הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 23, פרוטוקול מספר 34, 2020-11-16 10:30

יעקב טסלר: בוקר טוב לכולם, עד מעט צהריים טובים.

יעקב טסלר: אני מתכבד היום לפתוח את הישיבה בסקירה מיוחדת, סקירת היחידה הממשלתית לחופש המידע במשרד המשפטים על יישום חוק חופש המידע במשרדי הממשלה לשנת 2020-2019.

יעקב טסלר: עד כמה שזכור לי החוק הזה נחקק ב-1999-1998.

יעקב טסלר: החוק הזה מאוד מאוד חשוב, זה בעצם אחד מהכלים שאמורים לייעל את העבודה במשרדי הממשלה.

יעקב טסלר: אני אפתח איתך עורך דין שלמה בילבסקי, ראש היחידה הממשלתית לחופש המידע.

יעקב טסלר: נרצה לשמוע ממך סקירה על השנים האחרונות ובכלל מה המטרה של החוק הזה, מה בעצם הוא אמור לשרת, מה החשיבות בעניין הזה, למה זה כל כך חשוב, למה זה כל כך נחוץ, וכמובן מה מידת שיתוף הפעולה במשרדי הממשלה שאתה פונה אליהם, איך אתה רואה את החיבור, האם יש שיתוף פעולה.

יעקב טסלר: אני מניח שיש משרדים שיותר, יש משרדים פחות.

יעקב טסלר: למה יותר?

יעקב טסלר: זה מבורך, לא צריכים להבין מדוע, אבל אם ישנם משרדים שאתה רואה שלא בדיוק, מקרטע, האם תוכל להצביע ולומר מה לדעתך הסיבה שהם לא כל כך ממהרים.

יעקב טסלר: והדבר האחרון, מה הכלים שיש ברשותכם בחוק, במידה שאין שיתוף פעולה, ואם אכן יש כלים האם אתם השתמשתם בכלים האלה בעניין.

יעקב טסלר: בבקשה.

שלמה בילבסקי: תודה רבה, צהריים טובים.

שלמה בילבסקי: אני מודה לכבוד יושב הראש על ההזמנה להציג את הדוח השנתי שלנו לשנת 2019.

שלמה בילבסקי: הדוח השנתי בא לתאר את הנתונים שמתארים את המגמות בחוק חופש המידע.

שלמה בילבסקי: חלק מהתיאוריה מאחורי חוק חופש המידע זה בדיוק הצורך והרצון לעבוד לפי נתונים.

שלמה בילבסקי: חוק חופש המידע, כפי שאדוני ציין בצדק, הוא אחד החוקים החשובים בדמוקרטיה.

שלמה בילבסקי: החוק בא להבטיח, במילים פשוטות, את זכותו של האזרח לשקיפות מהשלטון, הוא מחייב את השלטון לתת דין וחשבון על מעשיו, על כל מה שכרוך בכך, תהליך קבלת החלטות, הוצאות, שיקוף מידע סטטיסטי ועוד מידע רב אחר.

שלמה בילבסקי: בגדול ובקיצור אפשר לומר שחוק חופש המידע בא להבטיח שלושה עקרונות מרכזיים.

שלמה בילבסקי: העיקרון הראשון הוא להבטיח את חופש הביטוי, בעיקר הפוליטי, של האזרח, כי ללא נתונים, ללא עובדות האזרח לא יכול לגבש דעה שתהיה דעה מושכלת.

שלמה בילבסקי: הרציונל השני הוא רציונל של הפיקוח על הרשות.

שלמה בילבסקי: אנחנו יודעים שאור השמש הוא המחטא הטוב ביותר, לאזרח יש הזכות לוודא שהרשות פועלת כפי שהיא מחויבת לפעול וכפי שהעומד בראשה התחייב לפעול.

שלמה בילבסקי: עצם הידיעה של הרשות שהיא תהיה מחויבת במתן דין וחשבון היא כשלעצמה כבר משפרת ומייעלת את תפקוד הרשות.

שלמה בילבסקי: העיקרון השלישי והאחרון הוא העיקרון אולי הרחב ביותר שמדבר על כך שהרשות היא הנאמן של הציבור על המידע.

שלמה בילבסקי: כלומר כאשר הציבור מבקש ודורש גישה אל המידע הוא למעשה מבקש גישה אל נכס ששייך לו.

שלמה בילבסקי: אנחנו יודעים שבעידן של המהפכה הטכנולוגית שבתוכה אנחנו מצויים המידע הוא לעתים נכס מאוד מאוד משמעותי, זה יכול להיות במובנים כלכליים, זה יכול להיות במובנים מחקריים ובמובנים רבים.

שלמה בילבסקי: לכן חשוב מאוד להבטיח את הגישה הזאת.

שלמה בילבסקי: מה שחוק חופש המידע בא לעשות, הוא בא לעגן את הזכות הזאת בחוק ולא להפוך את זה לסוג של טובה כביכול שהרשות נותנת, ברצותה נותנת וברצותה איננה נותנת.

שלמה בילבסקי: אפשר אפילו לבוא ולומר שחוק חופש המידע, עיקר החשיבות שלו היא אולי בדיוק אותם מקומות שקשה לרשות למסור מידע, מכיוון שהמידע הזה עלול לגרום ביקורת, לעתים ביקורת מאוד מוצדקת, לעתים ביקורת אפילו לא מוצדקת, לפחות בעיני הרשות, והמבחן הגדול באמת הוא המקום שבו חוק חופש המידע מחייב את הרשות למסור מידע מהסוג הזה שקשה לה למסור.

יעקב טסלר: כשאתה, שלמה, אומר מידע, הכוונה לכל מידע?

יעקב טסלר: בעצם האזרח הופך כמבקר מדינה קטן, משהו כזה?

שלמה בילבסקי: אז ראשית חוק חופש המידע קובע שמידע הוא לא כל מידע, הוא מידע שהוא מוחשי.

שלמה בילבסקי: זה דבר ראשון.

שלמה בילבסקי: זאת אומרת זה חייב להיות מידע שהוא פרוטוקול או מסמך או מייל או משהו מהסוג הזה ולא כל מידע באשר הוא.

שלמה בילבסקי: ברור שהחוק קובע מגבלות, הוא קובע לא פחות מ-20 מגבלות למסירת מידע, כגון פרטיות, בטחון המדינה, הקצאת משאבים וכו'.

שלמה בילבסקי: ואולי עיקרון יסודי שכדאי להזכיר, החוק קובע שאזרח לא חייב לנמק את בקשתו למידע ונקודת המוצא חייבת להיות שהרשות חייבת למסור אלא אם היא זאת שתנמק מדוע מתקיימת עילה שלא למסור את המידע.

יעקב טסלר: איך הפרוצדורה?

יעקב טסלר: האזרח פונה ישירות לגורם הממשלתי או לרשויות או שהוא הולך דרככם?

שלמה בילבסקי: לא, בכל רשות, ויש למעלה מ-2,000 רשויות שהחוק חל עליהן, יש ממונה.

יעקב טסלר: בכל מקום?

שלמה בילבסקי: בכל רשות, על פי חוק.

יעקב טסלר: ואז האזרח פונה.

שלמה בילבסקי: האזרח פונה ישירות, היום יש אפשרות מאוד קלה לעשות זאת, באמצעות אתר מרכזי לחופש המידע שאנחנו בתור יחידה מנהלים.

שלמה בילבסקי: בפשטות אפשר להגיש בקשה למידע, בצורה פשוטה וקלה.

שלמה בילבסקי: וברשות

שלמה בילבסקי: כם אני ארצה להציג את הנתונים כפי שאנחנו רואים ב-2019 ואת המגמות כפי שהן עולות מתוך הדוח.

שלמה בילבסקי: (מצגת).

