ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 23, פרוטוקול מספר 88, 2020-11-04 10:00

חיים כץ: בוקר טוב.

חיים כץ: היום יום רביעי, י"ז בחשון התשפ"א, 4 בנובמבר 2020.

חיים כץ: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בהצעת תקנות ביטוח בריאות ממלכתי (הגבלת מעברים בין קופות החולים).

חיים כץ: גילוי נאות – אני בעד תחרות.

חיים כץ: אני חושב שתחרות עוזרת להכל ואולי מונעת שיווק, מונעת הוצאות כספיות אבל היא מיטיבה לשירות, היא מיטיבה ביחס.

חיים כץ: יחד עם זה, אנחנו נמצאים בתקופה לא נורמלית של סגרים, של סגירות, של בעיות כלכליות, של קורונה, של הבלתי-נודע, ובייחוד אני לא אוהב את כל אלה שמצלצלים לח"כים ומצלצלים אלי ומדברים איתי הפוך – אנחנו מבינים שאין ברירה, אנחנו נחיה עם זה, והראשונה שאני אעלה אותה לדבר תהיה מיכל הלפרין, יו"ר רשות התחרות, שתגיד מה שהיא אמרה לי כי אנחנו, הח"כים, כשהלוביסטים מדברים אתנו, אנחנו רצים, ואני אומר לכם שאיתי דיברו כולם – אנחנו נחיה עם זה, חיים, אנחנו מבינים, אנחנו לא רוצים לריב עם משרד הבריאות.

קריאות: אבל למה לריב?

חיים כץ: כי הוועדה הזאת גם לפעמים צריכה לתת.

חיים כץ: לפעמים.

אורלי פרומן: לתת לאזרחים תמיד.

חיים כץ: הוועדה הזאת היא היחידה שלא נשמעת ולא מצביעה אוטומטית, לא יעזור כלום.

חיים כץ: ולכן, אנחנו נשמע את כולם ונקבל החלטות.

חיים כץ: אני רוצה להעלות את מנכ"ל משרד הבריאות בזום, פרופסור חזי לוי.

ליאור ברק: יו"ר הוועדה, אני עכשיו קיבלתי טלפון מהלשכה שהוא נתקע בנושא קורונה, ואני לא בטוח שהוא יצליח לעלות ברגע זה.

ליאור ברק: אני אנסה עוד שנייה - -

חיים כץ: אתה יודע להגיד את מה שהוא רצה להגיד?

ליאור ברק: כן.

חיים כץ: אז בוא תגיד.

ליאור ברק: אני מאגף הפיקוח על קופות חולים במשרד הבריאות.

ליאור ברק: אני מצטרף לדברי היושב-ראש – גם אנחנו בעד תחרות.

ליאור ברק: אנחנו חושבים שתחרות חיובית זה דבר טוב לתחום הבריאות, זה מעודד תחרות, מעודד שיפור שירות למבוטחים זו מטרתו של משרד הבריאות.

חיים כץ: לא שומעים אותך.

ליאור ברק: אנחנו חושבים שתחרות זה דבר טוב בתחום הבריאות.

ליאור ברק: תחרות מעודד את קופות החולים לשפר את השירות למבוטחים, שזו המטרה העיקרית של משרד הבריאות.

ליאור ברק: אנחנו רוצים מבוטחים עם שירות טוב יותר, פריסה טובה יותר, זמינה ומגוון גדול יותר של שירותי בריאות.

ליאור ברק: אנחנו נמצאים עכשיו במצב קיצון – יש כאלה שאומרים פעם ב-100 שנים, אנחנו מקווים שזה גם פעם ב-1,000 שנה ושלא יחזור על עצמו לעולם.

ליאור ברק: אנחנו נמצאים במצב קיצון ואנחנו נכנסים לקראת תקופת חורף.

ליאור ברק: עוד לא עברנו תקופת חורף עם קורונה ואנחנו רואים שעכשיו, עם כל הרצון שלנו להיות בתחלואה יורדת, אנחנו כבר מתחילים לראות את הסימנים שהיא מתקרבת יחד עם תחלואת השפעת ותחלואות החורף הקרבות – אנחנו הולכים להיות במצב לא פשוט.

ליאור ברק: אנחנו, במצב הלא פשוט הזה, צריכים להבטיח דבר אחד: הדבר העיקרי קודם כל זה בריאות התושבים.

ליאור ברק: ובריאות התושבים והמבוטחים בישראל מתחילה מקופות החולים, שהן הגוף העיקרי שמטפל בעיקר התחלואה במדינת ישראל, ברובד הראשוני והבסיסי שלה.

ליאור ברק: קופות החולים מתעסקות בשוטף, ביום-יום בהמון דברים, כולם טובים.

ליאור ברק: חלק מהדברים האלה הם לא הדברים שהכרחיים ברגע זה ולא יעזרו לטיפול במגיפה הזאת.

ליאור ברק: כשאנחנו רואים מנהל קופה, מנהל המחוז, מנהל המרחב ומנהל הסעיף, שהם מתכננים את הבוקר שלהם או את ישיבת הבוקר שלהם – כמו שהמנכ"ל שלנו כל בוקר לא מצליח לעסוק בעניינים השוטפים של משרד הבריאות אלא רק בנושא הקורונה – אנחנו רוצים שאותו מנהל סניף יראה איך בסניף שלו הוא מסוגל עכשיו לבנות אותו בצורה שתפריד בין החולים לבין הבריאים, בין אנשים שבאים לקבל חיסון נגד שפעת, הקשישים שמגיעים לקבל חיסון שפעת בהיקף כפול מבכל שנה – איך הוא מגיע לחלקם הביתה, איך הוא מתקשר לחולים של הסניף שלו המבודדים בבית.

