שנקרא לטובת ההכנה שלהם לקריירה, לתעסוקה, לכישורי חיים וכל מה שהם צריכים בתוך התהליך.

 << אורח >> יעקב עמר: השירות שלנו הוא בין 30 ל40 שעות, בדרך כלל זה 30 שעות אצל החברה האלה, שהם עושים 30 שעות, ועוד את השמונה שעות או העשר שעות הנוספות זה בתחום ההכשרה.

 << אורח >> יעקב עמר: המרכיבים של המודל זה ליווי אישי בהתחלה.

 << אורח >> יעקב עמר: מתחיל התהליך מהלשכות החברתיות, מבתי ספר לחינוך מיוחד, בכל המקומות שאפשר לאתר את המתנדבות או הנערות שבסיכון.

 << אורח >> יעקב עמר: הם מגיעות אל אותן רכזות שישנן בשירות הלאומי, והן אלה שעושות איתן את הראיונות, את התהליך כדי להתאים להם מקום לשירות.

 << אורח >> יעקב עמר: אחרי שמתאימים להם את המקום לשירות, הם מצטרפים אלינו לשירות הלאומי, ובמסגרת הזאת יש להם ליווי אישי.

 << אורח >> יעקב עמר: הליווי האישי הזה משמעותו שיש רכזת לכל 30 בנות, כאשר 30 בנות אלה נמצאות בתהליך עבודה שותף בתוך מערכת ההתנדבות, ומקבלות את ההכשרות, פעם בשבוע בתוך העניין הזה.

 << אורח >> יעקב עמר: ישנו גם ליווי קבוצתי, כאשר הליווי הקבוצתי כולו מתעסק בעיקר במעטפת הציבורית והוא נותן תחום העשרה מבחינתנו של כל מה שקשור לנושאי: קריירה, תרבות הפנאי ועוד כישורי חיים וכולי.

 << אורח >> יעקב עמר: התוכנית נותנת למתנדבות קרש קפיצה אמיתי.

 << אורח >> יעקב עמר: זאת אומרת, היא מכניסה אותן למסגרת שהן חייבות לקום כל בוקר, לגשת, לקום ללכת להתנדבות.

קטי קטרין שטרית: איך הם מגיעות אליכם?

 << אורח >> יעקב עמר: אז מה שאמרתי בהתחלה.

 << אורח >> יעקב עמר: הריכוז הולך או דרך הלשכות החברתיות או לשכות הרווחה וכל הראשויות המקומיות.

קטי קטרין שטרית: כי אתם יושבים במשרד החינוך, נכון?

 << אורח >> יעקב עמר: לא.

קטי קטרין שטרית: רשות נפרדת?

קטי קטרין שטרית: הבנתי.

קטי קטרין שטרית: אז הנתונים מגיעים אליכם מהרשויות באופן ישיר?

 << אורח >> יעקב עמר: לא, לנו יש שמונה גופים מוכרים שהם אלה שמטפלים בכל בנות השירות הלאומי בארץ.

 << אורח >> יעקב עמר: הם אלה שבתוך התהליך הזה יש להם רכזות, הרכזות האלה עובדות מול בתי ספר של חינוך מיוחד, עובדות מול "עלם" ומול "החצר הנשית" ועוד כל מיני מקומות ששם יש את הבנות שמסתובבות, שמאתרים אותן ואז מביאים אותן לשירות הלאומי, או דרך חבר לחברה או מחברה לחבר, כל אחד במקרה כזה, מביאים את הבנות האלה.

 << אורח >> יעקב עמר: הבנות האלה עוברות תהליך ראיון ואבחון עם הרכזות .

 << אורח >> יעקב עמר: כל זה כמובן, אני לא אמרתי, אבל אני אגיד את זה עכשיו מראש: זה בשיתוף פעולה מלא מלא עם הרווחה, והם הגוף הדומיננטי מבחינה מקצועית, מבחינתנו.

 << אורח >> יעקב עמר: הם אלה שעושים איתם בדרך כלל, נרד בר-און זאת הנציגה שלהם בתחום של הנוער בסיכון.

קטי קטרין שטרית: תפרט לנו באותה הזדמנות גם את הקשיים שיש לך.

קטי קטרין שטרית: הפרויקט הוא מצוין, הוא נהדר, אבל הוא נשמע יותר מדי וורוד.

 << אורח >> יעקב עמר: הוא לא וורוד בכלל.

קטי קטרין שטרית: זהו, אז זה המקום שלנו לדון, ואם צריך אנחנו כאן, ננער.

 << אורח >> יעקב עמר: את זה אני אגיד בסוף.

 << אורח >> יעקב עמר: אני רק מה אנחנו מנסים לעשות.

 << אורח >> יעקב עמר: בתוך התוכנית הזאת, זה קרש קפיצה, שהיא מתחברת גם לקהילה, גם לחברה וגם לעצמאות האישית של כל אחת ואחת מהן.

 << אורח >> יעקב עמר: כשהם מגיעים, יתרה מזאת, בשנתיים האחרונות, לפני שנתיים, הצלחנו בסיוע ציפי נחשון גליק, אני לא יודע אם אתם זוכרים אותה או לא, אבל היא הייתה ברווחה.

 << אורח >> יעקב עמר: היום נרד ממלאה את מקומה בינתיים.

 << אורח >> יעקב עמר: כשהביטוח הלאומי לקח את המודל הזה והכיר בו כתוכנית שיקומית, והוא נותן למנדבות האלה, שהן זכאויות על פי הפרמטרים שלהם, את התוספת של הבטחת הכנסה.

 << אורח >> יעקב עמר: כלומר, יש בת שאין לה עורף משפחתי, היא מקבלת את דמי הכלכלה שהיא מקבלת מאתנו כ800 שקל, ביטוח לאומי משלים לה להבטחת הכנסה לאלף ומשהו שקל, כדי שתהיה להם יכולת לחיות ולהמשיך להתקיים.

 << אורח >> יעקב עמר: זה משהו שאני כל כך הופתעתי, אבל ברגע שביטוח לאומי, כגוף מאוד חיובי בעניין הזה מבחינתנו, הכיר בתכונית הזאת כמודל שהוא מודל של תכונית שיקומית, אז שמחנו לקבל את זה ולעשות את הדברים.

 << אורח >> יעקב עמר: קצת נתונים מבחינת הפעילויות שיש לנו, יש לנו כ-630 תקנים כאלה של בנות שהן בסיכון, מתוכן יש 180 תקנים של דירות, לנו יש 24 דירות היום של בנות שירות לאומי שעוסקות בהן.

 << אורח >> יעקב עמר: ביקשתן להגיד גם כמה בנות יש בכל תחום, אז יש לנו את זה בחלוקה.

 << אורח >> יעקב עמר: יש שלוש עמותות, של הגופים המוכרים, שהן מרכזות ומטפלות בבנות האלה.

 << אורח >> יעקב עמר: באגודה להתנדבות יש 125 בנות, ב"בת עמי" יש 193 בנות וב"עמינדב" יש כ-149 בנות, שזה סה"כ מצטבר, מה שיש לנו, גם בנים וגם בנים וקנה הדיור, הכל משאיר כ-650 מאוישים היום.

 << אורח >> יעקב עמר: יש במגזר הערבי תהליך שהתחלנו בשנה שעברה, לפתוח קבוצות שם.