שלמה בילבסקי: רק כמה מילים, שנבין מה הדוח הזה אומר.

שלמה בילבסקי: הדוח הזה מתאר את יישום חוק חופש המידע בממשלה וביחידות הסמך, הוא לא מתאר את יישום חוק חופש המידע בשאר הרשויות.

שלמה בילבסקי: החוק חל גם על רשויות מקומיות, חל על תאגידים סטטוטוריים, חברות ממשלתיות וכו'.

שלמה בילבסקי: החוק הזה, בהיותנו יחידה ממשלתית, מתאר את הגופים שהם תחת סמכותנו.

שלמה בילבסקי: אנחנו בקרוב נפיק דוח נוסף שמתאר את תמונת המצב ברשויות המקומיות.

שלמה בילבסקי: אז נתחיל בשקף הראשון.

שלמה בילבסקי: מה שאנחנו רואים כאן זה את המגמה במספר הבקשות שמוגשות לממשלה מדי שנה.

שלמה בילבסקי: אנחנו רואים ב-2019 שהוגשו כ-12,500 בקשות.

שלמה בילבסקי: זה מתאר עלייה מאוד משמעותית במספר הבקשות שמוגשות למשרדי הממשלה מדי שנה.

שלמה בילבסקי: המגמה הזאת היא מגמה שנמשכת כבר שנים והיא מבטאת, בעיניי, את המודעות לזכות מצד אחד, את הציפייה של האזרחים לשקיפות ולמידע, ומצד שני היא בהחלט מבטאת גם את האתגר המשמעותי הניצב בפני משרדי הממשלה שלא ניתן להקל בו ראש.

שלמה בילבסקי: עלייה כזאת שהיא עלייה תלולה היא עלייה שמייצרת צורך בהקצאת משאבים כדי לטפל בכל הבקשות הללו, חלקן בקשות קשות ומורכבות שמצריכות הרבה מאוד עבודה.

שלמה בילבסקי: כאן אולי זה המקום להצדיע לממונים על חופש המידע במשרדי הממשלה שאני יכול להעיד באופן אישי שהם מבצעים את עבודתם נאמנה בתנאים לא קלים, הם נדרשים לייצג את אינטרס השקיפות בתוך הרשות, לגייס שיתוף פעולה מתוך הרשות, מתוך הנהלת הרשות, לעבוד מול גורמים שלא תמיד ששים לשתף פעולה, לא תמיד יש להם את הזמן לשתף פעולה וכאן זה המקום לבוא ולתת להם הוקרה.

יעקב טסלר: להודות להם.

יעקב טסלר: בהחלט.

יעקב טסלר: מצטרף לתודות.

יעקב טסלר: אתם יודעים גם לפלח האם ישנן בקשות שחוזרות על עצמן, שאנשים מבקשים אותו מידע?

יעקב טסלר: בוא ניקח את 2019, ה-12,549, זה מידע, כל אחד זה מידע שונה או שיש משהו שאנחנו יכולים לראות על דבר מסוים שזה חם או להיט, נקרא לזה, שכולם משתוקקים לקבל את המידע הספציפי.

יעקב טסלר: אתם עושים את הפילוח?

שלמה בילבסקי: כן, אנחנו עושים מעקב אחרי הנקודה הזאת.

שלמה בילבסקי: קודם כל זה מאוד מעניין לראות עד כמה העולם הזה הוא עולם מאוד מאוד מגוון והוא מבטא קשת של רצונות ותחומי עניין עצום, החל מעניינו האישי של אדם שצריך מידע כדי אפילו להגן על עצמו מול הרשות וכלה בבקשות שנוגעות בעניינים שנוגעים לכלל הציבור כגון הסכם השלום עם האמירויות, רפורמה בגז ובחשמל.

יעקב טסלר: יש אזרחים אכפתיים, אתה אומר, לאו דווקא דברים אישיים.

שלמה בילבסקי: בהחלט כן.

שלמה בילבסקי: מפילוח שעשינו אנחנו ראינו שבקשות שמוגשות על ידי אזרחים, אז חצי מהן נוגעות לעניינים אישיים וחלק מהן נוגעים לעניינים ציבוריים ממש.

יעקב טסלר: 50-50 אתה אומר, משהו כזה?

שלמה בילבסקי: כן, זה הפילוח.

שלמה בילבסקי: גם אנחנו הופתענו לגלות.

שלמה בילבסקי: יש עניין שהולך וגדל והתחומים הם באמת עצומים, כל משרד והתחום שהוא מתעסק בו, בדרך כלל היו בקשות שקשורות אליו.

שלמה בילבסקי: עם זאת, כן, אנחנו רואים בקשות שחוזרות על עצמן.

שלמה בילבסקי: במקומות כאלה אנחנו בדרך כלל מצפים מהרשות אפילו לייצר מסלול נפרד למתן מידע, לא להטריח את הממונה על חופש המידע וגם כן לא להטריח את האזרח לשלם כל פעם אגרה.

שלמה בילבסקי: אז יש גם תחומים כאלה.

יעקב טסלר: אם הזכרת את האגרה, אז בוא תספר לי דקה מה זה האגרה.

שלמה בילבסקי: בחוק חופש המידע יש תקנות שמתקנות הלכות, יש אגרה של 20 שקל למסירת מידע ו-30 שקל לשעת טיפול החל מהשעה הרביעית והלאה.

שלמה בילבסקי: אלה אגרות שהן לא גבוהות.

אתי שבתאי: לכל בקשה?

אתי שבתאי: אבל יש בקשות שהן - - -

יעקב טסלר: שחוזרות.

יעקב טסלר: אבל בממוצע כמה יוצא לאזרח שהוא פונה לקבל את האזרח?

יעקב טסלר: אם אתה אומר שזה לפי שעות.

שלמה בילבסקי: בהתחשב בזה שכל אדם זכאי לשלוש שעות פטור ואם זה עניין אישי הוא זכאי לעוד ארבע שעות פטור, בדרך כלל לא מגיעים אפילו לחיוב פטור מעבר ל-20 שקל, אלא אם כן, כמו שאני אומר, הבקשה היא מאוד מאוד מורכבת ומצריכה הרבה בחינה והרבה עבודה.

שלמה בילבסקי: אם אפשר לעבור לשקף הבא.

שלמה בילבסקי: כאן מה שאנחנו רואים זה הרשויות שאליהן מוגשות מספר הבקשות הרב ביותר.

שלמה בילבסקי: קודם כל יש בזה משהו מטעה, רק בספירה, כי לפעמים יש בקשה שהיא מאוד מאוד פשוטה וקל לענות עליה ולפעמים יש בקשה שהיא בקשה מאוד מאוד רחבה ומצריכה הרבה מאוד עבודה מהרשות, כך שההשוואה היא לא השוואה שאפשר להסתמך עליה לכל דבר ועניין, אבל אנחנו רואים סדר גודל.

שלמה בילבסקי: אנחנו רואים שמשרד החינוך מטפל ב-1,700 בקשות בשנה, אנחנו מבינים שזאת אופרציה מאוד משמעותית.

שלמה בילבסקי: בין השאר זה נובע מהעובדה שהשנה הם הכניסו את כל התחום של בקשות לעיון בתיקי תלמיד לתוך האחריות של הממונה על חוק חופש המידע.

שלמה בילבסקי: צריך לומר שאנחנו כיחידה מעדיפים שהממונה על חופש המידע, כמו שאמרתי קודם, יעסוק בגרעין של חוק חופש המידע, כלומר אותם דברים שיש להם עניין ציבורי.

שלמה בילבסקי: אני לא מקל ראש בכלל בעובדה שלעתים יש עניין אישי שאזרח צריך ורוצה וגם ראוי לעגן את זכותו הזאת בחוק, אבל אנחנו רואים שכאשר מוגשות הרבה מאוד בקשות אישיות הדבר הזה מייצר עומס לא קטן על הממונה על חופש המידע והדבר הזה בא בהכרח על היכולת שלו לטפל בדברים אחרים.