ליאור ברק: בתקופה האחרונה הגענו ל-70,000 חולי קורונה בבתים.

ליאור ברק: אנחנו רוצים שאלה הדברים שבהם הם ישקיעו בארבעת החודשים האלה.

ליאור ברק: לא תמיד ה-DNA של הקופות – וטוב שכך, אנחנו שמחים שכך, הוא DNA של לתת שירות טוב, לפתח שירות טוב ולהתחרות על מבוטחים, זה DNA מבורך.

ליאור ברק: DNA שגם לוקח לא מעט משאבים – משאבים חיוביים שמביאים תועלת לציבור.

ליאור ברק: בסופו של דבר, אני מזכיר לכולנו שעוד טרם כוננה הוועדה הזאת, מיד סמוך לאחר הבחירות, עברו תקנות לשעת חירום שהגבילו את המעברים לשלושה חודשים, בצורה הדוקה יותר מאשר שר הבריאות הביט לפה, לשולחן הוועדה.

ליאור ברק: בתקופה הזאת לא ראינו שקופת חולים מסוימת פיטרה רופא, לא סגרה סניף, לא הוציאה תרופה מסל הקופה, ואנחנו שמחים על-כך.

ליאור ברק: קופות חולים עובדות לטווח ארוך וזה דבר חיובי.

ליאור ברק: כשקופת חולים מגייסת רופא או נותנת שירות או מוסיפה שירות לסל הקופה – היא מסתכלת מה זה יעשה, איפה יהיה הסניף הזה וכמה מבוטחים יהיו לרופא הזה בעוד ארבע שנים, בעוד חמש שנים ולא בחודשיים הקרובים.

ליאור ברק: קופות החולים מתחרות לטווח ארוך וזה דבר חיובי.

ליאור ברק: בשלושת חודשים ההם לא ראינו פגיעה בשירות אלא להיפך – ראינו שירות טוב.

ליאור ברק: גם בתקופה הזאת ועוד פעם, אנחנו מסכימים שהתחרות היא הדבר החיובי ביותר שיש בשוק - -

חיים כץ: כמה מעברים יש בשנה?

חיים כץ: בוא תסביר קצת על המעברים.

ליאור ברק: אז אני אתן הסבר קצר – היום ניתן לעבור – יש שישה מעברים בשנה כשכל מבוטח יכול לעבור מקסימום פעמיים.

חיים כץ: שישה מעברים – זאת אומרת, כל חודשיים.

ליאור ברק: כן, כל חודשיים כאשר המעבר בכל מקרה לא נכנס לתוקף ברגע שאתה רוצה לעבור אלא הוא נכנס לתוקף בין שלושה וחצי לחודש וחצי אחרי שביקשת לעבור.

ליאור ברק: לדוגמה – אם מעבר מסוים הוא בין ה-15 בספטמבר ל-15 בנובמבר – כל מי שיירשם באתר ביטוח לאומי לעבור בתקופה הזאת – המעבר שלו ייכנס לתוקף רק ב-1 בינואר.

ליאור ברק: זאת אומרת, מי שנרשם לעבור ב-15 בספטמבר – המעבר שלו ייכנס לתוקף שלושה וחצי חודשים אחר-כך.

חיים כץ: למה?

ליאור ברק: זה הכללים שקבועים בחוק ביטוח בריאות ממלכתי כיום.

ליאור ברק: דברים שהם בענייני מינהל ונהלים מול ביטוח לאומי ופשטות של מערכות מידע - -

חיים כץ: אתה אומר שהוא עובר לכל החיים, בתקווה שהוא עובר לכל החיים – שלושה חודשים זה כאין וכאפס.

חיים כץ: למה צריך חריגים אם יש כל חודשיים מעברים?

ליאור ברק: גם חריגים – החוק היום מאפשר לנו – לדוגמה: מבוטח שרוצה לעבור קופה בגלל צורך רפואי חריג – בדרך כלל, כל קופות החולים מספקות את השירותים בהתאם לחוק.

ליאור ברק: יש את אותו סל תרופות בסיסי לכולן, לרובן יש הסדרים עם מרבית בתי החולים לרוב השירותים וחלק גדול מהשירותים מוחרגים מהסדרי בחירה, ודאי לחולים אונקולוגיים, לחולים קשים אבל בכל זאת, למבוטח יש סיבה והקופה הזאת עובדת רק עם אונקולוג כזה והוא - -

חיים כץ: אז הוא יכול לעבור כל חודשיים.

חיים כץ: למה אני צריך חריגים?

ליאור ברק: אז אני אומר - -

חיים כץ: כל חודשיים יש לי אפשרות – בוא נגיד שכל חודש אי-זוגי: ינואר, מרץ, מאי, יולי, ספטמבר, נובמבר.

חיים כץ: אז למה אני צריך חריגים אם יש לי אופציה לעבור כל חודשיים?

ליאור ברק: המשרד לא מחכה לתקופה של קורונה בשביל לטפל בחריגים ובחולים הקשים, ובמקרים - -

חיים כץ: אתה לא עונה למה שאני שואל: למה צריך חריגים?

חיים כץ: אם יש מעבר שוטף כל הזמן – למה צריך ועדת חריגים?

תמר זנדברג: לא, אבל יש גם שאלה אחרת – האם הקופה תקבל חריג אם הוא צריך טיפול אונקולוגי או...