 << אורח >> יעקב עמר: קשה מאוד, קשה לנו מאוד להיכנס לתוך החברה הערבית כדי ליצור גם קבוצות שלהן בתוך השירות הלאומי.

 << אורח >> יעקב עמר: השנה אנחנו באמצע התהליך של פתיחתה של קבוצה דרוזית לתוך העניין הזה, ויש לנו קבוצת חרדים, חרדיות יותר נכון.

 << אורח >> יעקב עמר: אנחנו לא מפרסמים את זה עם הסיפור של החרדיות מכיוון שזה קטע שאסור לדבר עליו ברמה האישית, אבל יש קבוצה כזאת שעובדת ונמצאת באחד מן הגופים.

 << אורח >> יעקב עמר: מבחינתנו כל מה שקשור לפעילות ותכף אני אגיע לחסמים, בסך הכל אמרתי תיקני הדיור זה 180, 24 דירות, סה"כ איוש 164 מתוך ה-180 זה תהליך תמיד דינמי, כל הזמן יש כניסות ויציאות של המתנדבים האלה.

 << אורח >> יעקב עמר: אני מניח שאתם מכירים את הקושי והקשיים שישנם עם המתנדבים האלה.

 << אורח >> יעקב עמר: מבחינת החסמים שישנם בתוך הפעילות, תראו הפעילות שאנחנו עושים עם המתנדבים לאחר שיצרנו גם שפה משותפת, גם סילבוס מתאים, תוכנית על פי מחקר ועל פי כל מה שצריך שיהיה, מתבצע הספר הזה, והספר הזה הוא בשיתוף עם משרד החינוך, עם משרד הבריאות ועם משרד הרווחה, שהם עושים את זה אתנו ביחד.

 << אורח >> יעקב עמר: אני מוביל את כל הפרויקט הזה, בתהליך שלו, כבר מספר שנים.

 << אורח >> יעקב עמר: אבל ברמה העקרונית הקושי שלנו פעם אחת זה היקף התקנים, שיש כל מיני אנשים ממתינים ואנחנו לא יכולים להכניס יותר אנשים, זה 1. 2.

 << אורח >> יעקב עמר: ברמה של ההתמודדות עם המתנדבים.

 << אורח >> יעקב עמר: ההתמודדות עם המתנדבים האלה היא שונה לחלוטין מהמתמודדות רגילה, מפני שיש פה, פתאום יש לך הפסקת זמן כזה, שהם פתאום נכנסים לאיזה טראומה, אז צריך לעשות להם טיפול מיוחד, לעשות להם את התהליך ואז אחר כך להחזיר אותם לשירות הלאומי.

 << אורח >> יעקב עמר: בתוך העניין הזה יש כמות יחסית גדולה של ימים שהם עושים הפסקות שירות, אנחנו משמרים אותם, למרות שהם לא משלמים לנו, או שאנחנו לא משלמים או לא מממנים את הגופים שעושים את זה, משום שישנם פערי תקציב, אני מקווה שבסבב הקרוב, כשתהיה ועדת תעריף שלנו, אם היא תעלה לאוצר ותביא את זה, המנכ"ל שלנו ראובן פינסקי, ראובן נכנס לזה עם כל הכוח, ואנחנו ביקשנו כ-500 תקנים נוספים, כדי שיהיה לנו- - -

קטי קטרין שטרית: זה הצורך?

קטי קטרין שטרית: 500 תקנים?

קטי קטרין שטרית: זה אומר ש - - -

 << אורח >> יעקב עמר: תראי, אני מניח שהצורך הוא הרבה יותר.

 << אורח >> יעקב עמר: כמות המתנדבות.

 << אורח >> יעקב עמר: הפוטנציאל הזה הוא גדול מאוד, אבל אנחנו- - -

קטי קטרין שטרית: האם אתה יכול להגיד לי למשל בשנתון, בעשור, כמה זמן אתם קיימים?

 << אורח >> יעקב עמר: אנחנו מ-2009.

קטי קטרין שטרית: אז מ-2009 אתה רואה עלייה?

 << אורח >> יעקב עמר: כן, בטח, וודאי.

 << אורח >> יעקב עמר: אנחנו התחלתנו ב-2010, היינו 84 מתנדבים.

קטי קטרין שטרית: היום מה המספר?

 << אורח >> יעקב עמר: היום אנחנו 630 בתחום של הסיכון וכמעט 1600 בקטע של המוגבלויות.

 << אורח >> יעקב עמר: שמה הלובי הוא הרבה יותר חזק כנראה, בגלל זה המדינה משלמת יותר - - -

קטי קטרין שטרית: נכון, אתה צודק בהחלט.

קטי קטרין שטרית: בגלל זה אנחנו נמצאים כאן, כדי לעשות לובי לנערות בסיכון.

 << אורח >> יעקב עמר: תראי, אנחנו קיבלנו התחייבויות מפעמים קודמות שעם האוצר אנחנו בשיתוף פעולה מלא.

קטי קטרין שטרית: מה תווך הזמן שאותה נערה מגיעה אליכם?

קטי קטרין שטרית: נניח בסביבות גיל 17, כמו שאתה אומר.

 << אורח >> יעקב עמר: אצלנו אמרתי, זה או שנה או שתיים.

קטי קטרין שטרית: מעט, זה מעט יחסית.

 << אורח >> יעקב עמר: זה מעט, אבל זו פלטפורמה מאוד מאוד משמעותית.

קטי קטרין שטרית: אתם רואים את הנערות האלה חוזרות אחר כך אליכם ומסייעים או מתנדבים?

 << אורח >> יעקב עמר: כן, יש בנות כאלה שהפכו להיות מנטוריות בתוך הדברים האלה.

קטי קטרין שטרית: וואו, יפה מאוד.

 << אורח >> יעקב עמר: זה בדיוק כל מה שאנחנו עושים, אנחנו עושים תהליך.

 << אורח >> יעקב עמר: יש לנו עם משרד הרווחה ועם משרד הבריאות מה שנקרא, הכנה לתכניות המשך, כלומר הם מסיימים אצלנו את השירות והם הולכים לעשות את הדברים.

 << אורח >> יעקב עמר: שם יש הרבה בעיות של תקציבים שלא מגיעים לקבל את הכל, למרות ש - - -

קטי קטרין שטרית: ממכם לאן הם עוברים?

 << אורח >> יעקב עמר: הם אמורים להיות משוחררים לחיים, אנחנו לא.

 << אורח >> יעקב עמר: וזה הקטע הקשה.

קטי קטרין שטרית: מעט מאוד.

קטי קטרין שטרית: הם היו צריכים לעבור למשל איזה עורף משפחתי.

 << אורח >> יעקב עמר: זה בדיוק מה שאנחנו אומרים.

 << אורח >> יעקב עמר: בקטע הזה, שאם אנחנו עוברים למשרד הרווחה - - -

 << אורח >> אורית להב: חברת הכנסת, אני אשמח לדבר על "יתד", כי אני חושבת שזה מאוד קשור גם למה שאת מדברת עכשיו.

קטי קטרין שטרית: מאה אחוז, רק אנחנו יכולים לצאת מהמצגת.

 << אורח >> יעקב עמר: לא הצגתם אותה כשדיברתי, ראיתי.

קטי קטרין שטרית: דיברת כל כך לעניין שאנחנו יכולים להשלים.