שלמה בילבסקי: האמירה שלנו, כיחידה, היא שבראש ובראשונה צריך להקצות משאבים כדי לטפל באותם דברים שמקיימים את הרציונלים של חופש המידע, ייעול המערכת הציבורית, מתן זכות למידע בעל עניין ציבורי וכיוצא בזה.

שלמה בילבסקי: כמו שאמרתי קודם, לא פחות מ-50% מהבקשות לפי מדגם שאנחנו עשינו מוגשות לעניינים אישיים ולא לעניינים ציבוריים דווקא.

יעקב טסלר: לדוגמה אני רואה פה ברשות הארצית לכבאות והצלה 1,276.

יעקב טסלר: סתם ככה מתעניין.

יעקב טסלר: משרד החינוך, אני יכול להבין.

יעקב טסלר: משטרת ישראל אני יכול להבין.

יעקב טסלר: אני מדבר על ה-50% לא האישיים, 50% הציבוריים, מה יש בכיבוי?

שלמה בילבסקי: דוגמה מצוינת.

שלמה בילבסקי: שם המסלול הזה הוא בעיקר בשביל דוחות שריפה שהציבור מבקש, שזו דוגמה לעניין שהוא לא בעל עניין ציבורי מובהק.

שלמה בילבסקי: מסוג הדברים שהייתי מצפה שלא יטופלו במסלול של חוק חופש המידע.

יעקב טסלר: סליחה, לא הייתי איתך.

שלמה בילבסקי: אמרתי שזו דוגמה מובהקת לכך שמשתמשים במסלול כדי לתת דוחות שריפה שהציבור מבקש, דוחות אירועי שריפה, עבור ביטוח ודברים מהסוג הזה, וזו דוגמה מובהקת בעיניי שהייתי מצפה מהרשות שתקיים מסלול שהוא מסלול נפרד, לא דרך הממונה על חופש המידע, למרות שהדבר הוא לא אסור על פי חוק.

יעקב טסלר: לא צריכים ללכת בסיבוב ארוך, אתה אומר, לקצר את ההליך.

שלמה בילבסקי: ממש ככה.

יעקב טסלר: עכשיו אני הבנתי.

יעקב טסלר: אני אמרתי, רגע, מה יש לאזרח כל כך עם הכבאות.

שלמה בילבסקי: נכון, זה נתון שהוא בולט.

שלמה בילבסקי: לעומת זאת כשאנחנו רואים, למשל, נתון כמו משרד הבריאות על מעל 800 בקשות אנחנו מבינים - - -

יעקב טסלר: אני מניח שבשנת 2021 משרד הבריאות יהיה בראש הרשימה, מתקופת הקורונה.

שלמה בילבסקי: אני מתאר לעצמי, ושוב, גם אם לא מבחינת מספר, בוודאי מבחינת מהות שקשורה באמת לאירועי הקורונה.

שלמה בילבסקי: אם אפשר להמשיך לשקף הבא.

שלמה בילבסקי: מה שאנחנו רואים בשקף הזה, הוא מדבר על המענה לבקשות.

שלמה בילבסקי: הוא מתאר, לפי הנתונים, הנתונים, אגב, מגיעים אלינו מכל משרדי הממשלה בלי יוצא מן הכלל, הוא מתאר את דפוסי המענה לבקשות.

שלמה בילבסקי: אנחנו רואים שב-50% מהמקרים הרשות מסרה את כל המידע המבוקש, בעוד 16% מהמקרים היא מסרה חלק מהדוחות, חלק מהמידע.

שלמה בילבסקי: מצד אחד הנתון הזה הוא נתון - - -

יעקב טסלר: אתם שבעי רצון?

שלמה בילבסקי: זה קשה לקבוע, כי לעתים הרשות מחויבת שלא למסור את המידע ואנחנו לא יכולים להתעלם מכך.

שלמה בילבסקי: לפעמים כאשר למשל מבוקש מידע שפוגע בבטחון המדינה אסור למסור את המידע.

שלמה בילבסקי: אז אי אפשר לבוא בביקורת על אי מסירת מידע בהכרח, אפשר לראות מגמות, המגמות כן אומרות משהו, אבל נקודה שהיא כן ראויה לציון וכשאנחנו עושים סקר בקרב מבקשי הבקשות הם עצמם לא מרוצים מהמענה, לטענתם המענה לא מספיק מקצועי.

שלמה בילבסקי: שוב אני אומר, זה מנקודת מבט של מקבל השירות.

שלמה בילבסקי: אנחנו יודעים שהרבה פעמים אדם שמבקש ולא מקבל מה שהוא רוצה הוא לא מרוצה בהגדרה למרות שזה מה שהחוק אומר וזה גם בסדר, אבל בעיניי זה מחדד את הקשר שבין חופש המידע לבין נושא של שירות ופניות הציבור.

שלמה בילבסקי: אדם שמבקש בקשה לפי חוק חופש המידע הרבה פעמים הוא בא מנקודת מבט שהוא לא שבע רצון ממשהו, הוא רוצה לברר משהו, הוא רוצה לפקח על משהו ומאוד חשוב שהשירות שיינתן לו יהיה שירות שהוא בונה אמון.

שלמה בילבסקי: ולא פחות מכך, גם כאשר בקשה נדחית צריך לנמק כראוי מדוע היא נדחית.

שלמה בילבסקי: גם החוק אומר את זה, גם אנחנו כיחידה מבררים את התלונות על דברים מהסוג הזה, לא מספיק לדחות בקשה למידע, צריך להסביר, לנמק בצורה שתהיה משביעת רצון.

שלמה בילבסקי: לא די בציון איזה עילה בחוק מתקיימת, אלא כיצד העילה הזאת מתקיימת.

יעקב טסלר: מה הטווח של הזמן ממתי שפונים עד המענה?

שלמה בילבסקי: זה השקף הבא.

שלמה בילבסקי: כאן אנחנו רואים את טווח הזמנים.

שלמה בילבסקי: החוק קובע כעיקרון שיש להשיב על בקשה למידע תוך 30 ימים כשאת הזמנים האלה אפשר להאריך מנימוקים שונים עד למקסימום של 120 ימים.

יעקב טסלר: לשיקול מי?

שלמה בילבסקי: 30 הימים הראשונים הם לשיקול הממונה על חופש המידע, לאחר מכן באישור מנכ"ל הרשות ורק מפאת היקף ומורכבות המידע המבוקש.

שלמה בילבסקי: מדובר למעשה ב-120 ימים קלנדריים שהאזרח ממתין.

שלמה בילבסקי: אנחנו רואים כאן, והנתון הזה הוא נתון מעודד, ש-42% מהבקשות נענו תוך 15 ימים, ועוד 18% תוך 30 ימים.

שלמה בילבסקי: זה נתון יפה, הוא גם נתון שמראה שיפור לפחות בהיבט של מה שנענה עד 14 ימים.

שלמה בילבסקי: ואף על פי כן מעניין לראות שגם בסקר שביעות הרצון שאנחנו עשינו אנחנו רואים שהציבור מגדיר את נושא הזמנים כחסם הגדול ביותר להגשת בקשה מידע.

שלמה בילבסקי: כלומר הם תופסים את הזמנים האלה כבלתי סבירים והם תופסים את זה גם כן כחסם להגשת בקשה למידע עתידית.

שלמה בילבסקי: זה אולי מתאר את אחד המתחים הכי משמעותיים, מצד אחד בין העבודה האמיתית והעומס, אני הראיתי קודם את המספרים שעולים ואת האתגר האמיתי שמוטל על הרשויות, ומצד שני הציפייה הפשוטה של האזרח לקבל את המידע באופן מיידי.

