ועדת הכספים, כנסת 23, פרוטוקול מספר 176, 2020-11-17 10:45

משה גפני: שלום רב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

משה גפני: הצעת חוק חוזה הביטוח (תיקון מס' 10) (הארכת תקופת ההתיישנות), התש"ף-2020, של ח"כ אופיר כץ; הצעת חוק חוזה הביטוח (תיקון - הארכת תקופת ההתיישנות), התש"ף-2020, של חברי הכנסת אוסאמה סעדי, אחמד טיבי, סונדוס סאלח.

משה גפני: אופיר כץ, בבקשה.

אופיר כץ: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אופיר כץ: הצעת חוק חוזה הביטוח שהגשנו היא הצעה חשובה, חברתית, שבאה לתקן עוול שנעשה דווקא לחלשים בחברה הישראלית.

אופיר כץ: תקופת ההתיישנות הקצרה שקיימת היום פוגעת במבוטחים, בעיקר במוחלשים בהם – אלה שלא יודעים, לא מצליחים לממש את זכויותיהם.

אופיר כץ: נוצר מצב שאנשים משלמים שנים ארוכות לתאגידי הביטוח, וכשהם צריכים אותם, בשעתם הקשה ביותר, הם נתקלים בכתף קרה.

אופיר כץ: אנחנו מביאים היום בשורה אמיתית – מאריכים את תקופת ההתיישנות משלוש לחמש שנים בתחום ביטוחי החיים, בריאות וסיעוד.

אופיר כץ: בנוסף, אנחנו מחייבים בחקיקה את חברות הביטוח להתריע פעמיים בפני המבוטחים טרם סיום התקופה.

אופיר כץ: אני מקווה שכבר בימים הקרובים נעביר את החוק הצודק הזה במליאת הכנסת לקריאה שנייה ושלישית, והוא יוכל להיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

אופיר כץ: תודה רבה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת סעדי בזום?

אחמד טיבי: לא.

אחמד טיבי: ובכן, מדובר בהצעת חוק חברתית שבאה לתמוך ולעמוד לצד המבוטח, האזרח, המוחלשים, מול חברות הביטוח, שמגדילה את ההתיישנות משלוש שנים לחמש שנים.

אחמד טיבי: כל אחד מאתנו מכיר את התלונות ואת התשובות לעיתים של תביעות, לומר – זה התיישן, שלוש שנים וכדומה, ואז, אחרי שהמבוטח משלם כל כך הרבה כסף לחברת הביטוח, הוא נתקל בסירוב בכל סוגי הביטוחים.

אחמד טיבי: אתחיל מההתחלה.

אחמד טיבי: הצעת החוק באה לעמוד לצד המוחלשים המבוטחים כלפי חברות הביטוח.

אחמד טיבי: מי מאתנו לא מכיר את התביעות והתלונות שפונים לחברת הביטוח, ואז התשובה – יש התיישנות.

אחמד טיבי: לכן הצעת החוק באה לומר: התיישנות - חמש שנים במקום שלוש שנים.

אחמד טיבי: מדובר על כל סוגי הביטוחים – חיים, בריאות וכדומה.

אחמד טיבי: הרי המבוטח משלם כל כך הרבה כסף משך שנים כדי שבעת צרה יבואו לקראתו.

אחמד טיבי: וזו זכותו, אגב; לא כי מישהו עושה לו טובה.

אחמד טיבי: לכן אנו מביאים את הצעת החוק הזו, שיזם אותה חבר הכנסת אוסאמה סעדי, שנמצא בבידוד.

רם בן ברק: למה לא 15?

אחמד טיבי: כי זה התקבל וזה סביר.

אחמד טיבי: אני בעד להאריך יותר.

אחמד טיבי: אתה הרי לא מדבר ברצינות.

רם בן ברק: מדבר ברצינות לגמרי.

מיקי לוי: אם תגידו 20 שנה, אז כל הנטל הבסיסי יהיה על החברות הישראליות.

אחמד טיבי: נדמה לי שאם אתה הולך לבית משפט, הוא עוצר את ההתיישנות.

רם בן ברק: נכון, אבל אם מישהו צריך להפעיל את הביטוח – הוא נזכר בזה שלוש שנים אחרי?

רם בן ברק: אולי חצי שנה, שנה.

רם בן ברק: בדרך כלל הוא צריך את זה מיידית.

רם בן ברק: אם היה ויכוח עם חברות הביטוח, בשנייה שהוא הולך לבית המשפט, ההתיישנות- - -

הילה שי וזאן: יש לך מספרים?

אופיר כץ: יש לי מסמך של חברת ביטוח, התכתבות פנימית שאומר לו להסתיר את הביטוח שיש לו כדי שלא יצטרכו לשלם.

הילה שי וזאן: זה חמור, אבל האם יש לך מסמך שמראה מה היקף התופעה?

אופיר כץ: תכף ידברו פה נציגים שמטפלים בזה, והם יגידו את היקף התופעה.

אופיר כץ: אני קיבלתי כמה פניות בנושא הזה של אנשים שאיבדו- - -

הילה שי וזאן: אנחנו לא מחוקקים- - -

אופיר כץ: אנחנו לא דואגים לחלשים בחברה?

הילה שי וזאן: ודאי שכן.

אחמד טיבי: תלונות מביאות להצעות חוק.

אחמד טיבי: הן גורמות לחברי כנסת לחוקק חוקים.

הילה שי וזאן: חברים, האם מדובר בחמש, שש, עשר פניות?

הילה שי וזאן: או מאתיים, אלף?

הילה שי וזאן: אלפיים פניות?

הילה שי וזאן: אני רוצה להבין מה ההיקף.

אופיר כץ: קיבלנו מספר פניות של אנשים שרצו לנצל את הביטוח.

אופיר כץ: הם שילמו כל החיים.

אופיר כץ: בדרך כלל זה אנשים חלשים שעברו את התקופה הכי קשה של החיים – נכות, חלו בסרטן.

אופיר כץ: אדם שחלה בסרטן, התעסק בריפוי, ורק אחרי כמה שנים הוא נזכר שיש לו ביטוח.

אופיר כץ: את לא רוצה שיקבל את הכסף הזה?

אופיר כץ: לא מבין מה את עושה פה.

אחמד טיבי: אתמול הועבר לעיונכם, חברי הוועדה, מסמך עם נתונים – בדיוק מה ששאלת - וגם הנציג נמצא פה ויציג את זה.

אחמד טיבי: יש אפילו גם נתונים השוואתיים לעולם.

אחמד טיבי: יש, למשל, בביטוח צד ג' 12% שולמו תוך 4 שנים.

אחמד טיבי: 12% זה המון.

הילה שי וזאן: אבל זה תשלום.

אחמד טיבי: אחרי ארבע שנים.

אחמד טיבי: ויש 7% - חמש שנים.

אחמד טיבי: זה תהליך שמקשה על המבוטח.

הילה שי וזאן: צריך להסתכל על הגשה – לא על תשלום.

הילה שי וזאן: יש לי שאלה לממונה על שוק ההון.

הילה שי וזאן: כיושב-ראש ועדת צרכנות אני רוצה לוודא- - -

אופיר כץ: היית בדיונים הקודמים שהיו על החוק הזה?

אופיר כץ: כי היו כמה דיונים.

אופיר כץ: את לא זוכרת את המקרים שהובאו פה?

הילה שי וזאן: הייתי.

הילה שי וזאן: אני נמצאת בכל הדיונים.

הילה שי וזאן: אני רוצה לשאול – אני רוצה לוודא, שהחוק הזה לא יפגע בצרכנים.

הילה שי וזאן: איך אנו מוודאים – וכמובן אצביע עם הקואליציה – איך אנו מוודאים שלא נגרם מה שקרה עם הביטוחים הסיעודיים?