קטי קטרין שטרית: אני צפיתי במצגת אתמול, הסתכלתי עליה, לצערי הרב רק אתמול.

 << אורח >> יעקב עמר: אני צריך להדגיש לכם, אני קיבלתי את התראה רק ביום- - -

קטי קטרין שטרית: אה מצוין, אם זה ככה אז מצוין.

קטי קטרין שטרית: אני פשוט ראיתי את זה אתמול בשעות המאוחרות של הלילה, אחרי שחזרתי מאוד מאוחר מהשומרון.

קטי קטרין שטרית: גם חטפתי שם דלי של צבע, אז היה מאוד מעניין אתמול, אז עד שהגעתי והצלחתי ככה לחזור לעצמי, זה היה כבר מאוחר, אז זה השעות.

קטי קטרין שטרית: אצלי הצוות לא מתרגש, הוא מקבל הודעות ממני באחת, ב12 בלילה, זה בסדר.

קטי קטרין שטרית: כן, אנחנו אתך, אני אשמח מאוד.

קטי קטרין שטרית: אני רוצה להגיד לך שאני שומעת דברים נהדרים על פרויקט "יתד", לפחות לאן שאני מגיעה.

קטי קטרין שטרית: הגעתי לצפת, הגעתי לגוש עציון, הגעתי לנוף הגליל והגעתי לעוד הרבה ערים.

קטי קטרין שטרית: נועם אתה כאן, תזכיר לי על עוד דברים שהיינו בהם שבהם דיברו על "יתד", גם אפילו חנכתי מבנה של "יתד" בצפת, עם תרומה נהדרת של תושבים שהיו גרים שם והפכו להיות אנשי עסקים חובקי עולם, והם חזרו ותרמו לקהילה.

קטי קטרין שטרית: מצאתי בזה דבר יפה מאוד דווקא בפרויקט הזה.

קטי קטרין שטרית: הייתי שם והכל חדש, מבריק ונהדר, ראיתי אנשי מקצוע, שוחחתי איתם, שעובדים יפה מאוד.

קטי קטרין שטרית: אני חושבת שכדאי שתבקרו שם ותראו, מקום מדהים.

קטי קטרין שטרית: כן, אנחנו נשמח לשמוע אותך, רק תציגי את עצמך.

 << אורח >> אורית להב: יופי, תודה.

 << אורח >> אורית להב: שלום לכולם, שמי אורית להב, אני יושבת במטה "יתד" במשרד הרווחה.

 << אורח >> אורית להב: אני אציג בכמה דקות את "יתד", אני חושבת שהרוב פה, אנחנו בקשרים איתם בדרך זו או אחרת.

 << אורח >> אורית להב: אז "יתד" זו קודם כל תוכנית לאומית, זה מקסים שאומרים פרויקט אבל בפועל זו תכנית לאומית בהחלטת ממשלה, בסוף 2016.

 << אורח >> אורית להב: יש לה זרועות ביצועיות היום גם בראשויות המקומיות וגם בפרויקטים ארציים ומיזמים ארציים.

 << אורח >> אורית להב: בתחילת הדיון היום הציגו הדוקטורים שעשו את המחקר.

 << אורח >> אורית להב: מכינות ניצוץ זה אחד הפרויקטים של תכנית "יתד", אבל יש גם עוד פרויקטים רבים.

 << אורח >> אורית להב: אנחנו בקשר עם 11 משרדי ממשלה, בועדה ארצית שיושבת פעם בחודש וחצי, חודשיים, ובקשר עם עמותות כולל פורום ארגוני צעירים שיושבים פה, פורום ארגוני צעירות שיושבות כאן, עמותת "עלם", הרבה עמותות שונות ופילנתרופיה, כשהמטרה ביחד היא להוות פלטפורמה לעבודה משותפת עבור צעירות וצעירים במצבי סיכון.

 << אורח >> אורית להב: כמובן שאנחנו לא מחליפים אף אחד אלא המטרה היא להפוך אחד פלוס אחד לשלוש.

 << אורח >> אורית להב: אנחנו מדברים היום, בעצם במשרד הרווחה מוכרים קרוב ל17,000 צעירות וצעירים מתוכם אם אנחנו מתרכזים בצעירות, אנחנו מדברים על כ60%, שבחברה הכללית זה 58% ובחברה הערבית זה 68%.

 << אורח >> אורית להב: צעירות שבעצם מלוות ומטופלות.

 << אורח >> אורית להב: יש לנו תכניות ייחודיות גם לחברה הערבית, הייתה פה חברת הכנסת ח'טיב, ואני מבינה שהיא עזבה אבל חשוב כן להגיד את זה.

 << אורח >> אורית להב: יש את מיזם "נור", שזה מיזם עבור נערות וצעירות בחברה העברית, כשהמטרה היא באמת לכיוון של שירות, השכלה, תעסוקה, דיור, אלימות, משפחה, מיניות, כל החלקים האלה, אנחנו היום משקיעים בזה.

 << אורח >> אורית להב: יש לנו שבע ראשויות, אנחנו היום משקיעים בזה, זה מיזם חדש, יחד עם ביטוח לאומי וקרן "רש"י" אנחנו היום משקיעים בזה הרבה מאוד.

 << אורח >> אורית להב: יש את מכינות ניצוץ, זה שש מכינות, מה שהוזכר בהתחלה.

 << אורח >> אורית להב: יש שתי מכינות לצעירות.

 << אורח >> אורית להב: יש את מיזם מקושרים, שזה מיזם גם בשותפות עם קרן "רש"י" שזה מנטורים.

 << אורח >> אורית להב: חשוב לי להגיד שהתכנית היא כן חדשה מאוד, ארבע שנים זה מעט מאוד זמן בעולם שלנו.

 << אורח >> אורית להב: ויש באמת, כמו שאת שמעת התפתחות מאוד משמעותית וקשר עם באמת הרבה מאוד עמותות והרבה מאוד מיזמים, אני אתן עוד דוגמאות.

 << אורח >> אורית להב: יש הרבה מאוד תכניות שמפוקחות על ידי תקון, אלין שנמצאת פה, מפוקחות על ידי תקון ונמצאות ברצף של הפעילות איתן, ומעגלי צעירות.

 << אורח >> אורית להב: כמובן תכניות שיושבות אצל אלין, "צלש", שירות לאומי מותאם, מה שהזכיר ראש השירות הלאומי, דירות מעבר לבוגרות חוץ ביתיות בקשר לעצמאות, שלוש דיוריות לצעירות שהן במימון של "יתד", ויש מכרז עכשיו, שאלין באמת אחראית עליו, לגבי דירות מעבר המשך, של 40 דירות מעבר- - -

קטי קטרין שטרית: אז זהו, אנחנו רוצים להגיע לנושא המכרזים ולכן אני נאלצת להפסיק אותך, כי אני חייבת לשמוע עוד.

קטי קטרין שטרית: יש לנו רק חצי שעה כדי לסכם את הכל.

קטי קטרין שטרית: אז אנחנו עוברים רגע לפלגית מארגון "ידידים".

קטי קטרין שטרית: תני לנו בבקשה סיקרה לגבי הבעיות של המכרזים שמסתיימים ב-2020.

פלגית גרוס: כרגע אנחנו פועלים בעיקר בשלושה סוגי התקשרויות.

פלגית גרוס: אחד תחת מכרז, אחת תחת מיזם משותף, ועוד יש לנו פעילות בהיקף של כ-300 נערות שהוא תחת תמיכה.