שלמה בילבסקי: אני חושב שהיום בימים שהכול כל כך זמין והכול כל כך מהיר היא רק הולכת ומתגברת.

שלמה בילבסקי: האזרח לא מודע ולא מעניין אותו התמונה הרחבה, הוא מגיש בקשה למידע, הוא רוצה לקבל תשובה.

שלמה בילבסקי: בעינינו זו אחת, הייתי אומר, התובנות המרכזיות שאליה אנחנו דוחפים והיא הנושא של פרסום מידע באופן יזום, כלומר - - -

יעקב טסלר: תחסוך מהאזרחים את הפניות האלה.

שלמה בילבסקי: לחסוך מהאזרחים את התלונות.

יעקב טסלר: ספר לי מתי שזה יקרה.

יעקב טסלר: אל תשכח.

שלמה בילבסקי: אז זה קורה לאט לאט.

שלמה בילבסקי: אנחנו דוחפים לשם.

יעקב טסלר: זה שאנחנו שואפים זה - - -

שלמה בילבסקי: אנחנו שואפים ואנחנו גם רואים תוצאות.

יעקב טסלר: כן?

יעקב טסלר: אז סליחה, ייאשתי אותך.

שלמה בילבסקי: לא, אנחנו לא מתייאשים.

שלמה בילבסקי: אני חושב שגם, ודאי הממונים, פועלים לכיוון הזה ודוחפים לכיוונים האלה.

שלמה בילבסקי: לעתים זה אפילו מתבקש.

שלמה בילבסקי: באותם מקרים שבהן מוגשות בקשות פעם אחרי פעם לאותם דברים הרי מצופה - - -

יעקב טסלר: שימסרו את המידע מראש.

שלמה בילבסקי: שימסרו את המידע מראש ואנחנו בתור יחידה עבדנו עם חלק ממשרדי הממשלה השנה שפרסמו תוכניות לפרסום מידע יזום בכל מיני עניינים בעלי עניין ציבורי.

שלמה בילבסקי: למשל יומנים של בעלי תפקידים, שזה דבר שכל הזמן מבקשים, פרוטוקולים של כל מיני גופים, למשל מועצת הגז במשרד האנרגיה, או המועצות הציבוריות במשרד התרבות והספורט, שזה מידע בעל עניין ציבורי רב.

שלמה בילבסקי: שוב, אנחנו דוחפים למסור מראש מידע שהציבור מעוניין בו ויש בו עניין ציבורי ולחסוך את הטרחה ואת התשלום ואת האגרה ואת ההמתנה ואת חוסר שביעות הרצון מההמתנה הזאת על ידי המבקשים.

יעקב טסלר: אני מסתפק אם לשאול או לא, אתה יודע מה?

יעקב טסלר: אני אשאל.

יעקב טסלר: מה אמור לעניין אזרח, אני מדבר עליי, אני לא מדבר על אחרים, עם מי אני נפגש, באיזה שעה נפגשתי.

יעקב טסלר: מה זה אמור לעניין אותו?

יעקב טסלר: אתה רוצה לדעת בנושא מידע על הפעילות, איך אתה פועל בעניין מסוים ומה עשית בנידון, אני מבין, אבל כשאני נפגשתי עם שלמה ונפגשתי עם אתי ונפגשתי לא יודע מה, אה, רגע, מה הוא עושה?

יעקב טסלר: מה הקשר שלי?

יעקב טסלר: אני מרגיש את עצמי באיזה שהוא מקום כמבקר לצורך העניין שעוקב אחריי, נכנס אליי לפרטיות שלי שאני צריך לחשוף מולך מה מו.

יעקב טסלר: מה זה אמור לעניין את האזרח הקטן?

שלמה בילבסקי: אז אני חושב שכאשר מדובר בדמות בכירה, נבחר ציבור או דרג ניהולי ברשות - - -

יעקב טסלר: אני מחדד פשוט.

שלמה בילבסקי: כן, אני חושב שיש זכות לציבור להבין איך אותו נבחר ציבור מחלק את זמנו, עם מי הוא נפגש, אם הדבר הזה הוא רלוונטי.

יעקב טסלר: מה הכוונה אם זה רלוונטי?

שלמה בילבסקי: יש טענות למשל לקשרים של הון ושלטון וכו', לוודא שבאמת הפגישות היו פגישות שאפשר להסביר אותן, שהיו ענייניות, לצורך העניין, לראות את הפרופורציה בין פגישות נניח עם עיתונאים לבין שאר הזמן שאותו נבחר ציבור עושה בו שימוש.

שלמה בילבסקי: אני חושב שככל שמדובר בדרג שיותר בכיר יש יותר הצדקה לבקשה ליומנים.

שלמה בילבסקי: אנחנו גם רואים מבחינת המציאות שיש כבר ציפייה מהציבור, אני חושב שגם לזה יש משמעות.

יעקב טסלר: כמה אחוזים מתוך הבקשות זה להיחשף ליומנים?

יעקב טסלר: 80% או 90%?

שלמה בילבסקי: לא, מבחינת אחוזים זה מעט מאוד, כי אנחנו רואים שיש פה בקשות, אבל הבקשה היא מאוד מאוד שכיחה.

שלמה בילבסקי: אנחנו טוענים שזה מקרה קלאסי שצריך לפעול לפרסום יזום, באופן יזום ומבוקר.

יעקב טסלר: מה שאתה מצפה, לצורך העניין כמו שציינת קודם, למסור את המידע מראש.

שלמה בילבסקי: נכון.

שלמה בילבסקי: אני חושב שזה צעד בונה אמון מובהק.

יעקב טסלר: שלא תבין אותי לא נכון, לא שאנחנו לא צריכים למסור את זה, רק אני רציתי להבין – אני אגיד את זה בצורה אחרת, האם אתם יודעים להבחין בין אנשים שהמטרה שלהם מטרה מסוימת, או בין, כמו שאתה אומר, שיש אנשים, אמרת את זה מאוד יפה מקודם, שאנחנו מוצאים שיש 50% מהציבור אכפתיים והם רוצים לשנות משהו במדינה היקרה להם ולראות, הם רואים משהו מסוים והם מעורבים בזה, ויש אנשים כמידע אישי, שהוא נקלע לא יזה שהוא מקום, לאיזה שהיא בעיה מסוימת והוא רוצה לקבל את המידע כדי שיוכל להגיש את הבקשה או כדי להשיג מה שהוא צריך, מאשר שיש אנשים שהם יושבים בבית, אין להם בעיה כרגע עם מה שקורה במדינה, אין להם בעיה אישית, הכול פיקס אצלם, אבל איך אומרים?

יעקב טסלר: מה שלום אדון X, Y, Z?

יעקב טסלר: אני לא יודע אם יש לכם את הכלים לבוא לזה, אבל אני מניח שיש לכם גם את החוש הזה לומר – אני לא יודע אם אתם יכולים לעשות עם זה משהו, אם יש לכם בכלל את ה – אבל – אם אמרתי מספיק ברור.

שלמה בילבסקי: כן.

שלמה בילבסקי: אז אני אומר, אנחנו דוגלים בעיקרון שאומר והייתם נקיים.

שלמה בילבסקי: הייתם נקיים בהלכה, כמו שאנחנו יודעים, בא ואומר - - -

יעקב טסלר: אתה אומר חזקה על אדם.

שלמה בילבסקי: כן, אנחנו אומרים שאנחנו כנבחרי ציבור מצופים לעשות מראש את כל הפעילויות שיורידו מעלינו כל חשד, בין אם החשד הזה הוא מוצדק ובין אם החשד הזה הוא בלתי מוצדק.