הילה שי וזאן: איך אנו גורמים לזה שלא יהיו לנו פה בכלל ביטוחים, או שתעלה הפרמיה – אחת מהשתיים.

הילה שי וזאן: האם אתה דואג לזה באופן ישיר?

אוהד מעודי: אוהד מעודי, סגן המפקח על הביטוח.

אוהד מעודי: השאלה במקום.

אוהד מעודי: אני מוכן לענות.

אוהד מעודי: אני מסכים, כפי- - -

הילה שי וזאן: רואה, אופיר?

הילה שי וזאן: הוא אומר שהשאלה במקום.

הילה שי וזאן: המטרה שלי כיושב-ראש ועדת צרכנות - לראות שהצרכנים לא נפגעים.

אוהד מעודי: כשאנחנו מוציאים הוראות רגולציה – ואנו עושים את זה לא מעט – אנחנו בוחנים שהדבר הזה יהיה אפקטיבי ויסייע לצרכנים, ומצד שני, גם יהיה האיזון הנכון כדי שלא יהיו ייקורים או עליות בפרמיות או – נשים את הדברים במקום – שאמרו שהיתה יציאה בביטוח הסיעודי של חברות הביטוח.

אוהד מעודי: 80% מהאנשים מבוטחים בקופות החולים, והן עדיין ממשיכות לבטח כמו שצריך, וכבר היום יש כניסה יחסית זהירה של חברות גם בביטוח סיעודי.

אוהד מעודי: אבל השאלה ששאלת – ההצעה היום היא לקראת שנייה ושלישית.

אוהד מעודי: ההצעה הזו נידונה מולנו לא מעט; בחנו את זה לעומק.

אוהד מעודי: כרגע בנוסח גם בשיח ודברים עם המציע, הוא האיזון הנכון מבחינתנו כדי לשמור על שני הדברים בצורה נכונה וסבירה: מהצד האחד, לאפשר, כפי שרוצה המציע, לסייע לאנשים, וחשוב שכולם יבינו – בסופו של דבר רוב המבוטחים, גם במקרה הזה, לא עוברים את השנתיים כשמגישים את התביעות.

אוהד מעודי: נכון שיש פה אוכלוסייה קטנה - זה בהקשר החשיפה – אין פה חשיפה גבוהה.

אוהד מעודי: יחד עם זאת, גם אנחנו – לא רק בחקיקה – מוציאים הוראות רגולציה כדי לסייע דווקא לאוכלוסיות המוחלשות או דווקא לקבוצות אנשים שאין להן אוריינות פיננסית גבוהה, והם לא תמיד מודעים לזכויות שלהם.

אוהד מעודי: זה קורה לא מעט בהוראות שלנו, ובשורה התחתונה, נכון לעכשיו, כפי שההצעה מנוסחת כרגע, חמש שנים – זו גם היתה המלצה שלנו; עשינו סקירה בעולם – והדבר הכי קריטי – ואני שמח שבסוף ככה עלה הנוסח – החוק הזה לא חל רטרואקטיבית על פוליסות קיימות.

אוהד מעודי: אם החוק היה חל רטרואקטיבית, מה שאמרת היה יכול לקרות.

אוהד מעודי: ברגע שהחוק חל קדימה, אין חשש מבחינת החשיפה, ואין פה חשיפה גבוהה מבחינתנו.

אוהד מעודי: גם בבחינה שעשינו מבחינת רוב התביעות שמוגשות של משך חיים ממוצע של תביעה שלא עולה על שנתיים, 97% מהתביעות בכלל לא עוברות את השלוש שנים.

אוהד מעודי: לכן ברמת החשיפה, אין פה חשיפה גבוהה.

הילה שי וזאן: והעניין של עזיבה של מבטחי משנה?

אוהד מעודי: יכול להיות קושי מולם אם החוק חל רטרואקטיבית.

אוהד מעודי: ברגע שהוא חל קדימה – אין פה בעיה, כי מבטחי המשנה, שהן חברת הביטוח של חברות הביטוח בישראל או בעולם, יש סעיף שאומר: שינוי מצב חוקי.

אוהד מעודי: אני עכשיו עשיתי חוזה.

אוהד מעודי: שני הצדדים הגיעו להבנה.

אוהד מעודי: ברגע שיש שינוי חוקי שמשפיע על החוזה בינינו, אחרי שחתמנו – יש פה בעייתיות.

אוהד מעודי: ברגע שזה חל קדימה – מבטחי המשנה גם כן יבחנו את החשיפה.

אוהד מעודי: בניתוח שלנו, של הצוותים המקצועיים שעוסקים באקטואריה, עוסקים בביטוחי משנה, החשיפה פה אינה גבוהה.

אוהד מעודי: לכן אנו לא רואים פה חשש.

אופיר כץ: חברת הכנסת שי וזאן, התחלתי את החוק עם הארכה לשבע שנים, ושזה לא יחול רטרואקטיבית, והגענו לחמש שנים ושזה לא יחול רטרואקטיבית – זה בעקבות הדין ודברים עם שוק ההון.

אופיר כץ: ישראל לפני הכול ולא חברות הביטוח לפני הכול.

מיקי לוי: פשוט נפרוץ את הדלתות האלה – אני אומר את זה כהערת אגב - של חוקים רטרואקטיביים.

רם בן ברק: אני מבין את הרציונל שמכוון אותך לחוקק את החוק הזה, ואפילו מכבד אותו מאוד, אבל אתה מבין שביד אחת אתה נותן אולי מזור לאנשים מסוימים, וביד השנייה אתה מעודד שקרנים, כי ברגע שאנשים יודעים שיש חמש שנים, ויש תביעות שקשה מאוד להוכיח אותן, והם מבינים שאם יגישו את התביעה הזאת אחרי 4.5 שנים, יהיה קשה מאוד ללכת אחורה, להוכיח ולחייב את חברות הביטוח להגיע לפשרות.

רם בן ברק: לכן המצב בעולם היום – באילו מדינות יש יותר משלוש שנים?

אוהד מעודי: יש.

אוהד מעודי: הבאנו פה בסקירה.

אוהד מעודי: יש מדינות שקיימת התיישנות מעל שלוש שנים.

אופיר כץ: גם אם אני יודע שנעשה את החוק הזה למאה אנשים שחלו בסרטן או שנהיו נכים - בזכות החוק הזה - ונפלתי באחד שרימה, זה עדיין משתלם.

משה גפני: בבקשה.

גיל סלומון: גיל סלומון, סמנכ"ל רגולציה של איגוד חברות הביטוח.

גיל סלומון: אני שנים מסתובב פה בכנסת.

גיל סלומון: החקיקה הזאת היא חקיקה שמדינת ישראל הולכת לשיא עולם.

גיל סלומון: אין מדינה בעולם בחקיקה מעל שלוש שנים.

גיל סלומון: שלחנו לכם – איטליה – שנתיים, בלגיה, לוקסמבורג, הולנד, גרמניה, ספרד, אוסטריה, ניו יורק זה חצי שנה.

גיל סלומון: אין מדינה – אוסטרליה שנה – אין מדינה שבחקיקה יש מעל שלוש שנים.

שגית אפיק: מה שאתה אומר שונה מאוד מהמסמך שנתנו לנו מהממונה על שוק ההון.

שגית אפיק: מופיע אצלם – אוסטרליה – שש שנים, אוסטריה – שלוש שנים, ניו יורק – שלוש שנים.

גיל סלומון: בחקיקה.

גיל סלומון: זה תהליך שונה.

שגית אפיק: אז אצלנו זה בחקיקה, ואצלם זה בפסיקה.

שגית אפיק: בסוף ההסדר הוא הסדר.

גיל סלומון: לא.

גיל סלומון: בחקיקה האוסטרלית כתוב שנה.