פלגית גרוס: וזו הבעיה המרכזית, כל הסיפור של התמיכות.

פלגית גרוס: כל מי שפועל היום בתכניות שנמצאות בתמיכה ממשלתית, אין לו שום וודאות של רצף פעילות לשנה הקרובה.

פלגית גרוס: אנחנו פועלים בשנה לימודית אבל במקביל גם בשנה קלנדרית מבחינת תקצוב, ויש לנו ככה ממש קבוצה גדולה של נערות שנמצאות היום באיזשהו איום שהתכנית שלהן תפסק שוב בראשון לינואר, כי אין שום רצף ושום הבטחה לתקצוב של תכניות שהן נתמכות בשנת 2021.

פלגית גרוס: יתר התכניות שלנו כרגע, כן יש להן איזושהי התקשרות יותר ארוכת טווח, זאת אומרת, עד סוף השנה- - -

קטי קטרין שטרית: סליחה רגע, שנייה אחת.

קטי קטרין שטרית: האוצר רוצה לדעת באיזה מכרזים מדובר, את יכולה לתת לי שמות?

פלגית גרוס: אנחנו מפעילים תכנית "צלם" לנערות במכרז.

קטי קטרין שטרית: אוקי, זה אחד.

קטי קטרין שטרית: מה עוד?

פלגית גרוס: תכנית שבאמת פועלת ברצף?

פלגית גרוס: יש לנו תכנית במיזם משותף עם משרד החינוך, המנהל על חינוך דתי.

קטי קטרין שטרית: תכף אנחנו נשמע אותם.

פלגית גרוס: יש לנו עוד תכנית שאנחנו מפעילים באמת בהכנה לשירות משמעותי של נערות במצוקה, של בני נוער בסיכון, אבל בתוכן יש 300 נערות בסיכון שאין להן שום הבטחה לרצף, מאחר ומדובר בתכנית אמנם שאמורה להיות בה רצף פעילות, אבל היא פועלת תחת תקנת תמיכה, ששמה זו לא התקשרות.

קטי קטרין שטרית: שמות התכניות ?

קטי קטרין שטרית: שמות שתי התנכיות?

פלגית גרוס: תכניות "סלע" לנערות, ויש לנו "סלע חמ"ד".

פלגית גרוס: התכנית שפועלת תחת התקנת תמיכה זו תכנית "מעגלי אחראיות", שזו באמת הכנה לשירות משמעותי לנערות מהפריפריה, שיש בה המון ליווי כמובן בנוסף לזה, שהיא באמת בסכנה שאין לה שום יכולת לדעת מה באמת קורה עם המשך התקצוב שלה.

קטי קטרין שטרית: תודה רבה, אנחנו עוברים למשרד החינוך, ואנחנו רוצים לשמוע את בעז קולומבוס.

קטי קטרין שטרית: מפקח החמ"ד במשרד החינוך, לגבי מיעוט בפנימיות לבנות בחמ"ד, שלוש בנות לעומת שש בנות לדוגמא.

קטי קטרין שטרית: זה פחות או יותר היחס?

בעז קולומבוס: בוקר טוב.

בעז קולומבוס: רק אתייחס לגבי מה שאמרה פלגית עכשיו.

בעז קולומבוס: אנחנו עובדים במיזם משותף עם ארגון "ידידים", המיזם של "סלע" לבנות.

בעז קולומבוס: זו בעצם תכנית משותפת שכבר נמשכת כמה וכמה שנים, ואנחנו רואים בה חשיבות גדולה וגם הצלחה גדולה.

בעז קולומבוס: אולי גם בהמשך אילן, נציג אגף לנוער בסיכון במשרד יוכל גם טיפה יותר להרחיב בעניין.

בעז קולומבוס: בהיבט של הרחבת המענים לבנות החינוך דתי או הציבור הדתי לאומי בסיכון, אז אנחנו בשיתוף מלא בתוך המשרד עצמו עם מנהל לחינוך התיישבותי, גם בכפרי נוער לבנות בסיכון, שיש כמה וכמה כאלה.

בעז קולומבוס: הדגש שחשוב לומר הוא, שמאחר והרבה מאוד בנות מגיעות מבתים בעלי רקע דתי, או דתי לאומי, הצורך הוא במסגרות נפרדות, זאת אומרת לבנות בלבד.

בעז קולומבוס: יש לנו כמה וכמה פנימיות כאלה היום.

בעז קולומבוס: אנחנו כל הזמן בבדיקה אם יש צורך במוסדות נוספים, שאני אומר שהרקע שלנו הוא בעיקר חינוכי-טיפולי, ולא במסגרת הרווחה, כדי לאפשר את השיוך הנורמטיבי ככל שניתן.

בעז קולומבוס: יכול להיות שאם אילן ירצה להרחיב, אז מבחינת ההתמחות, היא נמצאת בעיקר באגף לחינוך ונוער בסיכון.

קטי קטרין שטרית: האם יש איזה תובנות מסוימות שאתה יכול להגיד שאנחנו זקוקים להן?

קטי קטרין שטרית: או אם היינו נוהגים ככה אז הדברים היו מסתדרים יותר?

קטי קטרין שטרית: כי אני הבנתי פה ממנהלת הועדה שיש בעיה גם בעיה בלאתר אותן.

קטי קטרין שטרית: יש מיעוט של נערות שנמצאות בפנימיות לעומת למשל נערים?

קטי קטרין שטרית: ומה הסיבה לכך שיש מיעוט?

בעז קולומבוס: מספר המוסדות הייעודיים הוא קטן יותר.

בעז קולומבוס: אנחנו לא יודעים לומר בוודאות היום, אם יש מחסור.

בעז קולומבוס: אנחנו יודעים שמספר המוסדות קטן יותר.

בעז קולומבוס: בעבודה משותפות גם סביב תהליכי הערכה והסקר שאנחנו עושים יחד עם ארגון "ידידים", כדי לבדוק האם ישנו צורך בפתיחת מוסדות נוספים.

בעז קולומבוס: אני כן יודע לומר שמבחינה גיאוגרפית, אנחנו באזור המרכז והצפון עם יותר מוסדות ודווקא באזור הדרום אנחנו חסרים במוסדות בעלי אופי פנימייתי.

בעז קולומבוס: זה יכול להיות היום איזשהו צורך ששווה לחשוב עליו כהרחבת המענה.

קטי קטרין שטרית: מצוין, נהדר.

קטי קטרין שטרית: אני רוצה מכאן לעבור לרויטל מהנהגת ההורים הארצית, היא נמצאת אתנו בזום.

קטי קטרין שטרית: הבנתי גם שלהורים יש משהו להגיד, אז אולי כדאי שנעשה את זה.

קטי קטרין שטרית: רויטל, שלוש דקות לרשותך, בבקשה, אנחנו בלחץ של זמן, מצטערת.

קטי קטרין שטרית: מה שנותנים לנו בוועדה זה שעה וחצי, כמובן שזה לא מספיק, אבל יהיו לנו עוד הרבה ועדות, ונוכל להעלות ולהציף את הכל.

קטי קטרין שטרית: מה שאני כבר יכולה להבטיח, זה שאני כבר כל כך בנושא הזה, אשאר כל כך הרבה זמן.