שלמה בילבסקי: ולכן מעבר לזה שגם החוק אינו מאפשר לשאול מה המניע של הציבור אני חושב שגם אנחנו לא צריכים בכלל להתעסק בשאלה הזו.

יעקב טסלר: ברור.

יעקב טסלר: אוקיי.

יעקב טסלר: נעבור לשקף הבא.

שלמה בילבסקי: השקף הבא הוא שקף יותר ספציפי שנוגע לנושא הזה של עמידה בזמנים.

שלמה בילבסקי: כמו שהראיתי קודם, הנושא הזה הוא הנושא שהציבור שם אותו במוקד מבחינת מה שמפריע לו כאשר הוא בא במגע עם חופש המידע.

שלמה בילבסקי: דיברת קודם על רשויות מסוימות.

שלמה בילבסקי: אני אומר לזכותם של הרשויות והממונים שאנחנו עובדים איתם שבעקבות הנתונים בדוח השנתי שלנו רבים מהם פועלים כדי לשפר את המצב ואלה דברים שאנחנו רואים כבר בשנת 2020, אבל במקרה של צבא ההגנה לישראל, אנחנו רואים פה שהיה מענה של 120 יום, שזה מעבר לחוק, ב-45% מהמקרים.

שלמה בילבסקי: זה לצערי נתון מאוד מאוד חריג ומאוד מטריד שהוא לא היה בעבר.

יעקב טסלר: ממה זה נובע?

שלמה בילבסקי: זה מראה בעיניי על פשוט - - -

יעקב טסלר: זלזול?

שלמה בילבסקי: זלזול בחוק חופש המידע.

שלמה בילבסקי: אין לי דרך אחרת לתאר את זה.

יעקב טסלר: אולי אין להם כוח אדם?

יעקב טסלר: אולי, לא שאני יודע.

יעקב טסלר: אולי הם לא מגיעים לזה ויש להם צורך לתת את המענה.

שלמה בילבסקי: אבל היא הנותנת.

שלמה בילבסקי: ראשית בעבר הנושא הזה היה מטופל בצורה מצוינת בצה"ל מאחר שהכירו בכך שהנושא הוא נושא חשוב.

יעקב טסלר: ומה קרה פתאום?

יעקב טסלר: כשאתה אומר בעבר זה היה?

שלמה בילבסקי: לצערי, ממה שאני מבין עקב שינוי גברא הנושא הזה ירד מבחינת - - -

יעקב טסלר: מדיניות נקרא לזה?

יעקב טסלר: משהו כזה?

שלמה בילבסקי: אני לא הייתי אומר שמדובר במדיניות מכוונת, אני גם לא חושב ככה, אבל מבחינת התוצאות זה לא משנה.

שלמה בילבסקי: מבחינת התוצאות, ולצערי זה דבר שאנחנו רואים אותו גם בשנת 2020 מבחינת ריבוי התלונות שמגיעות אלינו, שגם אחרי שמתברר שהן מוצדקות עדיין הדברים לא מקבלים מענה.

יעקב טסלר: ייתכן שלא רואים את החשיבות כל כך בעניין.

שלמה בילבסקי: וזה מאוד מצער בעיקר מאחר שהממונה על חופש המידע הוא דובר צה"ל ומי כדובר צה"ל אמור לדעת את החשיבות של שקיפות מידע, של מתן מידע באופן יזום וכו', קל וחומר של מתן מענה לבקשות למידע.

יעקב טסלר: ומה אתם עושים עם זה?

שלמה בילבסקי: תראו, היחידה על חופש המידע, לצערי, הסמכויות שלה הן - - -

יעקב טסלר: שמעתי פה איזה קרעכץ.

שלמה בילבסקי: כן.

שלמה בילבסקי: הן סמכויות שהן סמכויות מאוד מוגבלות.

שלמה בילבסקי: בניגוד למה שקורה, דרך אגב ביחידות דומות בחוץ לארץ, לפחות בחלק מהמדינות.

שלמה בילבסקי: זו יחידה שהוקמה בהחלטת ממשלה בלבד ולא בחוק ומעבר ליכולת להורות על תיקון ליקויים, שזה סוג של אקט הצהרתי, אי אפשר לומר שיש לה שיניים של ממש וזו דוגמה מובהקת שהיחידה מיצתה את כל מה שהיא יכולה לעשות בכליה המצומצמים ואף על פי כן כאשר הרשות לא מספיק אכפת לה בזה מסתיימת היכולת שלנו לפעול.

יעקב טסלר: קצת מתסכל.

שלמה בילבסקי: כן.

שלמה בילבסקי: כן, אבל אנחנו פועלים ככל יכולתנו כדי לשפר את המצב.

שלמה בילבסקי: זאת הנקודה המרכזית שהייתי רוצה להציג בתוך השקף הזה כאשר לגבי האחרים אני פחות רוצה להתעכב מאחר שיש צעדים שנעשים כדי לשפר את יכולת המענה ברשויות האלה.

שלמה בילבסקי: נעבור לשקף הבא.

שלמה בילבסקי: השקף הבא מתאר את עילות הדחייה המרכזיות לבקשות למידע.

שלמה בילבסקי: כאן עולים כמה נתונים מעניינים.

שלמה בילבסקי: ראשית אנחנו רואים שבעילה שלא ניתן לאתר את המידע או שהמידע אינו מצוי בידי הרשות, או שהמידע נמצא בידי רשות אחרת, כ-35% מהבקשות שנדחות נדחות מהעילה הזאת.

שלמה בילבסקי: זה מספר עצום שמבטא בעיניי סוג של כשל אפילו בתקשורת בין האזרח לבין הרשות.

שלמה בילבסקי: זה יכול להיות מכמה סיבות, העובדה שהמידע אמור להיות מצוי בידי הרשות, אבל הרשות לא מצליחה למצוא אותו, שזו בעיה בניהול ידע.

שלמה בילבסקי: זה יכול לנבוע מהעובדה שהאזרח לא מספיק מודע לאן הוא אמור להפנות את הבקשה שלו כי הוא זה שיוזם את התהליך הזה, או שזו סתם טעות בכתובת, הוא רוצה לפנות למשטרה והוא פונה למשרד לבטחון פנים.

שלמה בילבסקי: יש כאן בעצם הרבה אנרגיה שהיא מוצאת לשווא וזה דבר שצריך לתת עליו את הדעת כדי לנסות לצמצם אותו כמה שיותר.

שלמה בילבסקי: אחד האתגרים המשמעותיים זה כמובן האתגר של ניהול ידע.

שלמה בילבסקי: חופש המידע מאוד מחדד את זה, כדי להיות מסוגל להשיב לבקשה למידע אתה צריך שתהיה לך מפה ברורה של מה יש ברשות ומה אין ברשות והממונה צריך להיות בעל גישה - - -

יעקב טסלר: מי אמור להנגיש את זה?

יעקב טסלר: מי אמור להביא את המידע הזה, את הידע מול האזרחים?

יעקב טסלר: שהוא יידע באמת למי לפנות ומה יש ומה אין.

שלמה בילבסקי: אתה מדבר מבחינת מבקש הבקשה.

יעקב טסלר: כן.

שלמה בילבסקי: מבחינת מבקש הבקשה אנחנו מעודדים את הרשויות לתאר בצורה בסיסית כלפי האזרח מה הרשות עושה, מה התחומים שלה, אבל קשה מאוד להיכנס לפרטים ויש דברים שבאמת מאוד מאוד חופפים.

שלמה בילבסקי: סתם נניח מערך הגיור, אנחנו יודעים שהוא נמצא קשור גם למשרד לשירותי דת, גם למשרד ראש הממשלה, האזרח הפשוט לא יודע את זה והרבה פעמים הוא מתבלבל.