גיל סלומון: את הולכת לבית משפט ומקבלת את האישור.

הילה שי וזאן: פה אם את הולכת לפני סוף תקופת ההתיישנות - עוצרים את ההתיישנות.

שגית אפיק: תקופת ההתיישנות שמופיעה במסמך שלכם היא לאחר הארכת בית המשפט בשל עצירת תקופת ההתיישנות?

גיל סלומון: זה ההבדל.

גיל סלומון: מדינת ישראל הולכת לשבור שיא העולם ולהיות אור לגויים משלוש לחמש.

גיל סלומון: שלוש זה הקיצון.

גיל סלומון: אנחנו בקצה של מדינות העולם בחקיקה.

גיל סלומון: עכשיו אנחנו רוצים ללכת עוד צעד אחד, לחמש.

גיל סלומון: בואו נחשוב, מי האנשים שצריכים את המזור הזה למעלה משלוש שנים.

גיל סלומון: הרי אדם שלא ידע חלילה שיש לו הפוליסה – לצורך העניין פתחו את הצוואה, וראו שלמנוח יש פוליסה – הדבר לא תופס לגביו, כי אדם שנפטר, סעיף 8 לחוק ההתיישנות אומר שמרגע שידעת על קיום הפוליסה, רק מכאן מתחילה ההתיישנות, כלומר זה לא תופס לגבי אנשים שנפטרו.

גיל סלומון: אנשים שהתנהלו מול חברות הביטוח כל הזמן, כמו שחבר הכנסת כץ מביא את המקרים, שהיתה התנהלות עם חברת הביטוח – לגביהם אפשר למצוא פתרון שאינו הארכת תקופת ההתיישנות.

גיל סלומון: כי אם הם מתנהלים בשלוש, הם יתנהלו גם בארבע ובחמש.

גיל סלומון: זה לא נותן את הפתרון.

גיל סלומון: זה מקרים בודדים שתמיד יכולים להיות.

גיל סלומון: הרי אנחנו לא עושים חוק בשביל מקרה בודד, שגם החוק לא יכול לתת לו מענה.

גיל סלומון: הרי מי האנשים שכן ינצלו את החוק הזה - הם אנשים שיש חשד להלבנה של ביטוח.

גיל סלומון: הרי פה אנחנו מרחיקים את היכולת של החברה שלא קיים בשום מקום בעולם.

גיל סלומון: מרחיקים את היכולת של החברה מבדיקת התביעה.

גיל סלומון: אתם הכנסתם לחוק עניין סיעודי.

גיל סלומון: איך אפשר לבדוק מקרה סיעודי שלא בעין?

גיל סלומון: הרי בביטוחים סיעודיים צריך לבדוק את האדם, לראות אילו פעולות הוא יכול לעשות.

גיל סלומון: איך אפשר לבדוק אחרי חמש שנים אם הסיעודי תופס או לא לגבי אותו אדם?

גיל סלומון: זה בלתי אפשרי.

גיל סלומון: אי אפשר בעולם הביטוח לעשות את זה.

גיל סלומון: לא קיים.

גיל סלומון: ינצל את זה אדם שלצורך העניין, נסע לטיול במזרח הרחוק, אושפז בבית החולים, הודיע לחברת הביטוח על אשפוז שעלותו מסוימת, ואחרי 4, 10 חודשים יגיד: הגעתי, ואני כמבטח לפי החוק הזה, צריך לומר לו שנה לפני תום תקופת ההתיישנות לפי מה שהוא אומר – למרות שאני חושב שאולי הוא רמאי – אתה צריך לתבוע אותי.

גיל סלומון: שלושה חודשים לפני הסוף אני צריך לומר לו שוב.

גיל סלומון: אני הופך לפי החוק הזה, להיות היועץ המשפטי שלו.

גיל סלומון: הוא לוקח את הנייר שאני שולח לו לבית משפט ויגיד: חברת הביטוח קיבעה את העובדה שקרה לי אירוע, קיבעה את תאריך קרות האירוע לטובת ההתיישנות, ואני צריך להתמודד עם זה.

גיל סלומון: אני, בניגוד לאינטרס שלי כחברת ביטוח.

גיל סלומון: דיברו פה על הסיעודי.

גיל סלומון: קופות החולים נמצאות פה?

גיל סלומון: מישהו יודע מה המשמעות של הדבר הזה, של העלאת תקופת ההתיישנות משלוש לחמש על קופות החולים?

גיל סלומון: מישהו יודע את המשמעות של זה?

גיל סלומון: יכול להתחייב הפיקוח על שוק ההון שמבטחי המשנה מחר בבוקר – כמו שעשו לנו בסיעודי – גם היינו בדיונים אצלם, וגם אמרו: לא יקרה כלום.

גיל סלומון: היום מי שרוצה- - - לא יכול.

גיל סלומון: אף אחד לא יכול להבטיח, אף אחד לא יכול להבטיח שהפוליסות לא יעלו, והכול בשם מה?

גיל סלומון: אפשר לפתור את המקרים הבודדים האלה של אדם שמתנהל מול החברה בצורה אחרת.

גיל סלומון: אפשר לפתור את זה בהודעה, בקשה להארכת שנה.

גיל סלומון: אז יגיע לשלוש שנים, יגידו: תהיה עוד שנה הארכה, יהיה ארבע.

משה גפני: מי יגיד את זה?

גיל סלומון: יודיע.

משה גפני: מי יאריך את זה בשנה?

גיל סלומון: החברות.

משה גפני: אתה לא סומך על החברות?

ינון אזולאי: אם יהיה כתוב בחוק, שברגע שהלקוח מבקש הארכה הוא מקבל אוטומטית, לא בהסכמה שלכם - תהיו מוכנים לזה?

ינון אזולאי: לשנה קדימה.

הילה שי וזאן: זה נכון.

ינון אזולאי: זה על אוטומט.

ינון אזולאי: הוא לא יצטרך את שיקול הדעת שלכם.

ינון אזולאי: הרי אנחנו רוצים בהצעה הזאת, להיטיב אתו.

ינון אזולאי: לא ייתכן שבסופו של דבר יהיה ששיקול הדעת שלכם יהיה הקובע.

ינון אזולאי: אני רוצה שאותו לקוח, מבוטח, שנפגע, יגיד – אני רוצה עוד שנה מראש.

שגית אפיק: ינון, השאלה למי אתה רוצה לעזור – למי שפספס, ולא יודע, או למי שנמצא אתם בהתנהלות?

שגית אפיק: ההצעה שלך פותרת את הבעיה של הסוג השני.

ינון אזולאי: לאו דווקא.

ינון אזולאי: הרי אנחנו יודעים שברגיל יש לו שלוש שנים – זה סביר, אבל אנחנו רוצים להאריך לו את זה ולתת לו את זה כעוד אופציה.

ינון אזולאי: נאמר שיש לו עד סוף השלוש שנים.

ינון אזולאי: אפילו בשנה הזאת לבקש את ההארכה הזאת בסוף שלוש השנים.

ינון אזולאי: הרי חברות הביטוח יכולות לשחק אתו ובסוף לא לתת לו.

ינון אזולאי: אני אומר: תן לו את זה אוטומטית.

ינון אזולאי: גם אם בשנה הראשונה הוא ביקש, הוא ייתן לו אוטומטית עוד שנה, שנתיים – מה שנקבע פה - וגם אם בסוף שלוש השנים – וזה סביר - לא סביר שאדם אחרי 4 שנים ילך.

ינון אזולאי: זה מקרים נדירים.

ינון אזולאי: אני אומר שבסוף שלוש השנים יבקש את ההארכה, יקבל אוטומטית, אז אני פותר לו את הבעיה.

 << אורח >> ירון גולן: אז אין הבדל.