חיים כץ: שם המספרים יותר מדי גדולים.

חיים כץ: למה צריך חריגים?

חיים כץ: אם אנחנו רוצים מעבר חופשי – בוא נעשה מעבר חופשי.

חיים כץ: למה אתה שם חריגים?

ליאור ברק: כי בסופו של דבר, כשיש אדם מבוטח שחולה במחלה קשה ומאוד חשוב לו לעבור וזה ייטיב עם הטיפול הרפואי שלו – אנחנו לא רוצים שהוא יחכה את השלושה חודשים האלה, אנחנו רוצים שהוא יעבור היום.

חיים כץ: זה נקרא מעבר של חריגים?

ליאור ברק: שנייה, רגע.

ליאור ברק: אני מחלק בין שני דברים – זה חריג שנמצא ביום-יום, בשוטף, בלי קשר לתקנות האלה.

ליאור ברק: גם היום משרד הבריאות - -

חיים כץ: בלי שום קשר לתקנות, אני רוצה לבין למה צריך חריגים בשוטף?

ליאור ברק: בשוטף החריגים הם רק לצורך מצב רפואי קשה.

ליאור ברק: כשאתה רוצה להתחיל לקבל את הטיפול הרפואי - -

חיים כץ: זאת אומרת, אתה אומר לי שהחריג הוא רק לפרק הזמן של השלושה חודשים.

חיים כץ: זאת אומרת, אני החלטתי לעבור לבית"ר, בסדר?

חיים כץ: במצב רגיל אני מודיע שאני עובר – לוקח לי שלושה, שלושה וחצי חודשים.

חיים כץ: מאחר ואני חולה, כחריג אתה מעביר אותי אחרי שבועיים?

ליאור ברק: לא, רק אם אתה חולה - -

חיים כץ: אז למה אני צריך להיות חריג?

ליאור ברק: אתן עוד פעם דוגמה: מישהו חולה, מבוטח שהוא חולה אונקולוגי – מאיזו שהיא סיבה בקופת החולים שהוא נמצא בה אין התקשרות עם רופא שהוא מאוד מאוד חשוב לו, רופא ייחודי בארץ שעובד רק עם הקופה השנייה.

ליאור ברק: אני לא רוצה ביום-יום, בלי קשר לתקנות האלה – אני לא רוצה שהוא יחכה כמוך, כמוני, שלושה חודשים.

ליאור ברק: אני רוצה שהוא מחר יוכל ללכת אליו.

ליאור ברק: זה חריגים בריאותיים שנמצאים אצלנו בשוטף כל השנה.

חיים כץ: אתה לא עונה לשאלה שלי.

חיים כץ: תקשיב, אתה לא עונה למה שאני שואל אותך - -

ליאור ברק: אז אולי לא הבנתי.

חיים כץ: - - יש מעבר אחת לחודשיים.

חיים כץ: האם תפקיד החריג הזה לקצר זמני מעבר, שבמקום שלושה חודשים זה יהיה שבוע או יום, זה הדבר היחיד?

חיים כץ: כי יש מעבר חופשי שש פעמים בשנה לפי מה שאמרת – כל חודשיים, כל חודש אי-זוגי או שיחליטו בחודש זוגי – יש שישה מעברים קבועים כל השנה, כל הזמן.

חיים כץ: למה אני צריך חריגים?

ליאור ברק: עוד פעם – אנשים שגם החודשיים האלה לא יכולים לחכות.

חיים כץ: ואז מה החריגות נותנת להם, שהם לא מחכים.

חיים כץ: ..

ליאור ברק: אני מעביר אותם באותו יום.

אורלי פרומן: במקום לחכות הוא מעביר אותם.

ליאור ברק: למה שאדם חולה אונקולוגי - -

חיים כץ: אני לא מבקש שהוא יגיד סתם כי מה שהוא יגיד עכשיו, לפחות נדע, כי זה לא עובד ככה.

חיים כץ: אם הוא מכניס אותי אחרי שבועיים – אם הייתי יכול להירשם בינואר ולא נרשמתי, ואני בא בפברואר אז יש ועידות חריגים, הוצאות, שידונו ואז אני אחכה שלושה חודשים.

חיים כץ: אם הייתי נרשם בינואר או במרץ –א ני נכנס באותו זמן.

חיים כץ: אני רוצה להבין - -

ליאור ברק: עכשיו אני אכנס - -

חיים כץ: אל תיכנס.

חיים כץ: תגיד לי מה הבעיה בחריגים?

קריאה: חיים, הוא לא הבין את השאלה שלך.

קריאה: היושב-ראש שואל כמה זמן לוקח לחריגים שלכם לאשר אותו?

קריאה: זו השאלה של היושב-ראש.

ליאור ברק: במקרים של חולים - -

חיים כץ: לא במקרים, באופן כללי.

חיים כץ: אם אישרת חריג, זה צריך להיות סיסטמתי.

חיים כץ: חריג שיאושר – תוך שבוע יעבור קופה.

ליאור ברק: ביום שהוא מאושר, הוא עובר קופה.

מיכאל מלכיאלי: כמה זמן לוקח לו להיות מאושר?

ליאור ברק: יום.

ליאור ברק: ..

חיים כץ: תקשיב, אנחנו נבדוק את מה שאתה אומר:

חיים כץ: הגשתי ועדת חריגים.

חיים כץ: בינואר רציתי לעבור קופה ולא עברתי, בסדר?