קטי קטרין שטרית: לא יודעת כמה אני אוכל להישאר בכנסת, אבל בכל יום שאני אהיה בכנסת, זה הנושא שאני מרימה ואני ארים ואני אמשיך לפעול, אז יהיו לנו עוד הרבה ועדות אם לא הספקנו לשמוע את כולם, בואו ננסה כמה שיותר להספיק ולשמוע כמה שיותר.

רויטל אבו דגה: אז בוקר טוב, ובאמת תודה על הדיון.

רויטל אבו דגה: הנושא הזה בעצם מאוד קריטי וכמו שאמרת קודם הוא קריטי עוד יותר בתקופה הזאתי.

רויטל אבו דגה: הילדים וההורים נמצאים היום בסיר לחץ שהם לא רגילים אליו, כל מה שאולי לא היה קיים פעם, היום עוד יותר קיים ועוד יותר מורגש, בבתים שהיו לכאורה נורמטיביים עד כה.

רויטל אבו דגה: הראייה שלנו היא אחרת קצת מכל מה שנאמר עד עכשיו.

רויטל אבו דגה: אנחנו מסתכלים על הבסיס, והבסיס מבחינתנו מתחיל בחינוך.

רויטל אבו דגה: ילד בגיל גן ומעלה, שלא יודע שהוא נפגע, וזו המציאות שהוא חי בה, לא יודע אחרי זה גם להרים את הדגל ולהגיד, תעזרו לי.

רויטל אבו דגה: החינוך כרגע צריך, וזה לא קיים, לא באופן משמעותי, וכמעט ואך ורק על הניירת.

רויטל אבו דגה: צריכים להיות מערכים ברורים, חד משמעיים, של חינוך למיניות, של מניעת אלימות.

רויטל אבו דגה: שילד ידע איפה הוא צריך להיות מוגן ואיפה הוא צריך להגיד, פוגעים בי.

רויטל אבו דגה: מעבר לזה יש גם את ההיבט החברתי, ילדה הרבה פעמים תפתח לחברות שלה.

רויטל אבו דגה: אז ילדה שהחברות שלה לא מכירות את המונחים האלה והמושגים האלה, לא תזהה את הקושי בחברה האחרת שלה.

רויטל אבו דגה: נגישות המידע לילדים: אנחנו לא רואים במוסדות החינוך פרסומים ברורים, חדים לעין של בואו, תפנו אלינו, תעזרו בנו.

רויטל אבו דגה: אנחנו לא רואים את זה מתקיים בשום צורה ובשום דרך.

רויטל אבו דגה: מעבר לזה שהילדים חיים הרבה ברשתות החברתיות, גם שם אנחנו לא רואים את זה מתקיים.

רויטל אבו דגה: מבחינת נגישות הדיווח, לילד, ילדה, לא קל לגשת ולדווח.

רויטל אבו דגה: צריך להנגיש להם את זה.

רויטל אבו דגה: שיחת טלפון, דיברתי עכשיו על זה שהם לא יודעים לאן להתקשר.

רויטל אבו דגה: ילדים הרבה פעמים לוחצים, כי זה מה שהם מכירים ויודעים, צריך לאפשר להם את הלחיצות האלה.

רויטל אבו דגה: פופאפים ברשת חברתית יאפשרו להם את הלחיצה הזאת.

רויטל אבו דגה: קישור ישירות לצ'ט בוואטסאפ ינגיש להם את האפשרות הזאת, הרבה יותר טוב ממה שקיים כרגע.

רויטל אבו דגה: נושא אחרון, יש פה פיזור מאוד מאוד גדול בתפעול, בין משרדי הממשלה ובין גורמים רבים.

רויטל אבו דגה: זה מאוד מבורך מצד אחד, מצד שני חסר לי, חסר לנו את הריכוז.

רויטל אבו דגה: מי מפקח ?

רויטל אבו דגה: מי מוציא לפועל את כל מה שעדיין לא קרה?

רויטל אבו דגה: אנחנו רואים עם מ-2017 ועוד דברים אחרים.

קטי קטרין שטרית: נכון, אנחנו עוברים לשמוע את אוריאן.

קטי קטרין שטרית: אוריאן היא בעמותה לילדים בסיכון והיא יצאה מהבית בגיל 11.

קטי קטרין שטרית: נכון אוריאן?

קטי קטרין שטרית: שלום אוריאן

אורואן אושדי: שלום, שמי אוריאן אושדי.

אורואן אושדי: יצאתי מהבית בגיל 11 מיוזמתי האישית, למרות המשפחה שלי הייתה מוכרת לרווחה.

אורואן אושדי: הזכות לקרוא ולכתוב לא הייתה לי, ורק במסגרת, שיצאתי להשמה חוץ ביתית, סוף סוף צמצמו לי את הפער הלימודי.

אורואן אושדי: בגיל 14 הבנתי שהמסגרת החוץ ביתית שלי לא תואמת לי ועברתי לכפר נוער מיוזמתי.

אורואן אושדי: סיימתי את הלימודים שלי בבגרות מלאה ובהצטיינות, תמיד שאפתי להצליח ולהיות בזכות עצמי ולמרות זאת בגיל 20 הגעתי עם חובות, בודדה, ללא עורף, ללא יכולת להצליח.

אורואן אושדי: הגעתי לעמותת ילדים בסיכוי, והם תרמו לי המון.

אורואן אושדי: הם לימודי אותי מה זה משפחה, ונתנו לי עורף, כלים, הם לימדו אותי לחלום.

אורואן אושדי: הם נתנו לי את הכוחות להתמודד עצמי, להסתדר.

אורואן אושדי: בגיל 25, אתה מוצא את עצמך לבד, "יתד" לא נותנת לך יותר סיוע.

אורואן אושדי: היום אני סטודנטית, אני לומדת משפט ומנהל ציבורי בתוכנית "גל" למנהיגות חברתית.

אורואן אושדי: אני מאוד מתרגשת.

קטי קטרין שטרית: את מדהימה, את מדהימה.

קטי קטרין שטרית: את מרגשת את כולנו.

אורואן אושדי: יש לי פחד יומיומי לנשור מהלימודים.

אורואן אושדי: לקח לי שנתיים עד שהצלחתי להגיע לתואר אקדמי.

אורואן אושדי: אתה בגיל 25 פשוט ללא מלגות, ללא סיוע מהרווחה ואתה פשוט מתמודד לבד.

אורואן אושדי: אם הצלחת לשרוד ולהינצל יש סיכוי שתצליח.

אורואן אושדי: היום אני יכולה להגיד לכם שהמצב הרבה יותר קשה.

אורואן אושדי: אני בקשר עם צעירות בעמותה שלי ואני רואה איך המצב מתדרדר.

אורואן אושדי: צעירות צריכות לבחור אם לקנות תחבושות או לעלות על האוטובוס.

אורואן אושדי: אני רואה את המצב של האובדנות.

אורואן אושדי: קל לצעירות לבחור בעולם הזנות, להגיע לרחוב, לבנות משפחה בצורה לא מושכלת ואני פשוט לא רוצה שזה יקרה עוד.

אורואן אושדי: חשוב לי שיהיה שיפור במעמד הצעירות, חשוב לי שתהיה התאמה מגדרית לצעירות, חשוב לי שיהיו יותר מענים וכלים שתואמים גם לטכנולוגיה, גם לעידן של היום, גם למצב שתואם לאיך שהמדינה שלנו מתנהלת, וזה פשוט מרגיש כאילו יש הדרדרות.