הילה שי וזאן: זה אומר שאתה מתנתק משיקול הדעת שלהם.

הילה שי וזאן: אני לא רוצה שהצרכן יהיה תלוי בהם.

הילה שי וזאן: מצד שני, אתה רוצה לעשות חוק מתקבל על הדעת.

ינון אזולאי: זה לא בידיים שלהם.

ינון אזולאי: זה בידיים של הלקוח.

הילה שי וזאן: בדיוק.

הילה שי וזאן: הלקוח מבקש.

הילה שי וזאן: נחייב אותם להודיע.

אופיר כץ: אתם אומרים שנהיה תלויים בחברות הביטוח.

אופיר כץ: אני רוצה להקריא את ההתכתבות הפנימית, שתבינו על מה מדברים; מה האזרח הקטן – עם מה הוא צריך להתמודד, ומה היכולות שאין לו: מנגד, יש כיסוי לתאונות אישיות בגובה 350,000, שנראה שלא תבעו לפיו.

אופיר כץ: כיסוי שנכון יהיה להצניע כי הוא אמור להתיישן בתאריך הנקוב.

גיל סלומון: זה לא קשור.

אופיר כץ: זה כן קשור להתנהלות מול האזרח הקטן והחלש שצריך להתמודד עם חברות הביטוח ומוציאים לו את המיץ והוא לא מקבל את מה שמגיע לו.

אופיר כץ: לכן אני עושה את החוק הזה.

אופיר כץ: החוק הזה יעבור בנוסח הזה.

גיל סלומון: אם יש התנהלות רעה בחברה ספציפית, החוק הזה לא ייתן מענה.

משה גפני: אני מבקש, אופיר, אם תוכל לומר מה מטרת החוק מבחינתך.

אופיר כץ: מטרת החוק – לאפשר לאותו אזרח שיש לו אחת מפוליסות הביטוח, זה שחלה, התעסק במחלה שלו, התעסק בלרפא את עצמו, נכה או כל משהו מהתחום הזה, לאפשר לו, אם שילם כל כך הרבה שנים לחברת הביטוח, לקבל מה שמגיע לו.

משה גפני: עברו שלוש שנים לפי החוק, חלה התיישנות, והוא לא יכול לדרוש יותר.

אופיר כץ: גם אומרים שזה מקרים בודדים וחריגים, אז למה הם כל כך מתרגשים, אם זה בכמויות כאלה קטנות?

משה גפני: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בבקשה.

אוסאמה סעדי: בוקר טוב, אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מגיש ההצעה אופיר כץ, חברי אחמד טיבי שחתום אתי על ההצעה הזאת, וגם שמעתי את ינון אזולאי.

אוסאמה סעדי: אני לא מבין את ההתנגדות של חברות הביטוח.

אוסאמה סעדי: שמעתי אותם בדיון הראשון שהיה אצלך בוועדה, ואמרו שממילא אין הרבה מבוטחים שלא מנצלים את זכאותם ומגישים תוך התקופה של שלוש שנים, אז אם זה לא כל כך משמעותי, ואין הרבה תביעות אחרי שלוש השנים, מה נפקא מינה?

אוסאמה סעדי: אם אין עלויות ואין עלויות נוספות, אז למה הם מתנגדים?

אוסאמה סעדי: אבל קראתי את חוות הדעת של רשות שוק ההון ואגף הביטוח.

אוסאמה סעדי: המלצתם בסוף, שהתקופה תהיה חמש שנים, וההצעה שלנו היא להעלות את זה משלוש שנים לחמש שנים.

אוסאמה סעדי: אני מבין שגם חברי אופיר כץ – ההצעה המקורית שלו דיברה על שבע שנים – גם הוא מסכים להעמיד את זה על חמש שנים.

אוסאמה סעדי: אני חושב שזו תקופה סבירה בהחלט לכל הצדדים – גם לחברות הביטוח וגם למבוטחים, ובעיקר מעניין אותנו ציבור המבוטחים.

אוסאמה סעדי: במיוחד אנחנו מדברים על ביטוחי חיים ולפעמים מחלות קשות.

אוסאמה סעדי: לוקח הרבה זמן על מנת שהם יסיימו את הטיפול ואז יתפנו להגיש את תביעותיהם לחברות הביטוח.

אוסאמה סעדי: יש לזכור שתקופת ההתיישנות הרגילה בכל תחומי הנזיקין, היא שבע שנים.

אוסאמה סעדי: אם אתה מדבר על נזק גוף עקב תאונת דרכים, עקב תאונת עבודה, עקב רשלנות רפואית או אפילו תביעה אזרחית רגילה – תקופת הביטוח היא שבע שנים.

אוסאמה סעדי: בא המחוקק וכפה תקופה מיוחדת, קצרה ביותר של שלוש שנים לפי חוזה ביטוח.

אוסאמה סעדי: בהצעה הזאת אנחנו מבקשים לאזן – מצד אחד, לא שבע שנים, אבל מצד שני, שלוש שנים היא תקופה קצרה ביותר.

אוסאמה סעדי: לכן אנו מציעים להעמיד את זה על חמש שנים.

אוסאמה סעדי: זו תקופה סבירה בהחלט.

אוסאמה סעדי: לגבי התחולה הרטרואקטיבית, מה שקראתי בחוות הדעת של אגף שוק ההון, אני חושב שזה צריך לחול על חוזה ביטוח ועל פוליסות ביטוח שעדיין בתוקף.

אוסאמה סעדי: אם יש פוליסת ביטוח שהיא בתוקף ומלפני שנה, זה צריך לחול על הפוליסה הזאת.

אוסאמה סעדי: זו עמדתנו, ואני חושב שאנו צריכים לקדם את החוק כמה שיותר מהר.

אוסאמה סעדי: אני חושב שהוא יעבור פה אחד, כי הוא לטובת האזרחים ומצד שני, לא מקפח בכלל את חברות הביטוח.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: עו"ד עודד יחיאל.

שגית אפיק: הזכיר חבר הכנסת אוסאמה סעדי שהוא רוצה שזה יחול על פוליסות קיימות.

שגית אפיק: אפשר לשמוע את עמדתכם בעניין?

משה גפני: מייד.

עודד יחיאל: שלום, אני עו"ד עודד יחיאל ממשרד חיים קליר.

עודד יחיאל: אנחנו מייצגים מבוטחים, נכים ונפגעים, מול חברות ביטוח זה שנים רבות.

עודד יחיאל: רציתי להעיר מספר הערות על נוסח הצעת החוק, אבל קודם כל, ביחס לדברים שנאמרו קודם לגבי הטענה שחובת התיישנות ארוכה שמוצעת בתביעות של מבוטחים.

עודד יחיאל: אני רוצה להרגיע ולומר שבכל סוגי התביעות האזרחיות יש התיישנות של שבע שנים ולא שמענו שזה מעודד מרמה.

עודד יחיאל: אני לא רואה איך חמש שנים יעודדו מרמה.

עודד יחיאל: אנו מדברים על תיקון שמתייחס לתביעות שנוגעות לחיים, מחלה ונכות.

עודד יחיאל: החשש למרמה לא קיים לדעתי.

שבהתחלה יירשם: תיקון שני שאני מציע, מתייחס להוראת התחילה.

שבהתחלה יירשם: כתוב בנוסח המוצע: תחילתו של חוק זה ביום קבלתו בכנסת, והוא יחול על פוליסה שנמסרה לידי המבוטח מיום התחילה.

שבהתחלה יירשם: הביטוי נמסרה נורא בעייתי, כי הרבה פעמים הפוליסות לא מכירות, לא שולחות.

שבהתחלה יירשם: לכן אני מציע נוסח פשוט: יחול על חוזי ביטוח – לא פוליסות – שנכרתו, או חודשו מיום התחילה.