חיים כץ: התברר לי מה שהתברר לי, בפברואר אני מבקש לעבור קופה ומגיש בקשה חריגה.

חיים כץ: כמה זמן לוקח לכם לדון בבקשה חריגה?

חיים כץ: כמה זמן לוקח מהגשת הבקשה שלי עד שאני בקופה חדשה.

ליאור ברק: לדון בבקשה – תלוי בדחיפות שלה.

ליאור ברק: אם הדחיפות שלה היא - -

חיים כץ: איך אתה יודע את הדחיפות אם אתה לא קורא אותה?

ליאור ברק: לא, ודאי שאני קורא אותה.

חיים כץ: אתה מקבל חריגה, אתה קורא אותה?

חיים כץ: תשמע, חריגים אמרת שזה מחלות קשות, אונקולוגים, אז מה זה קשור לדחיפות שלה?

ליאור ברק: אני אגיד לכבוד היושב-ראש שאין הרבה בקשות חריגים בשוטף, ביום-יום, בלי קשר לתקנות האלה.

חיים כץ: אז למה שמת 7,500?

ליאור ברק: אני מבדיל בין שני הדברים האלה.

ליאור ברק: מה שאני הסברתי עד עכשיו זה חריגים ברמה השוטפת היומית בכל שנה ושנה.

ליאור ברק: חריגים שמבקשים לעבור קופה בלי קשר למעברים, לפני מועד המעבר הרשמי – מדובר על מקרים - -

חיים כץ: אבל אם זה כל חודשיים אז אתה יכול להגיד שאם כבר יש חריג – תקשיב, כשבאתי לביטוח לאומי, פעם הייתי שר, הייתי מנכ"ל הביטוח הלאומי.

חיים כץ: הסתכלתי, ראיתי שזמן תגובה לפניית ציבור הוא 45 יום.

חיים כץ: שאלתי: למה 45 יום?

חיים כץ: למה לא 21?

חיים כץ: סתם, לקחתי שרירותי.

חיים כץ: הורדנו ל-21.

חיים כץ: תקשיב, במקומות שאין מועדים ואין תאריכים ואתה לא מדיד – העסק לא עובד, הכל פתוח לך.

חיים כץ: הכל.

חיים כץ: אם אתה בא ואומר: אני מאשר 7,500 חריגים - -

שלמה קרעי: לא, זה לא החריגים, חיים.

שלמה קרעי: ה-7,500 זה לא החריגים.

ליאור ברק: זה לא החריגים האלה.

ליאור ברק: ה-7,500 האלה זה משהו אחר ואני אסביר.

שלמה קרעי: זה ה-VIP.

ליאור ברק: לא, זה לא ה-VIP, אני אסביר את המספר הזה – החריגים מבחינה רפואית - -

קריאה: זה בדיוק זה, קרעי, ה-VIP.

ליאור ברק: אין VIP במערכת הבריאות.

מיכאל מלכיאלי: אבל לא ענית לשאלה של היושב-ראש.

חיים כץ: טוב, בואו.

מיכאל מלכיאלי: שאלת שאלה חזקה.

חיים כץ: אני לא יודע אם אתה מבין – אני לא מבין.

חיים כץ: אני לא מבין מה זה החריגים, למה יש חריגים, ואם יש חריגים ומי שהגיש חריג – תוך שבוע עבר קופה.

חיים כץ: על זה אתה עונה לי, בסדר.

חיים כץ: אני יודע, הבנתי שיש מקרה חמור - -

תמר זנדברג: נאמר פה VIP.

תמר זנדברג: אפשר לדעת מה זה VIP?

קריאה: ה-7,500 שיהיו זכאים לעבור.

חיים כץ: עוד מעט הוא יענה.

חיים כץ: אני ביקשתי לעבור קופה – אני VIP.

חיים כץ: אני מקווה שלא תיפתח חקירה בעקבות האמירה הזאת.

שלמה קרעי: מה זה VIP אבל?

חיים כץ: טוב, יש 7,500 איש.

חיים כץ: אני פניתי לבקש – לא אני.

חיים כץ: תמר זנד

חיים כץ: ברג ביקשה לבקש חריג לעבור מקופה א' לקופה ב', וסיבותיה עמה.

חיים כץ: כמה זמן מהרגע שהיא שלחה את החריג, אם הוא מתקבל, היא עוברת מקופה א' לקופה ב'?

ליאור ברק: אז בואו אני אסביר עכשיו, בהתאם לתקנות שאנחנו - -

חיים כץ: אמא שלי אמרה שיש שני סוגי אנשים: מסבירים ומצליחים.

חיים כץ: ברגע שאתה מסביר – נכשלת.

חיים כץ: אם היית אומר לי שמהגעת הבקשה, 10 ימים היא בקופה – וואלה קיבלתי, תודה רבה.

חיים כץ: אני יודע שברגע שאתה מסביר לי אז אתה מחרטט אותי.

ליאור ברק: חס ושלום, אני לא מחרטט אף אחד.

ליאור ברק: אני אנסה בכל זאת - -

חיים כץ: אותי, אותי.

חיים כץ: לא, במקרה הזה את תמר, היא בקשה עכשיו לעבור קופה.

ליאור ברק: אז אני אגיד לתמר: ברגע שהתקנות האלה יאושרו - -

חיים כץ: זה לא נוגע לתקנות האלה.

חיים כץ: זה לא נוגע לתקנות.

ליאור ברק: ברגע שאת שולחת לנציבות קבילות לחוק ביטוח בריאות ממלכתי בקשה למעבר חריג בשל נסיבות רפואיות – הבקשה נבדקת מיד.