אורואן אושדי: ההידרדרות הזאת פשוט מדאיגה אותי.

אורואן אושדי: במקום שיהיה צמצום במעגל הזה, הן מתחילות בגיל צעיר, בגיל שאני הגעתי לרווחה, בגיל 11, והן כל חייהן נכנסות לעולם המצוקה.

אורואן אושדי: אם לא יהיה שיפור והתאמה באיתור הצעירות והנערות, באיתור המענים, בהעצמה של כלים והתנהלות כלכלית, בהעצמה לקריירה, תעסוקה והפגת הבדידות, הן לא יצליחו להשתקם.

אורואן אושדי: חשוב לי מאוד להדגיש את זה, שאימהות צעירות לא מתקבלות ב"יתד" והן צריכות להיות במערכת הכללית של הרווחה.

אורואן אושדי: הן לא יכולות כמעט להצליח להגיע לעולם הקריירה, באקדמיה, כי אין להן את היכולת להתמודד לבד עם העולם הזה.

אורואן אושדי: אם לא יהיה שינוי משמעותי בהתייחסות לצעירות והתאמת המענים לצעירות, לא יהיה שיפור והמצב שלנו רק ילך ויתדרדר.

אורואן אושדי: נכון לעכשיו עם הקורונה רק רואים את המגמה הדאיגה שעוד ועוד צעירות מגיעות למצבים קיצוניים.

אורואן אושדי: אין הוסטלים לצעירות ממעגל הזנות, הן צריכות להיות בהוסטל כללי עם שאר הנשים והן חוזרות לשם והמעגל של היצירה מעולם הזנות קשה יותר.

אורואן אושדי: אני מקווה שהועדה הזאתי תשפר את מעמד הצעירות, תגדיל ותשפר את מצב הנערות, ויפתח באמת תובנות ושיח מחודש לטיפול בנערות וצעירות בישראל.

אורואן אושדי: תודה רבה.

קטי קטרין שטרית: אוריאן, אני חושבת שאת סיכמת את הרצון שלי לבוא ולסייע.

קטי קטרין שטרית: את כל כך מרגשת, רהוטה, את מדהימה, הצלחת, את תצליחי.

קטי קטרין שטרית: אני כל כך מאמינה בך, ואני שמחה מאוד שאת נמצאת בעמותה, ששם את יכולה גם לתת כלים לנערות אחרות שנמצאות על סף ייאוש, להתרומם ולהאמין שיש להן תקווה, כי את כן מגשימה חלומות, ולכן אני חושבת שאנחנו בעולם הקטן שלנו, כל אחד מאתנו יעשה את הצעד ובסופו של דבר אנחנו נוכל להגיע באמת לנחלה ולמנוחה.

קטי קטרין שטרית: אז תודה רבה לך על מה שאמרת, ואנחנו חוזרים לאלין, כי מה שאת הדגשת פה בפירוש קשור למידע שחסר לנו לגבי נתונים של מספר הצעירים, חסרי עורף משפחתי.

קטי קטרין שטרית: אנחנו מדברים על נתונים שיש לנו מ-2017, נכון?

קטי קטרין שטרית: מ-2017 מה נעשה?

קטי קטרין שטרית: זה המסמך, המסמך שאני מסתכלת עליו שקיבלנו מהמ"מ אצלנו.

קטי קטרין שטרית: הוא מתייחס לסקירת שירותים חברתיים לצעירים מעל גיל 18 חסרי עורף משפחתי.

קטי קטרין שטרית: אשמח מאוד לשמוע ממך, אלין, מה נעשה או מה הנתונים.

אלין אלול: כמו שאמרתי קודם, צעירים מעל גיל 18 חסרי עורף משפחתי נמצאים תחת התכנית הלאומית של "יתד", אורית כאן הציגה את המספרים.

אלין אלול: לנו כמשרד בוודאי ובוודאי יש את התמונה הכוללת של כל מי שנמצא בתוך המערכות של משרד הרווחה.

אלין אלול: אם בראשויות המקומיות, אם בתכניות השונות שהמשרד מפעיל, והמשרד מפעיל רצף של תכניות, גם במינהל שירותים חברתיים ואישיים, גם בתכנית הלאומית לילדים ונוער בסיכון, וכמובן גם במינהל תקון, המינהל שלנו.

אלין אלול: כך שמבחינה זו, אפשר להעביר מיפוי של נתונים לכל מי שמקבל שירות במשרד הרווחה.

אלין אלול: הנתונים האלה קיימים במערכות של משרד הרווחה.

אלין אלול: ברשותך הייתי רוצה כן להתייחס לדברים שהעלתה נציגת הנהגת ההורים, וכמובן לדברים המרגשים של אוריאן, שבעצם מביאה דרך הסיפור האישי שלה את המפגש שלה עם שירותים שונים, שבעצם היו בדרכה לאורך השנים שהיא עשתה, ועשתה דרך יפה ומדהימה וכל הכבוד.

אלין אלול: אני חושבת שבאמת אחד הדברים שאנחנו כמינהל תקון מאוד מאוד עסוקים בו היום, זה באמת ליצור את הפלטפורמה הרחבה שאוספת את כל המגוון הרחב של התכניות שקיימות.

אלין אלול: יש הרבה מאוד תכניות שהמשרד מפעיל, יש הרבה גופים שמפעילים עבור המשרד שירותים, והיום אנחנו בעצם נמצאים לקראת פיילוט של תפיסה אחודה, אחת מרכזית כזאת, שיש לה התייחסות על לכל השירותים, מרגע שנער או נערה מזוהים בסיכון ועד למקום שהם מקבלים את החליפה האישית שמותאמת לצרכים שלהם.

אלין אלול: ברשותך, אם אפשר, הייתי שמחה לתת לנפתלי יעבץ, שמרכז את הפיילוט הזה להגיד ממש במשפטים ספורים.

קטי קטרין שטרית: אני אשמח.

קטי קטרין שטרית: אני רק רוצה להתמקד במה שאת אמרת, אני חושבת שאת צודקת, יש הרבה מאוד תכניות ומעט בכל תכנית.

קטי קטרין שטרית: התפזורת והפיזור הזה לכל מיני חלקים זו הבעיה המרכזית בכך שהתקציבים הם נמוכים וקטנים בכל פרויקט, אני חוששת לתכלל את זה, אז בואו נעבור באמת לנפתלי יעבץ שייתן לנו ממש בדקה או שתיים, כי אנחנו חייבים לדבר גם עם משרד השיכון וגם עם משרד האוצר, ויש לנו רק עשר דקות להכל כולל סיכום.

נפתלי יעבץ: בהחלט, אז אני אהיה מאוד מאוד תמציתי ונקודתי.

נפתלי יעבץ: אני יכול לומר שבאמת שאנחנו מסתכלים על בני נוער שמטופלים אצלנו בתוך מינהל תקון, ברצף של המסגרות, אז יש לנו באמת הרבה מאוד מענים ותכניות שהם בסוף אפשר להגיד שבבים של מענים ותכניות, כי בכל רשות מקומית יש בסוף בית חם ומתל, ומתר ומפתן, וניידת איתור, ועדי, כל רשות על פי הפיזור אצלה.