שבהתחלה יירשם: זה הנוסח המקובל בדרך כלל גם מבחינת על הפיקוח על הביטוח.

שבהתחלה יירשם: לכן אני חושב שזה הנוסח המדויק יותר, ויוצר פחות בעיות.

שבהתחלה יירשם: דבר נוסף - סעיף 54א לחוק – הוא משריין את סעיף 31, והופך אותו לסעיף הוגן.

שבהתחלה יירשם: בגלל שסעיף 31א, מתכוונים להוסיף לו 31א רבתי, יהיה צריך לתקן את 54א, ולהוסיף לצד 31, שהוא מוגן על ידי סעיף 54א, להוסיף את סעיף 31א רבתי, כדי שיהיה ברור שגם סעיף 31א המצע פה מוגן בסעיף 54 מפני התערבות לרעה של המבוטח.

שבהתחלה יירשם: תיקון אחרון שאני מציע, סעיף 31.

שבהתחלה יירשם: הסעיף הזה, 31א מתחיל במילים: בלי לגרוע מהוראות הממונה על שוק ההון ביטוח וחיסכון לעניין זה - אני חושב שהכנסת כריבון, היא המחוקק הראשי – צריכה להחיל הוראות שלה, ולאחר מכן בסעיף יהיה סעיף קטן (ג) – כך אני מציע – שיירשם בו: אין בהוראות סעיף זה כדי לגרוע מהוראות הממונה על שוק ההון, ביטוח וחיסכון הבאות להיטיב עם המבוטח מעבר לאמור בסעיף זה.

שבהתחלה יירשם: כך אנו פותרים את הבעיה ויוצרים את הניסוח המתאים ביותר.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: בבקשה, שגית.

שגית אפיק: ביקשתי את עמדתם לבקשתו של המציע חבר הכנסת סעדי להחלה על פוליסות קיימות.

שגית אפיק: ואני רוצה לשאול את הלשכה המשפטית – אתם מכירים את ההערות הניסוחיות שלו?

שגית אפיק: מקבלים אותן?

אוהד מעודי: זה לא עבר בכתב.

אוהד מעודי: אני לא יודע להתייחס.

אוהד מעודי: לגבי התחולה הרטרואקטיבית – כפי שציינו בפתיח, המטרה פה היא לתת הטבה לצרכנים אבל למצוא את האיזון הנכון.

אוהד מעודי: בנוסח כפי שהציע חבר הכנסת כץ, נמצא האיזון הנכון.

אוהד מעודי: שם אנו פחות חוששים מחשיפה מול מבטחי המשנה, בעיקר לגבי התחולה.

אוהד מעודי: יחד עם זאת, וגם בשיח עם חבר הכנסת כץ, גם לאנשים שיש להם פוליסה קיימת הוראת החוק תבוא ותיכנס גם לחוזה שלהם יחסית בתקופה קצרה.

אוהד מעודי: אסביר איך.

אוהד מעודי: לגבי תחום ביטוחי הבריאות, בין 50% ל-60% מהפוליסות מתחדשות כל שנתיים.

אוהד מעודי: עד שנתיים גם ההוראה הזאת צפויה להיכנס לפוליסה שלהם.

אוהד מעודי: לכן זה לא משהו שיישכח.

אוהד מעודי: לגבי תחום ביטוח סיעוד, 80% 85% מהפוליסות הן דרך קופות החולים.

אוהד מעודי: אגב, זה לא שקופות החולים מבטחות; מי שעומד מאחורי זה, זה חברת ביטוח.

אוהד מעודי: במקרה הזה גם כאן יש מכרז.

אוהד מעודי: זה כמו ביטוח קבוצתי.

אוהד מעודי: המכרז הוא לחמש שנים.

אוהד מעודי: נכון להיום עברו שנתיים וחצי, לכן גם כאן פוליסות קיימות, ברוב הביטוח הסיעודי, משהו כמו עוד שנתיים או שנתיים וחצי הוראת החוק תיכנס גם לפוליסות האלה.

אוהד מעודי: לכן גם ללקוחות שיש להם פוליסה קיימת בשלב כזה או אחר, הוראת החוק תיכנס ותסייע גם להם.

משה גפני: מה אתם חוששים, אם זה חל רטרואקטיבית?

אוהד מעודי: כפי שאמרתי, ביטוח משנה זה דבר שהוא קריטי לכל חברת ביטוח באשר היא, בין אם זה בישראל ובין אם זה בעולם.

אוהד מעודי: יש להבין שאנחנו שוק מאוד קטן ביחס לעולם.

אוהד מעודי: היום בתקופת הקורונה המצב של מבטחי המשנה לא פשוט, לסגור אתם חוזים, אז קל וחומר כאשר יש להם חוזה קיים עם חברת ביטוח, והוראת חקיקה משנה להם את התנאים - עם כל הכבוד, לא נראה לי שכולם ירצו ויישארו במצב כזה.

אוהד מעודי: לכן המצב הוא מאוד רגיש מולם.

אוהד מעודי: ברגע שמשנים חוזה קיים, זה סיפור אחר לחלוטין.

אוהד מעודי: ברגע שזה חוזים מכאן והלאה, כבר אפשר לבחון – האם נדרש תמחור נוסף – לטעמנו לא, אבל זה אמור להיבחן במסגרת כריתת החוזה.

מיקי לוי: אם מבטח המשנה, במקום לקחת סיכונים על שלוש שנים צריך לקחת על ארבע או חמש שנים - זה לא יעלה?

אוהד מעודי: כפי שציינו בנייר שלנו, בסוף אתה רוצה לבחון מה החשיפה.

אוהד מעודי: כפי שראינו, שנתיים – אני מדבר, נאמר, על תחום הביטוח הסיעודי - 90% מהאנשים מממשים.

אוהד מעודי: שלוש שנים – 97% מהאנשים מגישים תביעות.

גיל סלומון: אתה יכול להתחייב שהם לא יעלו?

אוהד מעודי: אני מדבר לפרוטוקול.

אוהד מעודי: הנושא הזה נבחן אצלנו אצל הצוותים המקצועיים, אקטואריה, ביטוח משנה, כולל הצוותים שמפקחים על הביטוח הסיעודי וביטוחי הבריאות.

אוהד מעודי: כרגע לפי הניתוחים שעשינו, אנחנו לא צופים- - -

משה גפני: בבקשה.

 << אורח >> ירון גולן: ירון גולן, סגן ליועץ המשפטי לרשות שוק ההון.

 << אורח >> ירון גולן: אני רוצה להתייחס להיבט המשפטי.

 << אורח >> ירון גולן: בסוף התערבות בחוזה קיים זה אירוע – התערבות בחוק קיים זה משהו שמבחינה משפטית מאוד מורכב.

 << אורח >> ירון גולן: לממונה על שוק ההון יש סמכות היום לפי סעיף 40ה לחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים, ביטוח, להתערב בחוזה קיים - זו סמכות מאוד חריגה.

 << אורח >> ירון גולן: נעשה בה שימוש במקרים מאוד-מאוד קיצוניים.

 << אורח >> ירון גולן: לקבוע את זה ככלל זה לא נכון לא רק מקצועית אלא גם משפטית.

משה גפני: בבקשה.

אנטאנס שחאדה: לגבי תקופת ההתיישנות וביטוחי משנה – יש סטנדרט בכל המדינות שזה שלוש שנים, או תלוי בכל מדינה, לפי החוק המקומי?

אוהד מעודי: בנייר שהכנו ציינו, שיש תקופות שונות של התיישנות.

אוהד מעודי: יש מדינות שזה מעל שלוש שנים, יש מדינות שזה פחות.

אוהד מעודי: אין כאן אחידות.