תמר זנדברג: תוך כמה זמן?

קריאות: מה זה מיד?

קריאות: אבל לא מדובר פה בחריגים.

ליאור ברק: אז אני אסביר: היא נבדקת מיד.

חיים כץ: הרצנו, בקדנציה הבאה אמרו לי שאתה יו"ר הוועדה ואתה תבין במה מדובר.

חיים כץ: כל דבר בעתו.

קריאות: - - -

ליאור ברק: זה עולה מהנסיבות - -

משה אבוטבול: אתה בורח לקק"ל ומעניש אותנו ככה?

חיים כץ: אני לא יודע אם אני בורח.

ליאור ברק: אני אענה לכבודו ולחברת הכנסת:

ליאור ברק: אם הבקשה שלך דחופה וזה עולה מהמסמכים ששלחת – יכולים לאשר לך גם תוך יום.

ליאור ברק: אם הבקשה שלך היא גבולית ואולי צריך לקבל עוד חוות דעת – יכול להיות שיבקשו לקבל עוד חוות דעת וידונו בזה.

תמר זנדברג: ואז כמה זמן?

תמר זנדברג: יש לכם נתונים כמה מהבקשות, תוך כמה זמן?

ליאור ברק: לא, אין לי פה נתונים על הדבר.

תמר זנדברג: לא פה, אבל הם קיימים?

תמר זנדברג: אפשר לבקש בינתיים להשיג אותם?

ליאור ברק: כן, אני אנסה לבקש בינתיים.

חיים כץ: תראי, השאלה שלך היא שאלה של לתת לו לרדת מהסולם.

חיים כץ: אני אנסה לבקש – הוא לא צריך לענות לאף אחד, אולי הוא צריך לענות לך.

חיים כץ: זאת אומרת, כל החריגים זה סתם.

חיים כץ: הבנתי שיש 7,500 חריגים - -

קריאות: - - -

יוראי להב-הרצנו: אדוני, אני לא שואל סתם, אני רוצה להבין ואני באמת שואל: האם כל אזרח יכול לעבור מקופה אחת לשנייה כי הוא רוצה.

יוראי להב-הרצנו: העניין של החריגות זה קיצור תקופת המעבר בין שלושה חודשים – אני שואל אם זאת - -

חיים כץ: שאלתי את זה.

יוראי להב-הרצנו: ומה התשובה?

חיים כץ: אני מחכה.

ליאור ברק: אז אני מסביר - -

חיים כץ: אני שומע סיפורים.

חיים כץ: אני לא שומע 10 ימים, 20 ימים, חודש.

ליאור ברק: יש חריגות וצריך להבדיל בין מצב שוטף שבו החריגות היא כמו שאתה אומר – לקיצור זמן המעבר.

ליאור ברק: זאת החריגות, כמו שאמרת, לקיצור זמן המעבר – במקום לחכות שלושה וחצי חודשים לעבור תוך יום.

ליאור ברק: זו החריגות שעליה דיברת עכשיו.

חיים כץ: תשתדל להוציא לי מכתב מחר – בשנה שעברה, כמה חריגים היו, וכמה זמן היה זמן ההמתנה שלהם?

ליאור ברק: בוודאי, תקבלו את החומר.

אורנה ברביבאי: אבל איך כל הדיון הפך להיות בעיסוק בחריגים במקום במהות עצמה?

חיים כץ: אנחנו נגיע למהות.

קריאה: זה מה שאני שואל, אורנה.

קריאה: אני לא מצליח להבין מה הקשר.

ליאור ברק: עכשיו אני אתייחס חצי שנייה לחריגים - -

חיים כץ: לא, לא צריך יותר חריגים.

קריאות: - - -

אוסאמה סעדי: אנחנו מדברים על הכלל, לא על החריגים.

אוסאמה סעדי: למה צריך את הכלל בכלל?

עידן רול: חיים, שאלה לא פחות חשובה היא כמה אנשים עוסקים בימים אלה של הקורונה בקופות בניוד, ואיך אפשר להבטיח שהזמן שייחסך מהם בגלל התקנות פוגעות התחרות האלה יעביר אותם לטפל במקרים רפואיים?

עידן רול: אני מנסה להבין מה הנתונים שמגבים החלטה כזאת, שהיא חד-משמעית פגיעה בתחרות?

תמר זנדברג: ואם אפשר לשאול עוד שאלה - -

עידן רול: איך אני מבטיח שאדם שזה התפקיד שלו, שהוא כנראה עוסק בגיוס, בניוד, בשיווק, פתאום אמור ומה?

עידן רול: לעשות סקירות של מצב התחלואה?

עידן רול: אני בכלל לא מבין מה המצב הזה של אחד תמורת אחד?

עידן רול: מה הקשר בין מאמצי שיווק וגיוס שמצדיקים כביכול את התקנות לפגיעה בתחרות לבין המצב הזה?

קריאות: - - -

חיים כץ: רבותי...

תמר זנדברג: אפשר שאלה?

תמר זנדברג: מהניסיון שלי, הפיקוח של משרד הבריאות על קופות החולים הוא מוגבל בלשון המעטה, והמנגנון שיש כביכול לשמור על רמת השירות זה התחרות, וזה המעברים שגם ככה הם מוגבלים, זה גם שישה בשנה.

תמר זנדברג: אתם מבקשים להגביל את התחרות כדי לשפר את השירות.