נפתלי יעבץ: אבל בסוף זה חלקי תכניות קטנות ובני הנוער עוברים בין תכנית לתכנית, הם פחות רואים את הגבולות, אבל בסוף התקציב מגיע כחלקיקי תקציב לכל תכנית, וכמובן אין ראיה מתכללת על הילד כשהוא עובר בין מסגרת למסגרת.

נפתלי יעבץ: מה שאנחנו עובדים עליו זה מה שנקרא מודל בטו"ח (בית טיפולי וחברתי לנוער), בשביל ליצר תפיסה אחודה בתוך הישוב, שממש תראה את הנער, כמו שאלין אמרה, תפירת חליפה אישית לכל נערה ונער, בשביל לבוא וללוות אותם באופן מלא בישוב.

נפתלי יעבץ: כשאנחנו מדברים על שירותי קהילה זה באמת מאתגר, כי חשוב לזכור שנערה יכולה לשוטט בשעות הלילה, בשעות הערב, היא מגיעה לבית החם, אחרי זה פוגשים אותה עובדי האיתור, אחרי זה היא מגיעה למרחב אחר.

נפתלי יעבץ: אז כן אנחנו רוצים ליצור את הסנכרון הזה, כרגע אנחנו נמצאים בתהליך של לאתר שמונה ישובים שיכללו בפיילוט, כולל מגזר ערבי, חורה יכנסו לתוך הפיילוט, ומגזר חרדי, אנחנו בבחינה בשביל להכניס אותם וישובים נוספים ברחבי הארץ, באמת בשביל לבוא וליצר את התפיסה האחודה הזו.

נפתלי יעבץ: אני כן אומר שהקשר הזה, שמן הסתם, הגשנו את זה בבקשות לאישור תקציב המדינה.

קטי קטרין שטרית: אז זהו, תכף נשמע את משרד האוצר.

קטי קטרין שטרית: אבל אם יש פה נציג ממשרד השיכון לגבי שלושת התוכניות הרלוונטיות במשרד השיכון לצעירים חסרי עורף משפחתי?

קטי קטרין שטרית: דיירי רחוב?

רחל שגיא: אני משיקום שכונות, אגב מרקם וותיק.

רחל שגיא: יש לנו פרויקט מאוד חדש ומאוד אפקטיבי לקידום צעירות וצעירים באזורי שיקום שכונות, באזורים חלשים.

רחל שגיא: יש פה המון תכניות מאוד מרשימות, אנחנו באמת שמים את הדגש על הנושא של האיתור, ולהגיע אליהם ולמצוא אותם ולהתחבר אליהם.

רחל שגיא: מאוד חשוב, באמת אני מסכימה עם הדברים שאמרו פה, יש הרבה מאוד תכניות לנוער, הרבה פחות תכניות לצעירים והצרכים של הצעירים לא בהכרח מגיעים לידי ביטוי.

רחל שגיא: אנחנו מנסים באמת גם להתחבר לצעירים שבאזורי שיקום, הקמנו ב-18 ישובים שלוחות לנושא של מרכזי צעירים.

רחל שגיא: מרכזי צעירים זו פלטפורמה מצוינת, אבל הנושא של להגיע לצעירות ולצעירים היותר בלי עורף ובמצבים יותר קשים זו המשימה שלנו.

רחל שגיא: אנחנו כמובן עובדים בתיאום עם כל המשרדים פה, עם יתד, שיוון חברתי, עם נגב גליל, עם כל המשרדים שעוסקים בצעירים ובצעירות.

רחל שגיא: יחסית תכנית חדשה, שנה וחצי בשטח, אבל התגובות הן באמת מאוד מאוד נלהבות.

רחל שגיא: המון צורך, המון רעב לשירותים במיוחד עכשיו בתקופת הקורונה שיש מצוקה כלכלית מאוד קשה בעיקר לצעירים ולצעירות באזורי השיקום, שהם הנפגעים הראשונים ביציאה לחל"ת, פיטורים, בעיות כלכליות קשות.

קטי קטרין שטרית: שניה, יש פה שאלה לחברת הכנסת עאידה תומא סולימן, היא רוצה לשאול אותך, תעני לה בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: כן, מאוד מחמם את הלב לשמוע שיש הרבה פרויקטים, אבל אפשר להיות יותר ספציפית?

עאידה תומא סלימאן: כלומר, איזה סוג של פרויקטים אתם מנהלים?

עאידה תומא סלימאן: מה השירות שאתם נותנים?

עאידה תומא סלימאן: בכמה מקומות בארץ אתם פרוסים ומכסים נערים ונערות באיזה סדר גודל?

רחל שגיא: תודה, שאלה טובה.

רחל שגיא: יש לנו תכנית מקבילה גם לנוער ולנערות בסיכון שאורן הקולגה שלי גם נמצא פה בדיון.

רחל שגיא: אני אגיד לגבי ההיקף, אנחנו עובדים עם 18 ישובים, התקציב הוא לא ענק, אבל לכל מקום יש לנו רכז ותקציב פעילות בסביבות 150 אלף שקל לשנה.

רחל שגיא: אנחנו מדברים על שישה מיליון שקל בתקציב השנתי, זה לא המון אבל זה מאפשר לנו להתחיל לעבוד ב18 ישובים.

רחל שגיא: היקף הפעילות זה משהו כמו, אנחנו מגיעים 2000-3000 צעירים בערך בחודש חודשיים.

רחל שגיא: זאת אומרת, ההיקף הוא במספרים יחסית גדולים ביחס למספרים של משרד הרווחה, כי הטיפול הוא לא טיפולי אלא יותר סיוע לקידום תעסוקתי, סיוע לנושא של השכלה גבוה, יעוץ אישי, מיצוי זכויות, פיתוח כלכלי וגם מנהיגות.

רחל שגיא: אנחנו רוצים שהם יתחברו לישוב ולשכונה ויתרמו ויראו את עצמם כחלק אינטגרלי מהשכונה, והכוח שלהם הוא גם משמעותי לשכונה.

רחל שגיא: רואים אותם גם ככוח חיובי ותורם ולא רק כאוכלוסייה שמקבלת שירות.

רחל שגיא: אלו כרגע ההיקפים, אנחנו מאוד תלויים בתקציב, אם יהיה תקציב - - -

עאידה תומא סלימאן: בכמה ישובים ערבים אתם מפעילים את התכניות?

רחל שגיא: בשני ישובים ערבים, באום אל פחם ובג'סר א- זרקא, יש לנו קריטריונים.

רחל שגיא: יש לנו לא מעט תכניות מקבילות בישובים ערבים, גם בדואים ודרוזים וגם ערבי כללי.

עאידה תומא סלימאן: סליחה, בדואים ודרוזים זה ערבים.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לדעת, התוכניות האלה, של הצעירים, קיימים רק באום אל פחם ובג'סר א-זרקא או שיש לכם בעוד מקומות?

רחל שגיא: התכנית של הצעירים כמו שעכשיו סקרתי יש לנו בשני ישובים מתוך 18 ישובים בכל הארץ.

רחל שגיא: תכניות נוער, אני יודעת שיש הרבה יותר פריסה בישובים ערביים.

רחל שגיא: החלוקה הייתה גם לפי נגב-גליל, יותר דגש נגב-גליל לנוער ויותר טיפול בצעירות וצעירים באזור חיפה ואזור המרכז.

עאידה תומא סלימאן: אבל למה רק שניים מתוך 18?