שלמה בילבסקי: אבל יש, שוב, טעויות שחוזרות על עצמן וכאן צריך לנסות להגיע לאזרח וכמה שיותר ליידע אותו מראש, שוב, כדי שלא תתבזבז אנרגיה.

שלמה בילבסקי: אנחנו גם רואים כאן עלייה די משמעותית או אפילו משמעותית מאוד במספר הבקשות שנדחו בשל פגיעה בפרטיות.

שלמה בילבסקי: זה בניגוד לעבר.

שלמה בילבסקי: בשנה הקודמת ראינו 11% מהבקשות שנדחו בגין העילה הזאת.

יעקב טסלר: יותר מכפול.

שלמה בילבסקי: כן.

שלמה בילבסקי: יכולים להיות לזה הסברים שונים.

שלמה בילבסקי: זה קשור, לפחות לטענת חלק מהצדדים, לסוג של עמדה שהציג היועץ המשפטי לממשלה בנושא של היכולת לאזן או חוסר היכולת לאזן בין הזכות למידע לבין הזכות לפרטיות.

שלמה בילבסקי: זה קשור גם בוודאות, כמו שראינו במשרד החינוך, הרבה מהבקשות - - -

יעקב טסלר: חבל דק.

שלמה בילבסקי: החבל הוא חבל דק.

שלמה בילבסקי: גם הנושא של עיון בתיקי תלמיד, שזה מסה די משמעותית של בקשות, גם כן קשור בהרבה סוגיות של פגיעה בפרטיות, זה גם כן נתון שראוי לציין.

שלמה בילבסקי: השקף הבא מתאר את הצד המשפטי של בתי המשפט בכל הנוגע לחופש המידע תוך הבחנה בין משרדי הממשלה לבין השלטון המקומי.

שלמה בילבסקי: ראשית צריך לומר שהזירה המשפטית בנושא חופש מידע היא זירה מאוד מאוד ערה.

שלמה בילבסקי: בשנה שעברה הוגשו רק 526 עתירות בנושא של חופש מידע בלבד והרבה מאוד פסקי דין ניתנו שללפחות לנקודת המבט של המשפטנים יש בזה משהו מבורך במובן שיש כל הזמן התעסקות במתן מענה לכל מיני סוגיות משפטיות שמעסיקות אותנו.

שלמה בילבסקי: אפשר גם להבין את זה, חוק חופש המידע מייצר מתח בהגדרה, הוא מייצר מתח בין הרצון לדעת לבין המגבלות שיש וקו הגבול הוא לא תמיד ברור.

שלמה בילבסקי: ועם זאת הנתונים כאן הם נתונים שהם לא לגמרי מלאים, לא ניכנס לזה, כי מערכת בתי המשפט לא משקפת את כל הנתונים, אבל כן אפשר בהחלט להיעזר בהם לצורך מגמה.

שלמה בילבסקי: אם אנחנו רואים, למשל, במשרדי הממשלה יש פחות או יותר מספר שווה של פסקי דין נגד הרשות ופסקי דין שהם בעד הרשות, אבל כשאנחנו מסתכלים על הרשויות המקומיות אנחנו רואים יחס לגמרי לגמרי לא פרופורציונלי שבו 73 מפסקי הדין התקבלו ואילו רק תשעה נדחו.

שלמה בילבסקי: הדבר הזה מעיד, בעיניי, בצורה מאוד מאוד חד משמעית על הפער המאוד מאוד גדול שקיים בין יישום חוק חופש המידע ברשויות המקומיות לבין יישום חוק חופש המידע במשרדי הממשלה.

יעקב טסלר: מדוע זה כך?

שלמה בילבסקי: ברשותך אני ארצה קצת להתעכב על הנקודה הזאת.

שלמה בילבסקי: יש לזה כמה סיבות, ביניהן סיבות מובהקות.

שלמה בילבסקי: ראשית, תפקיד הממונה על חופש המידע הוא בעיניי הציר המרכזי בכל הנושא של חופש המידע.

שלמה בילבסקי: הממונה על חופש המידע זה תפקיד מקצועי שצריך להיות מוכשר על מנת לבצע אותו.

שלמה בילבסקי: במשרדי הממשלה יש חובת הכשרה על ידי קורס מאוד משמעותי של 100 שעות שאנחנו כיחידה עושים אותו שבעקבותיה הממונה מתמקצע, מבין את התפקיד, מבין את משמעות התפקיד וגם יודע איך ליישם אותו.

שלמה בילבסקי: חובה כזאת לא קיימת בשלטון מקומי, בין השאר מהסיבה שגם אין יחידה ממשלתית או יחידה ארצית יותר נכון שהיא אחראית להכשיר את הממונים על חוק חופש המידע.

שלמה בילבסקי: שנית, התפקיד של הממונה על חוק חופש המידע במשרדי הממשלה בדרך כלל זה תפקיד שהוא מתוגמל, מי שמבצע אותו בדרך כלל מבצע אותו כמטלה נוספת וכמטלה נוספת, בצורה שהיא הכי מתבקשת בעולם, הוא גם זכאי כן זכאי לתגמול.

שלמה בילבסקי: כמו שאנחנו ראינו בכמויות האלה של המספרים לא מדובר פה באיזה שהיא משימה שעושים אותה על הדרך, לעתים גם הממונים אפילו מעידים שזה הופך להיות עיקר התפקיד על חשבון התפקיד שהיה אמור להיות העיקרי.

שלמה בילבסקי: ברשויות המקומיות אין מצב כזה וזה כל ההבדל שבעולם.

שלמה בילבסקי: שם התפקיד הוא תפקיד שלא רוצים אותו, לא מתחרים עליו, הוא תפקיד שראש הרשות פשוט מטיל על העובדים בעל כורחם וממילא הדברים - - -

יעקב טסלר: התוצאות בהתאם.

שלמה בילבסקי: והתוצאות בהתאם.

שלמה בילבסקי: אלה בעיניי הנקודות המרכזיות.

יעקב טסלר: איך משנים את זה?

שלמה בילבסקי: בראש ובראשונה אנחנו טוענים שצריך לקבוע חובת הכשרה לממונים על חופש המידע ברשויות המקומיות.

שלמה בילבסקי: היום זה קל, אנחנו בתור יחידה, למרות שאנחנו יחידה ממשלתית, מוכנים לעשות את זה.

שלמה בילבסקי: עשינו את זה בעבר ואנחנו רואים את תפקידנו להמשיך, אנחנו רואים את עצמנו כאחראים לכל תחום של חופש מידע ברשויות הציבוריות בכלל.

שלמה בילבסקי: אני חושב שראוי לקבוע חובת הכשרה והיום, כשניתן לעשות את הדברים האלה בזום זה אפילו יותר קל, ואנחנו גם קוראים לתקצב את התפקיד הזה.

שלמה בילבסקי: התפקיד הזה הוא מספיק משמעותי, הוא מנוף מספיק עיקרי ברשות המקומי כדי להפוך אותו לתפקיד משמעותי כמו שזה קורה במשרדי הממשלה.

שלמה בילבסקי: וכמו שאמרתי, אני חושב שהשקף הזה מבטא את המציאות הזו בצורה מאוד מאוד חדה והנתונים של 2020 ממשיכים ומראים את המגמה הזאת.

יעקב טסלר: אם אני שם לב, שלמה, אתה קצת מוטרד מזה.

שלמה בילבסקי: כן.

שלמה בילבסקי: נכון.

שלמה בילבסקי: אני חושב שזה בנפשנו.

שלמה בילבסקי: השלטון המקומי אמור להיות הזירה שהאזרח אמור להיות הכי מחובר אליה מבחינת חופש המידע.

יעקב טסלר: בדיוק זה רציתי לומר, האזרח הפשוט, כמו שאני אומר, יותר צריך לדעתי לקבל מידע מהרשות המקומית מאשר משרדי ממשלה, הרבה הרבה יותר, ביום יום, ושם הוא לא מקבל את זה.