גיל סלומון: אין באף מדינה בעולם בחקיקה מעל שלוש שנים.

גיל סלומון: לא קיים.

גיל סלומון: אנחנו העליון, בישראל, ואם אנחנו מעלים מעל שלוש, אנחנו הראשונים בעולם.

אנטאנס שחאדה: זו שאלת עלויות או שאלת הסכמים?

אוהד מעודי: זה גם וגם.

אוהד מעודי: בסופו של דבר חברות הביטוח צריכות שיהיה להם גיבוי של ביטוח משנה, כמעט לכל ביטוח באשר הוא.

מיקי לוי: אם זה יעלה את המחיר, אולי אפשר להקטין את הנזק למבוטח?

אופיר כץ: הוא אומר שזה לא מעלה.

רם בן ברק: אני מתחבר להצעה של ינון, ורוצה להוסיף לה.

רם בן ברק: מאחר שאופיר כץ מודאג ובצדק, מאנשים שאולי יאבדו את הזכויות שלהם והם זקוקים להן ביותר, ואני מתחבר לזה - אני מציע לחייב את חברות הביטוח להודיע פעם או פעמיים בשנה למבוטחים שלהם: יש לכם ביטוח במקרה זה וזה.

רם בן ברק: שלא יהיה מצב שמישהו שכח שיש לו ביטוח, או הוא חולה ולא זוכר.

רם בן ברק: זה יחד עם ההארכה האוטומטית למי שמבקש לעוד שנה - כך אני חושב שנוכל להגיע לפשרה הוגנת.

משה גפני: בבקשה.

גיל סלומון: אני רוצה להתייחס לדברים שנאמרו על ידי עו"ד מחברת קליר, שהוא משרד עורכי דין נזיקי שמתעסק הדברים - הרחבה גדולה של כל החוק הזה, שיש לזה סיכונים אחרים לגמרי.

גיל סלומון: אנחנו לא יכולים להתמודד עם זה כרגע, בשטף הדיבור שהיה שם עם ההרחבה של תחומי הביטוח.

גיל סלומון: בנוסף, בחוק הזה גם יש סעיף שמדבר על ביטוח חיים.

גיל סלומון: יש לציין בחקיקה שיהיה כתוב שביטוח חיים במקרה מוות.

גיל סלומון: שלא ייווצר מצב שהפרשנות של ביטוח חיים יהיה גם על קופות גמל.

גיל סלומון: ההרחבה יכולה להיות דרך החוק הזה על תביעות רק בתחומים שלא קשורים למסכנים שהולכים לעזור להם.

גיל סלומון: אני מעריך את הרצון של חבר הכנסת כץ לעזור לאנשים שהם במצוקה, אבל דרך החוק הזה אנחנו פותחים פתח לאנשים שאינם במצוקה, ולא אנשים שרוצים לעזור להם.

גיל סלומון: לגבי הנושא של ביטוח חיים – צריך שיהיה כתוב: מקרי מוות.

גיל סלומון: שלא יהיה מצב שיפרשו את זה כקופות גמל או דברים אחרים.

אופיר כץ: הכוונה היא למקרי מוות.

גיל סלומון: והנושא של הסיעודי- - -

שגית אפיק: יש ביטוח חיים שהוא לא למקרה מוות?

שגית אפיק: אז ההגדרה רחבה יותר?

שגית אפיק: אז הנה, מצמצמים.

משה גפני: הוא צודק בטענה הזו?

שגית אפיק: המציע מסכים לצמצם את הצעת החוק.

משה גפני: אתם מסכימים לזה, והמציע מסכים לצמצם את זה.

משה גפני: ביטוח חיים למקרי מוות.

משה גפני: מה לגבי סיעוד?

גיל סלומון: הכניסה של הביטוח הסיעודי לחוק הזה היא רק פתח לתיקים שהם באמת – אני לא רוצה לומר את המילים הקשות.

גיל סלומון: אי אפשר לבדוק תביעה סיעודית שלא בעין אחרי שנים.

גיל סלומון: תביעה סיעודית – ההתיישנות היא עד שלוש שנים.

גיל סלומון: בדרך כלל תביעות סיעודיות קשורות למצב גופני.

גיל סלומון: בודקים אותם.

גיל סלומון: אי אפשר לבדוק תביעה סיעודית בחלוף הרבה שנים.

משה גפני: ההבדל הוא בין שלוש לחמש.

גיל סלומון: זה פתח לרמאות.

משה גפני: מר סלומון, אני מאוד מכבד אותך.

משה גפני: מה שמציעים אופיר כץ והחברים האחרים, הם מדברים על פער.

משה גפני: שלוש שנשים אפשר לבדוק, במקרים של מסכנים, שהם מקרים בעייתיים, להפוך את זה לחמש שנים.

משה גפני: אתה אומר שאי אפשר לבדוק אחרי חמש שנים?

משה גפני: אז גם לא אחרי שלוש שנים.

גיל סלומון: זה מורכב.

משה גפני: ודאי.

משה גפני: חברות הביטוח הרוויחו עד עכשיו 10 מיליון שקל – סכום קטן אני אומר - עכשיו ירוויחו 9.5 מיליון.

גיל סלומון: כל שנה פה – יש לזה משמעות קריטית.

משה גפני: אנו יודעים.

משה גפני: לכן הורדנו את זה.

משה גפני: המקור היה שבע שנים.

גיל סלומון: תעשו 18, אדוני.

גיל סלומון: משלוש לחמש – צריך לעשות הדרגה.

משה גפני: הצעות החוק שעברו במליאת הכנסת - אצל אוסאמה סעדי ואחמד זה היה חמש שנים בחוק.

משה גפני: אצל אופיר כץ בחוק היה שבע שנים.

משה גפני: שינינו את זה פה בוועדה.

שגית אפיק: בהצעת החוק לדיון מוקדם היה שבע שנים.

שגית אפיק: עבר במליאה שבע שנים.

שגית אפיק: בוועדה המציעים הסכימו להתפשר ולרדת לחמש שנים.

שגית אפיק: עבר קריאה ראשונה, חמש שנים, וזה מה שמונח בפנינו.

גיל סלומון: אני חושב שדרוש פה משהו יותר מידתי.

גיל סלומון: אנחנו הולכים פה צעד אחד גדול מדי.

משה גפני: חידשת עם הביטוח.

משה גפני: שאר הדברים אנחנו יודעים – אתה סובר שחמש שנים זה זמן רב מדי.

משה גפני: שלוש שנים אולי גם, אבל זה החוק.

משה גפני: מה העליתם בעניין ההערות?

מיקי לוי: שלוש שנים מעט מדי, אבל אולי אפשר פשרה.

אייל לב ארי: הערה ראשונה, פרק ב' דן בביטוח חיים.

אייל לב ארי: פרק ג' דן בביטוח תאונה, מחלה ונכות.

אייל לב ארי: להבנתנו, ביטוח- - - הוא הרחבה, לכן אי אפשר לקבוע את הנוסח.

אייל לב ארי: לגבי הוראת התחילה, הערה ניסוחית שקיבלנו, ולגבי סעיף ההפניה, סעיף לא נכון – זה סעיף 39ב, שאין להתנות על ההערות שמנויות אלא לטובת המבוטח או המוטב.

אייל לב ארי: שם יש ההפניה לסעיף 31, וצריך להוסיף את סעיף 31א לעניין הודעות.

אייל לב ארי: סעיף 39 מדבר על סייגים להתניה.

אייל לב ארי: הוא קובע בסעיף קטן (א) על מה אין להתנות, ובסעיף קטן (ב) – ההוראות שאין להתנות עליהן אלא לטובת המבוטח או המוטב.

אייל לב ארי: שם יש הפניה לסעיף 31, שהוא סעיף ההתיישנות.