עאידה תומא סלימאן: זה לא מתקרב, לא לאחוז האוכלוסייה בציבור באופן כללי ובטוח בטוח לא לאחוז הנוער בסיכון שנמצא באחוזים יותר גבוהים.

רחל שגיא: כל הישובים העירונים קיבלו טיפול, או שהם קיבלו מרכז נוער או מרכז צעירים, כל הישובים הערביים שכלולים בשיקום שכונות קיבלו תכנית, אחת משתי התכניות.

רחל שגיא: אנחנו עכשיו בתהליך של גיבוש רשימה חדשה של יישובי השיקום.

רחל שגיא: הרשימה היא באמת ישנה, אבל בתוך הרשימה יש הרבה מאוד יחידות שיקום - - -

עאידה תומא סלימאן: איך קובעים את רשימת הישובים?

רחל שגיא: קבענו את רשימת הישובים לפי נתונים סטטיסטים.

רחל שגיא: אבל הרשימה לא השתנתה משנת 2000, ועכשיו יש ועדה ומחקר שאנחנו עושים, בשביל להגדיר מחדש- - -

קטי קטרין שטרית: בקיצור, צריך לעשות הערכות חדשה.

קטי קטרין שטרית: אבל תודה על הסקירה.

קטי קטרין שטרית: אני רוצה לעבור למשרד האוצר, כי בסה"כ הכללי אנחנו מדברים פה, כולם מתנקזים לכוון משרד האוצר, והשאלה לגבי המכרזים שהיא פתוחה ועדיין לא קיבלנו תשובה, גם לא בדיון הקודם.

קטי קטרין שטרית: אז אני מבקשת להעלות את נתנאל אושרי.

קטי קטרין שטרית: נתנאל מאגף התקציבים, עדכן אותנו האם יש חדש לגבי הבעיות שמעלים כאן כל הגופים, לגבי המכרזים שמסתיימים, לגבי המכרזים שעדיין לא התחילו.

קטי קטרין שטרית: יש לך בשורה בפיך?

נתנאל אשרי: לצערי, אין לי איזו בשורה מיוחדת.

נתנאל אשרי: בטח ובטח לאור חוסר הוודאות התקציבית לקראת שנת 2021, והעובדה שכרגע אין חשב כללי שיחתום על התקשרויות מסוג כזה או אחר.

נתנאל אשרי: יש פה הרבה בלגן בן התכניות.

נתנאל אשרי: במקומות מסוימים מדובר בתקציבים של תמיכות, במקומות אחרים מדובר התקשרויות מכרזיות, סיטואציות מעט שונות.

נתנאל אשרי: בכל אופן בכל מה שקשור להקצעה של תקציבים, כיודע היו לנו המון קשים עם התקציב ההמשכי שדרש מאתנו להתכנס בהרבה מקומות.

נתנאל אשרי: לפני התוספת של ה-11 מיליארד השתדלנו ככל הניתן שהפגיעה בתחום הזה תהיה מינימאלית.

נתנאל אשרי: אחרי התוספת של 11 מיליארד בסוף אוגוסט להערכתי הפגיעה היא אפסית, עד כדי לא קיימת.

נתנאל אשרי: שמעתם גם ממשרד הרווחה שאנחנו עובדים בשיתוף פעולה על הרחבות, איפה שרק ניתן.

נתנאל אשרי: הסיטואציה לקראת 2021 היא באמת כרגע, לוטה בערפל, בוודאי ובוודאי ללא חשב כללי הרבה יותר קשה לפתור בעיות ולקדם דברים שדורשים פשוט את חתימתו.

קטי קטרין שטרית: נתנאל, טוב שאנחנו שומעים אותך בסוף כי אם היינו שומעים אותך בהתחלה אז כל הדיון הזה היה דיון עקר.

קטי קטרין שטרית: אבל אני חושבת שאני אפעל גם מול משרד האוצר, גם מול השר, לראות מה אפשר לעשות ומה ניתן לעשות, כדי כן לזרז את המכרזים, כי זה חשוב.

קטי קטרין שטרית: אז אני מבקשת לסיכום מהמשרדים השונים, בבקשה מכם, זו פעם שנייה שאני מבקשת, תעביר את זה.

קטי קטרין שטרית: אומר את זה שוב, אני מבקשת להעביר לוועדה נתונים מדויקים, על כמות הנערות המקבלות מענה ובאיזו דרך.

קטי קטרין שטרית: הועדה קוראת למשרד האוצר להתגייס ולהביא להרחבת המענים הקיימים אשר הצלחתם ידוע, על מנת להעניק טיפול ומעטפת לנערות אשר זקוקות לכך ונותרות ללא מענה.

קטי קטרין שטרית: אין ספק שיש צורך במספר פעולות:

קטי קטרין שטרית: פיתוח והרחבת תכניות מעטפת ייעודיות לנערות בשירות מבחן, עוד בקהילה.

קטי קטרין שטרית: ישנן מספר תכניות איכותיות ביותר אך הן אינן ארציות, ואין להן תקציב מספק כדי לגעת מספיק בנערות.

קטי קטרין שטרית: שמענו כאן פנייה לגבי נערות במגזר החרדי, שמענו לגבי נערות במגזר הערבי, שלא קיבלנו תשובות גם לגבי הנתונים וגם המסגרות וכיצד מטפלים.

קטי קטרין שטרית: ומה שטוב לנערות במגזר הממלכתי לא טוב לנערות במגזר החרדי, או מה שטוב במגזר החרדי לא טוב לנערות במגזר הערבי.

קטי קטרין שטרית: איך אמרה את זה לפני כן חברת הכנסת אימאן ח'טיב, בשיחת טלפון אף אחת לא תסביר.

קטי קטרין שטרית: כעובדת סוציאלית היא אמרה: נראה לכם שאני יכולה לצפות מנערה בטלפון שתספר לי מה עשו לה, ואם היא עברה איזושהי הטרדה מינית והאם טיפלו והאם לא טיפלו.

קטי קטרין שטרית: אין סיכוי בעולם שהיא תקום ותגיד את זה, זה עניין של אמון ועניין של לבטוח.

עאידה תומא סלימאן: זה עניין של אמון ולצעירנו הרב יש מחסור אדיר בעובדים סוציאליים באיתור- - -

קטי קטרין שטרית: אז אני אמשיך, כי אוטוטו אנחנו מפסיקים את השידור.

קטי קטרין שטרית: הארכת מכרזים אשר יוצאים כעת בשנת 2020, עד סוף שנת הלימודים הנוכחית לפחות.

קטי קטרין שטרית: פתיחת פנימיות נוספות בחמ"ד לנערות בסיכון.

קטי קטרין שטרית: הוספת תקנים לשירות הלאומי לתוכניות ייעודיות לנערים ונערות בסיכון.

קטי קטרין שטרית: אני מבקשת להתייחס למגזרים הערבי והחרדי, שלא קיבלנו תשובות מספקות לגביהם בדיון היום.

קטי קטרין שטרית: אני מבקשת לקבל התייחסות של משרד האוצר לגבי כל הנקודות שנאמרו, וכן לוחות זמנים ליישום המסקנות.

קטי קטרין שטרית: תודה רבה והמשך יום טוב.

קטי קטרין שטרית: אני מקווה עם כל הנתונים המדאיגים שקיבלנו שבאמת נוכל להמשיך את זה בצורה הטובה ביותר.

קטי קטרין שטרית: תודה רבה, אני נועלת את הישיבה.