שלמה בילבסקי: נכון, בסך הכול בסוף הרשות המקומית נוגעת לדברים של היום יום, הניקיון והחינוך והפארקים ואיכות הסביבה וכו'.

שלמה בילבסקי: כל זאת אני אומר גם מתוך הערכה אגב לממונים על חופש המידע שלמרות כל מה שאמרתי עושים או משתדלים מאוד לעשות את עבודתם נאמנה.

יעקב טסלר: ברור.

שלמה בילבסקי: השקף הבא מתאר את הנושא של התלונות.

שלמה בילבסקי: אנחנו בתור יחידה יש לנו את הסמכות לברר תלונות בעניינים פרוצדורליים וכאן אנחנו רואים שעיקר התלונות שמגיעות אלינו הן תלונות על אי מתן מענה במועד ולאמיתו של דבר בדרך כלל על אי מתן מענה בכלל על בקשות למידע.

יעקב טסלר: איך זה מסתדר עם השקף הקודם שיש לנו קרוב ל-40% שבתוך 15 יום ועוד 18% ואתה אומר ש-90% מדברים על - - -

שלמה בילבסקי: צריך להבין מה המספרים.

שלמה בילבסקי: בשנה שעברה היו לנו כ-160 תלונות, אנחנו מדברים מתוך זירה של 12,500 בקשות למידע.

שלמה בילבסקי: מבחינת מספר התלונות, הוא מספר נמוך, אבל מתוכן כמעט כולן נוגעות לנושא של אי מתן מענה.

שלמה בילבסקי: אם אנחנו מדברים על 160 מקרים, זה יוצא רק מבין מי שמתלונן אלינו, לא כולם מתלוננים, זה מבחינתנו מציאות שהיא לא מתקבלת על הדעת.

יעקב טסלר: הייתי מציע להוסיף בשקף, כשרואים 90% מהתלונות, מתוך כמה, במספרים.

יעקב טסלר: זה קצת נותן את הפרופורציה.

שלמה בילבסקי: נכון.

שלמה בילבסקי: ואף על פי כן אני לא מקל בזה ראש.

שלמה בילבסקי: וצריך להזכיר, גם תשובה שלילית לבקשה למידע היא תשובה לגיטימית ולפעמים אפילו מחויבת המציאות, אבל תשובה האזרח חייב לקבל.

שלמה בילבסקי: מצב שבו הוא מגיש ואין מענה בכלל זה מצב שהוא בלתי מתקבל על הדעת וזה מצב שבו אנחנו עושים הכול כדי לשנות אותו ואנחנו לא נצדיק אותו.

שלמה בילבסקי: השקף הבא, הוא בדיוק מתאר את הפרופורציות.

שלמה בילבסקי: זאת אומרת מתוך 164 תלונות – אגב השנה יש לנו כבר הרבה יותר תלונות, אנחנו כבר עברנו את רף ה-300 וכאן באמת הפרופורציות.

שלמה בילבסקי: בדרך כלל כשה

שלמה בילבסקי: ציבור פונה אלינו כי הוא לא קיבל תשובה אז הוא צודק, אם הוא היה מקבל תשובה הוא בדרך כלל לא היה פונה אלינו.

שלמה בילבסקי: לעתים רחוקות סתם היה נתק בתקשורת ולכן אנחנו רואים את הפרופורציות בדברים.

שלמה בילבסקי: אפשר לעבור הלאה.

שלמה בילבסקי: מה שאנחנו רואים כאן, כעיקרון כאשר אנחנו מבררים תלונה ואם התלונה נמצאת מוצדקת יש לנו את הסמכות להורות על תיקון ליקויים, סמכות שבאה ואומרת שהרשות מחויבת לתת תשובה מלאה לפונה.

שלמה בילבסקי: בוא נגיד ככה, ברוב המקרים בעקבות הפנייה שלנו כן ניתנת תשובה, בחלק מהמקרים זה לא קורה ואז אנחנו מורים על תיקון ליקויים ומכריזים על הרשות כרשות מפרה והיא נכנסת לרשימה שנמצאת אצלנו באתר האינטרנט של רשויות מפרות, רשויות שבדרך כלל קיבלו בקשה למידע, פשוט לא ענו עליה והתעלמו גם מההוראה שלנו לתקן את הליקוי ולתת.

שלמה בילבסקי: לצערי הרב משרד ראש הממשלה עומד כאן בראש הרשויות המפרות.

שלמה בילבסקי: שוב, יש פה הבחנה בין 2019 ל-2018, עם הרבה מאוד בקשות שלא נענות בכלל ותוך התעלמות מההוראות של היחידה.

שלמה בילבסקי: צריך לומר שבמשך כבר כמה וכמה שנים אין שם ממונה שהוא ממונה קבוע, התפקיד אינו מאויש, הוא מאויש על ידי עובדת זמנית שאגב במסגרת יכולותיה עושה עבודה מאוד מאוד טובה.

יעקב טסלר: אין יותר קבוע מזמני, לא?

שלמה בילבסקי: מסתבר שאין יותר קבוע מזמני, אבל אנחנו חושבים שהמצב הזה הוא מאוד מאוד בעייתי ומאוד לא ראוי והתוצאות גם כן בהתאם.

שלמה בילבסקי: ראוי לומר שמשרד התרבות, והנתון הזה הוא נתון שמשקף בעיקר את 2018, מאז לא הייתה תקופה שלא היה ממונה, מאז נבחר ממונה והדברים השתנו במידה ניכרת, כך שזה מתאר קצת את תמונת העבר.

שלמה בילבסקי: גם כן במשרד התחבורה.

שלמה בילבסקי: השקף הבא מתאר בקיצור את העמידה של משרדי הממשלה לבקשות לדוחות התקשרות.

שלמה בילבסקי: דוחות התקשרות אלה דוחות רבעוניים שמשקפים את כל העשייה הכספית של משרדי הממשלה ברבעון המסוים ברמת הרזולוציה הכי גבוהה שאני מכיר, הייתי אומר אפילו בקנה מידה בינלאומי, כלומר ברמת השקל ממש, כמה שולם, למי שולם, עבור מה שולם, מתי שולם, איך וכו'.

שלמה בילבסקי: למרות שיש בדרך כלל עמידה באחוזים גבוהים של הגשת הדוח אנחנו רואים שזה לא תמיד נעשה בזמן ולעתים רחוקות זה גם לא נעשה בכלל והדבר הזה הוא מבחינתנו חמור ולא ראוי.

שלמה בילבסקי: אנחנו רואים גם מדי שנה זליגה, מרבעון לרבעון אחוזי הביצוע של דוחות ההתקשרות הולך ופוחת.

שלמה בילבסקי: זה משקף את זה והשקופית הבאה משקפת את המצב ביחידות הסמך.

שלמה בילבסקי: פה זה משרדי הממשלה.

שלמה בילבסקי: גם אחוזי הגשות של דוחות התקשרות בצורה שהיא לא מספיק מלאה וטעונה שיפור לפחות במידה מסוימת.

שלמה בילבסקי: אם אפשר רק להעביר לשקף האחרון.

שלמה בילבסקי: פה רציתי להעלות על נס משרדי ממשלה שהצטיינו בשנת 2019 בנושא של העלאת תשובות.

שלמה בילבסקי: מה זה העלאת תשובות?

שלמה בילבסקי: נוהל 9 של היחידה מחייב משרדי ממשלה שאם הם כבר נתנו תשובה לבקשה למידע אז הם במקביל מחויבים להעלות את זה גם לאתר המרכזי של חופש המידע של היחידה, שוב מתוך אותו עיקרון, אם כבר עשיתם, נתתם, אין שום סיבה, לא להטריח את האזרח ולא להטריח את הרשות פעם נוספת.