תמר זנדברג: נשאלת השאלה איך אתם תדאגו לזה שהשירות באמת בהימנע התחרות בתקופה הזאת – אני מזכירה שאם נדלג על שני מעברים, הפעם הבאה שמטופל יכול לעבור קופת חולים זה בקיץ הבא.

תמר זנדברג: איך אתם תדאגו שהטיפול, במיוחד בתקופת הקורונה, באמת יישאר טוב?

תמר זנדברג: מהניסיון שלי, יש בעיה קשה – אם איזו קופה חורגת או סוטה או משהו כזה – משרד הבריאות בסופו של דבר שולח מכתבים אבל אין אכיפה, אין פיקוח.

תמר זנדברג: אז איך תבטיחו את זה בתקופה הקרובה?

עידן רול: וגם אפשר לראות נתוני ניוד מתקופת הקורונה – אפשר להבין מאיפה העומס הקטסטרופלי נובע וכמה באמת עוברים בתקופת הקורונה בין קופות.

שלמה קרעי: אולי גם יש סיבה לזה כי אם כולם רוצים לעבור, כנראה - - -

אורנה ברביבאי: יש פה איזו סתירה בין מה שהיו"ר אמר לגבי עניין התחרות לאופן שבו הדברים מוצגים, ואני שואלת אותך האם לגיטימי בעיניך שאתה תשרת עבור שירות מכיסך, ומישהו יגיד לך שאת השירות שאתה מקבל, לא תקבל או תקבל ממקור אחר.

אורנה ברביבאי: כל שירות.

אורנה ברביבאי: כל שכן, בתקופה שבה הבריאות היא הדבר הכי משמעותי לחיים, לצורך קיומם, ובעת הזאת אתה אומר לו: אתה תשלם, ואני אקבע עבורך מאיזה גורם אתה תקבל את הבריאות שלך כי אנחנו בקורונה.

אורנה ברביבאי: זאת אומרת, לקחת את הקורונה, הפכת את היוצרות ויצרת מול האזרח, מול הפרט במדינה דמוקרטית שמשלם בעבור קבלת שירות, לגיטימיות להגיד: אני לא נותן לך את השירות שעבורו שילמת לספק כזה ולא לספק אחר.

אורנה ברביבאי: על מה אתם מבססים את זה?

חיים כץ: אני רוצה להעלות את מיכל הלפרין בזום, ובואו ניתן לה לדבר בלי להפריע לה.

אורלי פרומן: עד שהיא תעלה, אולי אני יכולה לשאול את השאלה - -

חיים כץ: אבל הוא לא יענה לך.

חיים כץ: שלום, בוקר טוב.

< אורח >> מיכל הלפרין: בוקר טוב ליושב-ראש הוועדה, בוקר טוב לחברי הוועדה.

חיים כץ: את רואה?

חיים כץ: כשאני מרים את היד, אני רוצה לשאול משהו.

חיים כץ: עכשיו המגרש שלך.

מיכל הלפרין: תודה רבה ליושב-ראש הוועדה, תודה רבה לחברי הוועדה.

מיכל הלפרין: קודם כל, אני רוצה להגיד שאני מבינה את ההתלבטות של משרד הבריאות על איך לייצר תחרות בין קופות חולים.

מיכל הלפרין: קופות חולים זה לא סופרמרקטים ויש הרבה התלבטות, זה מוצר ציבורי שהמדינה מממנת אותו ולכן, ההתלבטות היא אמתית.

מיכל הלפרין: אבל המחוקק קבע מודל של תחרות בין קופות חולים והוא אפילו טרח פעמיים להגביר את התחרות בחקיקה ראשית.

מיכל הלפרין: פעם אחת – כשהוא הגדיל את המעברים מארבעה מעברים לשישה מעברים בשנה - - -

חיים כץ: זהו, פריז.

עידן רול: חיים, זה רק בוועדה הזאת קורה.

חיים כץ: תקשיב, אתה עושה את זה בכוונה.

חיים כץ: בבקשה, היא נרדמה כי אתם משעממים אותה.

חיים כץ: ..

קריאה: תסביר לה מה קרה, היא לא הבינה שזה נתקע.

חיים כץ: מיכל?

מיכל הלפרין: כן, אני אתכם.

מיכל הלפרין: אני פשוט לא יודעת אם - -

חיים כץ: היה קטע שנרדמת, עכשיו תמשיכי.

מיכל הלפרין: אוקי.

מיכל הלפרין: התפקיד שלי פה הוא להתריע בפניכם על הנזקים שעלולים להיגרם מהתקנות האלה, ואתם צריכים לשקול את הדברים.

מיכל הלפרין: בסופו של דבר, קופות החולים, גם אם הם גופים מסורים ורוצים את טובת המבוטחים שלהם ורוצים את טובת בריאות הציבור – גם הם מונעים מתמריצים של תחרות, והתחרות גורמת להם לנסות להשתפר ולנסות לתת שירות יותר טוב, ולנסות לתת שירות יותר יעיל ולחדש וליפות את המרפאות ולקצר תורים.

מיכל הלפרין: כל הדברים האלה נגרמים כתוצאה מהמוטיבציות התחרותיות.

מיכל הלפרין: ואם אנחנו מחסלים את התחרות הזאת – המשמעות של זה, זה לא שהקופות יתעמרו דווקא במבוטחים שלהן אבל לא יהיה להן תמריץ לעזור למבוטחים והשירות יתדרדר לאט לאט.

מיכל הלפרין: רופא יפרוש – המוטיבציה לשים במקומו רופא אחר לא תהיה מוגברת.