אייל לב ארי: אפשר להוסיף לעניין ההתניה לטובת המבוטח או המוטב גם את עניין ההודעות למבוטחים.

אייל לב ארי: זה אומר שאם תהיה התניה, היא יכולה להיות רק לטובת המבוטח.

 << אורח >> ירון גולן: הסעיף החדש – אם אנחנו לא קובעים כלום – יהיה מותר לחברה להתנות ולומר בהסכם הספציפי בינה למבוטח שהיא לא חייבת.

 << אורח >> ירון גולן: מה שמוצע עכשיו לעשות - להוסיף את הסעיף הזה לרשימת הסעיפים שאסור להתנות עליהם.

 << אורח >> ירון גולן: זה יהיה לטובת המבוטח.

משה גפני: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בבקשה.

אוסאמה סעדי: אנחנו מסכימים להערות האלה.

אוסאמה סעדי: מדובר בהערות חשובות.

אוסאמה סעדי: העניין הזה שאי אפשר להתנות – אנחנו לא רוצים שמצד אחד, נאריך את זה לחמש שנים, ואז חברת הביטוח תתנה את זה בחוזה הביטוח.

אוסאמה סעדי: לכן חשוב סעיף 31, שאי אפשר להתנות אלא לטובת המבוטח.

אוסאמה סעדי: לעניין מה ששמעתי מנציג חברות הביטוח מר סלומון, שאחרי חמש שנים מרמה – אני אומר לו למה בתאונות דרכים ובתאונות עבודה וברשלנות רפואית אפשר גם לחקור ולבדוק את כל הדברים האלה עד שבע שנים?

אוסאמה סעדי: לכן אנו מסכימים.

אוסאמה סעדי: לעניין ביטוח חיים – אופיר הסכים לעניין של מקרי מוות, אבל לעניין הסיעודי ונכות קשה – אנחנו מסכימים שזה חמש שנים ובלי החרגות.

משה גפני: תודה.

משה גפני: ליאור רוזנפלד, סוכני הביטוח.

ליאור רוזנפלד: שלום, חבר הכנסת גפני.

ליאור רוזנפלד: בביטוחי נכות, מחלה, תאונה – הביטוחים האלה לא נמכרים ישירות מול חברות הביטוח, ומי שמייצג את האזרח הקטן זה בסופו של דבר סוכני הביטוח, ואם אתה רוצה לקבל את התמונה הכוללת, אתה יכול לקבלה רק אצלנו.

ליאור רוזנפלד: התמונה הכוללת מאוד ברורה.

ליאור רוזנפלד: לא תמיד בתביעות ביטוח יש התגבשות מהירה של התביעה.

ליאור רוזנפלד: למשל, נושא הנכות – היא תלויה בגורמים אחרים כמו ביטוח לאומי או ברשויות אחרות.

ליאור רוזנפלד: האזרח הקטן, ציבור המבוטחים, לא הגיש את התביעה, כפי שנאמר על-ידי איגוד חברות הביטוח, אחרי שלוש שנים, כי הוא ידע שלא יכול להגיש אותם, כי הם ניגשו לסוכני הביטוח - או במקרים אחרים לעורכי הדין שלהם - וידעו שיש שלוש שנות התיישנות.

ליאור רוזנפלד: אבל ברגע שתפתח את האופציה הזו לשנתיים נוספות לפחות, תיווכח, שרבים מהציבור, מהמבוטחים שנפגעים, מממשים את זכויותיהם כי הם יכולים לממשם אחרי שקיבלו חוות דעת נוספות, אחרי שרשויות נוספות אישרו את אחוזי הנכות או את המצב הרפואי.

ליאור רוזנפלד: בהחלט ניתן לפתוח את זה - אם לא לשבע שנים – לחמש שנים.

ליאור רוזנפלד: אנו מכירים את הגישה.

ליאור רוזנפלד: גם אם הפרמיה תתייקר ב-10% או ב-15%, אף מבוטח לא יתמוטט מזה, אבל אם תהיה לו האופציה לממש את זכויותיו ולהיפרע מחברות הביטוח כי הוא שילם כל השנים כסף, אנחנו, סוכני הביטוח שמלווים את המבוטחים, בהתחלט תומכים בזה.

ליאור רוזנפלד: אני רוצה להתייחס לנושא של התחולה הרטרואקטיבית.

ליאור רוזנפלד: אני כן מצטרף פה לאיגוד חברות הביטוח ולרשות שוק ההון.

ליאור רוזנפלד: לא ניתן לקבוע פוליסה ולהחיל עליה תחולה רטרואקטיבית.

ליאור רוזנפלד: הרי הפוליסה היא חוזה משפטי לכל דבר ועניין בין חברת הביטוח למבוטח באמצעות סוכן הביטוח.

ליאור רוזנפלד: לא ייתכן לשנות את תנאי החוזה אחרי שהוא כבר נחתם.

ליאור רוזנפלד: לגבי הפוליסות החדשות, אין שום בעיה להחיל את הצעת החוק ולתמוך בה.

ליאור רוזנפלד: היא עושה טוב לאזרחי ישראל, היא לא תפגע בחברות הביטוח.

ליאור רוזנפלד: היא רק תאפשר לציבור להיפרע במקומות שמגיע להם להיפרע, ואחרי כל הבדיקות הרפואיות והאפשרויות, הוא יכול להוכיח לאחר שנבדק, ובהחלט יש לברך על כך.

משה גפני: במהלך הדיון, וגם מה שהיה קודם - לא נחיל את זה רטרואקטיבית בהסכמת המציע ובהסכמת אגף שוק ההון.

משה גפני: אנחנו מקבלים גם את עמדת חברות הביטוח בעניין.

משה גפני: לא נעשה את זה שבע שנים, כפי שהיתה הצעת החוק המקורית אלא כפי שהיה בהמשך, כפי שגם מופיע בחוק של סעדי ואחמד טיבי, זה יחול חמש שנים.

משה גפני: כמו תמיד אנו מקבלים את עמדת סוכני הביטוח כעמדה מקצועית נכונה.

משה גפני: אני שמח שאתם תומכים בחוק הזה.

משה גפני: נכון שיש הבדל בין חמש לשבע ולשלוש שנים, זה הבדלים של יותר עבודה, אבל זה לטובת המבוטח.

משה גפני: במקרים שעליהם אנחנו מדברים, זה אחוזים מאוד נמוכים שאנשים לא תובעים את חברות הביטוח ולא באים לסוכני הביטוח באותן שנים שהיה להם עד היום.

משה גפני: התוצאה של תוספת השנתיים האלה זה כפי שאמרת – הם יכולים להביא חוות דעת נוספות, הם יכולים להביא את האירועים שהיו בעניין הזה, שלא מספיקים לעשות בשלוש שנים, בחלק גדול מהמקרים שעליהם מדברים המציעים זה אנשים שאינם יכולים לקחת עורכי דין יקרים ולעבוד מייד אחרי שזה קורה.

משה גפני: אנו רוצים לעזור להם, ומקבלים את עמדתך.

משה גפני: כתמיד, אני שמח שעמדת ועדת הכספים תואמת היסטורית את העמדה של סוכני הביטוח.

ליאור רוזנפלד: תודה גם על התמיכה שלך בנו.

ליאור רוזנפלד: אני מציין – אתם אלה שלא יוכלו לשכור שירותים יקרים של עורכי דין – את אותו שירות הם מקבלים בחינם אצל סוכני הביטוח שלהם, וכאן גם לנו הסוכנים תהיה אפשרות לסייע להם לקבל את מה שמגיע להם אחרי שהביאו את האישורים הנכונים ואת ההוכחות הנכונות, וזה יעשה טוב לכולם – גם לחברות הביטוח, וגם אם יש התייקרות מסוימת, פחות תהיה רעידת אדמה.