שלמה בילבסקי: באמת כמובן כאשר מדובר בעניינים פרטיים – אנחנו רואים פה שמשרד המשפטים, לאחר משרד התחבורה ומשרד התקשורת ומשרד הכלכלה הצטיינו באופן יחסי בהעלאת התשובות.

שלמה בילבסקי: לשמחתי בשנת 2020 יש כבר עלייה מאוד גדולה בהעלאת התשובה אלינו לאתר כאשר אנחנו מבחינתנו הציפייה שלנו להגיע ל-100% האפשריים.

שלמה בילבסקי: יש לנו כבר אלפי מסמכים עם הרבה עניין ציבורי שקיימים באתר הזה לחופש המידע.

שלמה בילבסקי: אם אפשר לעבור לשקף הסופי.

שלמה בילבסקי: אני אשמח לענות לשאלות ולהערות לפני ואם יורשה לי להגיד כמה דברי סיכום לפני אדוני היושב ראש.

יעקב טסלר: אוקיי, קודם כל אני רוצה לומר לפני שאני מפנה לאלה שמשתתפים איתנו בזום, המצגת מקצועית, אכן משקפת את הדברים כפי שאתה ציינת.

יעקב טסלר: בעצם מצד אחד אנחנו רואים שיש את ההיענות ויש את המעורבות, אם אנחנו נפלח את זה אנחנו רואים גם בזמנים של מתן התשובות, המעורבות של המשרדים השונים.

יעקב טסלר: מה שאני למד מהדבר הזה שאנחנו צריכים יותר לשים את האצבע ברשויות ששם יותר הבעיה המרכזית, כפי שאתה, שלמה, ציינת קודם, גם הבעייתיות ומה הקושי במקום בשונה ממשרדי הממשלה.

יעקב טסלר: ואכן הדבר הזה מאוד מאוד חשוב, בפרט כששמעתי פה ממך בסקירה, שאני לא הייתי מאמין לזה אם לא הייתי שומע, ש-50% מהפניות אלה אנשים שזה לאו דווקא דברים אישיים שלהם, זאת אומרת שאנחנו רואים פה את האזרחים מעוניינים ואכפתיים ומעורים במה שקורה במדינה הקטנטנה שלנו.

יעקב טסלר: וכמובן אזרח שרוצה משהו אישי צריך להנגיש לו את המידע.

יעקב טסלר: זה אכן מאוד מאוד חשוב וצריכים לראות איך אפשר להנחיל את אותם דברים.

יעקב טסלר: אני מבין שזה קצת יותר קשה, או אפילו הרבה יותר קשה, ברשויות.

יעקב טסלר: במקביל במשרדי הממשלה שעדיין לא הפנימו, הבאת את הדוגמה פה של צבא ההגנה לישראל שאני לא מכיר ואני לא יודע בדיוק מה הסיבה, אבל אנחנו צריכים לתת את הדוגמה האישית של כל אחד ואחד.

יעקב טסלר: כל גוף, כל נציג ציבור בעצמו, לתת את הדוגמה האישית לכולם, בפרט שמדובר בגוף מאוד מאוד גדול ומשמעותי אז זה נדרש מהם הרבה הרבה יותר.

יעקב טסלר: ותודה.

יעקב טסלר: אני אעשה את זה ממש מתומצת וקצר, האם מישהו מהחברים שנמצאים איתנו רצה לשאול משהו את עורך דין – אור מהתנועה לחופש המידע נמצא איתנו?

יעקב טסלר: אור סדן.

יעקב טסלר: הלך, אוקיי.

יעקב טסלר: אם הוא הלך אז כנראה הכול טוב.

קריאה: לא, יש לו איזה הרצאה.

יעקב טסלר: יש לו הרצאה.

יעקב טסלר: הוא היחיד שנרשם?

שלמה בילבסקי: אין שאלות, אוקיי.

יעקב טסלר: כן.

יעקב טסלר: אז בבקשה, שלמה, אני נותן לך את הסיכום.

שלמה בילבסקי: אוקיי, טוב.

שלמה בילבסקי: אז קודם כל אני באמת רוצה להודות, שוב, על ההזמנה להגיע לכאן ולהציג את הדוח.

שלמה בילבסקי: כמו שאני חושב שהיה פה ניכר וניסינו להציג, הזירה של חופש המידע הולכת וגדלה כל הזמן, הזירה של השקיפות, מדובר פה בדרישה לגיטימית של הציבור שאנחנו והרשויות המקומיות מחויבים לתת להם מענה ולתת להם מענה מקצועי.

שלמה בילבסקי: רשות שפועלת בשקיפות היא רשות שמחזקת את אמון הציבור וחוק חופש המידע זה אחד, הייתי אומר, העמודים המרכזיים בכל הנושא הזה של השקיפות.

שלמה בילבסקי: הנתונים מראים שנעשית כברת דרך ארוכה כדי ליישם את החוק, אבל יש עוד הרבה לפנינו.

שלמה בילבסקי: אני רוצה לומר ולקרוא לכל הגורמים העוסקים בדבר לראות ביחידה הממשלתית לחופש המידע ככתובת, כתובת להצעות, כתובת לשיתופי פעולה, כתובת לייעוץ, אני חושב שיש לנו הרבה מאוד מה לתרום לטובת המינוף והקידום של הנושא הזה ואנחנו נמשיך לעשות את זה.

שלמה בילבסקי: אני רוצה בהזדמנות הזו להודות לצוות הנפלא, שהוא צוות קטן, אנחנו בסך הכול שמונה שלפי דעתי בכוחותינו הדלים עושים הרבה מאוד.

יעקב טסלר: שמונה?

יעקב טסלר: איך אתם משתלטים?

שלמה בילבסקי: אז כן, בזכות צוות שהוא צוות מקצועי - - -

יעקב טסלר: כנראה מאוד איכותי.

יעקב טסלר: צוות קטן, אבל איכותי.

שלמה בילבסקי: איכותי, רתום, מאוד מאוד שירותִי, שבלעדיו כל זה גם לא היה אפשרי ואני רוצה מעל הבמה הזאת להביע פה את הערכתי ואת תודתי.

שלמה בילבסקי: אז תודה רבה לכם.

יעקב טסלר: תודה לך, אני מצטרף גם לברכות.

יעקב טסלר: ואנחנו צריכים תמיד להסתכל בסיפוק על מה שעשינו, כמו שאמרת, אנחנו נוהגים לומר, לא יודע מי אומר את זה - - - הוא אומר תמיד שלומדים גמרא אז אנחנו ניקח, מסכת בבא בתרא, שהיא מסכת, כמו שאתה יודע, עם הרבה עמודים, 150 עמודים, ואז הוא מתחיל ללמוד, מגיע אחרי עשרה, 15 עמודים ואומר: וואו וואו כמה יש לי עוד ללמוד.

יעקב טסלר: צריכים תמיד להסתכל, תסתכל כבר כמה הספקת.

יעקב טסלר: וגם מה שיש לך אז ודאי, אם אנחנו מסתכלים תמיד על ההישגים זה נותן יותר את הכוח ואת המוטיבציה להמשיך הלאה וזה ברור שברגע שאתם תרגישו יותר את שיתוף הפעולה של כל הגורמים הרלוונטיים זה נותן לכם לבד את הסיפוק.

יעקב טסלר: ואני מצטרף לברכות שלך לצוות, וכמו שציינתי, עצם הדבר הזה הוא דבר חשוב מאוד ואנחנו כאן פה בוועדה לשירותך במה שתצטרך, אם נצטרך להגיע מול הרשויות, מול המשרדים, לבוא עם כל רעיון אנחנו כאן.

שלמה בילבסקי: תודה רבה.

יעקב טסלר: תודה רבה, הישיבה נעולה.