מיכל הלפרין: התור יתארך – אין מה לעשות, יתארך אבל השמיכה קצרה.

מיכל הלפרין: המוטיבציות לשפר ולקדם ולתת שירות יותר טוב ללקוח קטנות כאשר אין תחרות, וזה משהו שצריך לקחת בחשבון.

מיכל הלפרין: התקנות האלה, בפועל, מונעות מעברים עד ליולי הקרוב.

מיכל הלפרין: זו תקופה ארוכה, ובמיוחד מטריד אותי שהיא מתווה נתיב הלאה – היא יוצרת מציאות חדשה שבה בנוסף לתקנות שעת חירום שהיו בתחילת המשבר, עכשיו נוצר נתיב שבו אין תחרות כבר עד יולי שנה הבאה, וזו תקופה ארוכה.

מיכל הלפרין: הקופות התרגלו למערכת הזאת ומשרד הבריאות התרגל למערכת הזאת, ואנחנו נמצא את התקנות האלה כתקנות שמוארכות מעת לעת, ואנחנו נמצא את עצמנו דרך תקנות שמועברות על רקע של קורונה ועל רקע של איזה שהיא "חירומיות" – מוצאים את עצמנו במציאות לגמרי חדשה של אין-תחרות בין קופות החולים, וזה חשש מאוד מאוד גדול.

חיים כץ: אפשר לשאול?

מיכל הלפרין: אני פה בשביל לענות על שאלות.

חיים כץ: למה אמרת לי אתמול שאת חיה עם התקנות האלה?

מיכל הלפרין: אני לא אמרתי שאני חיה עם התקנות.

מיכל הלפרין: קודם כל, זו זכותו של משרד הבריאות ויש לו את השיקולים שלו אבל אני חושבת שהכנסת וועדת הבריאות צריכים לדעת מה הסכנות שטמונות בתקנות האלה.

מיכל הלפרין: יכול להיות שהמחוקק חושב שצריך לשנות את האיזון ושתהיה פחות תחרות בין קופות החולים אבל זה צריך להיקבע בחקיקה ראשית, בדיון רציני.

מיכל הלפרין: אנחנו גם מוכנים לנהל דיון עם משרד הבריאות על האופן שבו צריכה להיות תחרות בין קופות החולים, אנחנו שותפים להתלבטויות האלה, אנחנו מבינים מאיפה הן באות ואנחנו לא נגד משרד הבריאות בעניין הזה אבל צריך להבין שלתקנות כאלה, שעוברות ב"וויש", בקטנה, דרך משבר הקורונה – יש להן מחיר כבד גם בטווח הקצר וגם בטווח הארוך.

חיים כץ: אז למה אמרת לי שאת חיה עם התקנות?

חיים כץ: אני לא צלצלתי אליך לשאול, את צלצלת אלי.

מיכל הלפרין: נכון.

מיכל הלפרין: לא צלצלתי אליך להגיד שאני חיה עם התקנות.

חיים כץ: תשמעי, אז אני לא מבין – אני רגיל שאם אני אומר משהו, אני עקבי בדעותיי – פעם אני צודק, פעם אני לא צודק אבל אני עקבי.

חיים כץ: את צלצלת אלי ואמרתי לי: תשמע, יש מצב כזה, ובמקרה דנן, לתקופה הזאת אני אחיה עם זה.

חיים כץ: משהו בסגנון, אולי אני לא אומר מילה במילה אבל זה מה שאמרת לי.

חיים כץ: לא הייתי צריך פרשנות רש"י.

מיכל הלפרין: אז אני רוצה להבהיר – קודם כל, בסוף אני אחיה עם כל מה שהמחוקק יחליט, כל אחד יודע את מקומו.

מיכל הלפרין: אבל מה זה לחיות?

מיכל הלפרין: אני אחיה אבל דיברתי אליך כדי להסביר במפורש את הסכנה שיש בתקנות האלה.

חיים כץ: ולמה את אומרת עד יולי?

מיכל הלפרין: למה אני אומרת עד יולי?

מיכל הלפרין: אני אומרת עד יולי משום שמי שרוצה לעשות מעבר במועד של חודש מאי צריך לפנות עד אמצע מרץ.

מיכל הלפרין: אם עד אמצע מרץ הוא לא פונה אז אין לו גם מעבר בחודש מאי, ואז הפעם הבאה שהוא יכול לעבור זה רק בחודש יולי.

מיכל הלפרין: אז למרות שהתחולה של התקנות היא רק עד אמצע מאי, בפועל זה ימנע מעברים עד אמצע יולי.

חיים כץ: למי שלא רוצה כי הוא לא ביקש.

שלמה קרעי: לא כי הוא לא ביקש אלא כי הוא לא יכול לבקש כי אפשר להגיש עד ה-15 במרץ עד 7,500 חברים.

שלמה קרעי: אדוני יושב-הראש, אפשר לדבר?

חיים כץ: אתה תקבל רשות דיבור.

ליאור ברק: יודגש רק דבר אחד, כבוד היושב-ראש: זאת עמדת השר ועמדת המנכ"ל.

ליאור ברק: אין לנו שום כוונה להאריך את התקנות האלה מעבר למועד - -

קריאות: "נבר סיי נבר".

קריאות: את זה אנחנו לא קונים.

עידן רול: בחוק טיבי ששינינו - - -

חיים כץ: עידן, אני מבין שאורנה יושבת לידך אבל אתה יושב פה, בוועדה, ואתה לא מתקיף בלי רשות דיבור.