רם בן ברק: אני חושב שהיה אפשר להגיע לפשרה – ארבע שנים, אם אתם רוצים שהאופוזיציה גם תתמוך.

משה גפני: אנחנו לא מדברים פה קואליציה אופוזיציה.

משה גפני: כדרכנו כאן להוציא את המקרים הבודדים שבהם זה קואליציה-אופוזיציה.

משה גפני: זה לא המקרה.

משה גפני: זו שאלה מקצועית מהמדרגה הראשונה, האם מהבחינה החברתית עוזרים לחברות הביטוח, שהן חברות עשירות, לאנשים שמגיעים לשלוש שנים ועדיין לא תבעו, האם אנחנו מאריכים להם את זה.

משה גפני: בעיקר מדובר במעמד הבינוני ומטה.

משה גפני: אני שמח, מה שאמר ליאור רוזנפלד – סוכני הביטוח תומכים בזה.

משה גפני: אנחנו לא עושים פה משהו רדיקלי, כלומר לא הולכים על רטרואקטיבי.

משה גפני: חברות הביטוח הן חברות עשירות.

משה גפני: סוכני הביטוח מייצגים את אלה שהם פחות בעיה.

משה גפני: את האנשים העשירים, הם לא צריכים לא אותך ולא אותי ולא אותם.

משה גפני: הם לוקחים עורכי דין יקרים, ותובעים את חברות הביטוח.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, אני מבקש שתמזג את ההצעה שלנו.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: בבקשה.

אופיר כץ: ההתעקשות שלי באה אחרי שההצעה המקורית שלי היתה שבע שנים, אני חשבתי כן להחיל את זה רטרואקטיבית.

אופיר כץ: אחרי ששמעתי גם את חברות הביטוח וגם את שוק ההון הבנתי שאני עושה פה - לייקר את התעריפים של הביטוחים שאנשים יצטרכו לשלם.

אופיר כץ: ירדתי גם מבחינת השנים, גם ברטרואקטיבית, כי אני לא רוצה להיטיב עם האזרחים החלשים, אבל שמישהו אחר מהאזרחים ישלם את זה.

אופיר כץ: לכן קיבלתי את עמדת גורמי המקצוע בשוק ההון.

אופיר כץ: אני חושב שההצעה הזאת תיטיב עם האזרחים החלשים במדינת ישראל, וייתנו להם את מה שמגיע להם.

משה גפני: לאו דווקא החלשים.

אופיר כץ: זה לא יפגע בחברות המשנה.

אופיר כץ: היא מידתית ואנו עושים פה דבר טוב לאזרחים החלשים במדינת ישראל.

משה גפני: זה גם הבינוניים.

רם בן ברק: שלוש שנים זה הרבה מאוד זמן.

רם בן ברק: כל מי שיש לו ויכוח עם חברת הביטוח, וברגע שהולך לבית המשפט, ממילא ההתיישנות נעצרת ואפשר לדון בזה גם עשר שנים.

רם בן ברק: לכן אני חושב שאפשר היה להודיע לאנשים על זכויותיהם פעם, פעמיים בשנה.

רם בן ברק: אם אופיר היה מתפשר על ארבע שנים גם הייתי מצביע בעד ההצעה הזאת.

רם בן ברק: חמש שנים זה מוגזם.

רם בן ברק: אנשים ייקחו את זה לרעה ולא לטובה.

משה גפני: בבקשה.

אחמד טיבי: חבל שאוסאמה נמצא בבידוד, אבל אין ספק שמדובר בהצעת חוק אזרחית, שעומדת לצד מוחלשים, בינוניים מול חברות הביטוח.

אחמד טיבי: אני לא חושב שההעלאה משלוש לחמש שנים היא פריצת כל גבול.

אחמד טיבי: היא מחויבת המציאות, היא מידתית.

אחמד טיבי: לכן אני מבקש מכל החברים להצביע בעד.

משה גפני: תודה.

משה גפני: אני מביא את הבקשה שהעלה חברי הכנסת אחמד טיבי וסעדי של מיזוג, לפי סעיף 84ד.

משה גפני: מי בעד מיזוג הצעות החוק הפרטיות – ירים את ידו.

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: הצבעה בעד המיזוג – פה אחד המיזוג אושר.

משה גפני: המיזוג אושר.

משה גפני: בבקשה, אייל, תקרא.

אייל לב ארי: הצעת חוק חוזה הביטוח (תיקון מס' 10), התשפ"א–2020.

אייל לב ארי: תיקון סעיף 31 1.

אייל לב ארי: בחוק חוזה הביטוח, התשמ"א–1981‏ (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 31, אחרי "שקרה מקרה הביטוח" יבוא "ולעניין ביטוח חיים, ביטוח מפני מחלות ואשפוז וביטוח סיעודי – חמש שנים לאחר שקרה מקרה הביטוח".

אייל לב ארי: הוספת סעיף 31א 2.

אייל לב ארי: אחרי סעיף 31 לחוק העיקרי יבוא: "הודעה על סיום תקופת ההתיישנות ומניינה 31א.

אייל לב ארי: (א) בלי לגרוע מהוראות הממונה על שוק ההון ביטוח וחיסכון לעניין זה, הודיע מבוטח או מוטב למבטח על קרות מקרה הביטוח לפי סעיף 22, יודיע לו המבטח במענה על אותה הודעה, ולאחר מכן בכל הודעה הנוגעת לדרישה לתגמולים מאותו מקרה ביטוח, באופן ברור ובולט לעין – (1) מהי תקופת ההתיישנות לפי סעיף 31; (2) שמניין תקופת ההתיישנות אינו נעצר בעקבות מסירת התביעה למבטח.

אייל לב ארי: (ב) הודיע מבוטח או מוטב כאמור בסעיף קטן (א), יתריע המבטח בפני המבוטח או המוטב בכתב, 12 חודשים לפני סיום תקופת ההתיישנות לפי סעיף 31 ובהודעה נוספת שלושה חודשים לפני סיום התקופה האמורה, על משמעות סיום תקופת ההתיישנות אף אם מתנהל ביניהם משא ומתן.

אייל לב ארי: " אנחנו מתקנים את סעיף 39 לחוק העיקרי – אחרי 31 יבוא: 31א, זה לעניין איסור ההתניה רק לטובת המבוטח לעניין הודעות על סיום ההתיישנות.

אייל לב ארי: תחילה ותחולה 3.

אייל לב ארי: תחילתו של חוק זה ביום קבלתו בכנסת (להלן – יום התחילה), והוא יחול על חוזים שייכרתו או יחודשו מיום התחילה או לאחריו.

משה גפני: אני עובר להצבעה.

משה גפני: אני אבקש תיאום של הנוסחים עם הלשכה המשפטית, כפי שדובר בוועדה.

משה גפני: אנחנו מצביעים על מה שהקריא עכשיו היועץ המשפטי אייל.

משה גפני: אנחנו הולכים על הצעת הפשרה, שזה לא יחול רטרואקטיבית בהסכמה עם רשות שוק ההון ולא יחול רטרואקטיבית – רק על החדשים.

משה גפני: לא על שבע שנים אלא על חמש שנים, כפי שנאמר פה.

משה גפני: מי בעד אישור הצעת החוק כפי שהוקראה עכשיו – ירים את ידו.

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: הצבעה בעד הצעת החוק – פה אחד הצעת החוק אושרה.

משה גפני: שתי הצעות החוק אושרו.

משה גפני: חבר הכנסת אופיר כץ, אני מודה לך.

משה גפני: אני מודה לכם, מציעי החוק השני שמוזג עם הצעת החוק של חבר הכנסת אופיר כץ – של אוסאמה סעדי, של אחמד טיבי ואחרים.

משה גפני: תודה רבה, הישיבה נעולה.