חיים כץ: בשביל מה אתה מתקיף אותו?

אורנה ברביבאי: לא מתקיפים, שואלים.

חיים כץ: הוא יביע את דעתו גם אם היא לא מתאימה לך, ואתה תביע את דעתך גם אם היא לא מתאימה לו.

חיים כץ: אנחנו נעלה את חזי לוי, מנכ"ל משרד הבריאות.

חזי לוי: אדוני יושב-ראש הוועדה, אני הצטרפתי ואני מתנצל על האיחור, הייתי בהערכת מצב.

חיים כץ: אנחנו הקדמנו, אתה לא איחרת.

חיים כץ: בבקשה.

חזי לוי: בוקר טוב לכולם ותודה.

חזי לוי: אנחנו מעלים את הנושא של שינוי והגבלת המעבר בין הקופות, כשאנחנו מבקשים לתקף את זה עד לסוף חודש מרץ ולהמשיך מצב שהיה קיים עוד במהלך הגל הראשון של הקורונה.

חזי לוי: אני בא ואומר שהדבר הזה, כמובן, בא כשאנחנו, משרד הבריאות, בסך הכל מכבדים מאוד ומעודדים מאוד את התחרות ואת זכותו של האזרח לבחור את הקופה על-פי החוק ולעבור שש פעמים בשנה.

חזי לוי: אבל המצב כאן שונה, ואנחנו עושים את הדבר הזה ומבקשים אותו לאחר שגם נועצנו עם הקופות והייתי אומר ששלוש מארבע קופות מצטרפות לבקשה הזאת אף הן.

חזי לוי: הנימוקים הם - -

חיים כץ: מי אלה?

חיים כץ: מי הקופות?

חזי לוי: הקופות שמצטרפות אלינו לבקשה הזאת הן: לאומית, מאוחדת וכללית.

חזי לוי: עם מכבי אנחנו כמובן בשיח כי הם פחות נוטים לכך.

חזי לוי: מדוע אנחנו מבקשים?

חזי לוי: העיסוק במעבר בין הקופות – העיסוק של הקופות עצמן במשאבי הזמן, לרבות הפרסום, גוזל גם לטעמן וגם לטעמנו, זמן רב מאוד ועיסוק רב מאוד וגם תקציב לא קטן.

חזי לוי: אנחנו בעיצומו של גל הקורונה ואני מציע לעצמנו לא להתרשם מהירידה הברוכה שאנחנו חווים כעת.

חזי לוי: ראשית, אנחנו כבר במגמת עליה קלה מאוד, ואנחנו מניחים שחלילה, עם הסרת המגבלות, אנחנו נראה עוד תחלואה ואני מקווה שלא בעוצמות שראינו אבל אין להבטיח את זה.

חזי לוי: דבר שני – אנחנו מתחילים את החורף ועונת החיסון.

חזי לוי: אנחנו עוסקים בתרחיש של ייחוס למה שאנחנו קוראים "פלורונה" – גם שפעת וגם קורונה, דבר שיביא לאשפוזים רבים, לעיסוק בחיסונים, במבצע חיסונים מרוכז שאני מתעתד לסיים אותו עד אמצע דצמבר, כמובן יחד עם הקופות שהן שחקן מרכזי בכל מבצע החיסון.

חזי לוי: בקיצור, עיסוק רב מאוד במה שאופף אותנו עכשיו – קורונה ושפעת – ואנחנו מבקשים יציבות בשוק של הקופות ועיסוק בעיקר באשפוזי הבית, בבניית היכולות לאשפוזי בית, במעקב אחר החולים.

חזי לוי: לא קשור לדיון הזה אבל רק לצורך העניין – רק אתמול עשינו דיון דווקא עם מכבי על כל הסיפור של הכללים והצורך במעקב של הקופה אחרי חולים מבודדים בבית שמבקשים הקלות בכל המעקב הזה בשל חוסר היכולת להשתלט על מספר החולים בבית, לעקוב אחרי המאומתים והחולים, לטפל בהם בבית ולשחרר אותם, והם מבקשים הקלות בכללים ושינוי של פקודת בריאות העם בנושא הזה.

חזי לוי: גם הקופות מרגישות את העומס.

חזי לוי: לכן, אני אומר שוב, מבלי לפגוע רעיונית בזכותו של האזרח על-פי חוק זכויות החולה, לשנות את הקופה לשש פעמים בשנה – אנחנו מבקשים לעצור את זה עד חודש מרץ, תום החורף, תום עונת השפעת ואני מקווה גם פחות קורונה, אני מקווה גם תחילת חיסונים, אין ודאות, ואז לחזור לתקנות במהותן ולאפשר לאזרחים לבחור כאוות נפשם.

חזי לוי: כדי לא להתעמר ולפגוע לגמרי באזרחים, אנחנו גם קבענו חריגה של ה-2,500 מינויים בקופות, שנחריג אותם וניתן להם לעבור על-פי מצבים שונים שהגדרנו אותם: מצבים של נישואים, מצבים של מעבר דירה, מצבים של הצטרפות להורים, מצבים של טיפולים מיוחדים שקופה מסוימת יודעת להבטיח או רצף טיפול בקופה מסוימת.

חזי לוי: אנחנו מבקשים לאפשר למרות ההגבלה גם את החריגה הזאת.

חזי לוי: זה מה שיש לי להגיד כרגע על הבקשה וההסבר והמניעים שלה, ואם רוצים עוד לשאול שאלות או לשוחח – אני פה, על הזום.

חזי לוי: תודה, אדוני היושב-ראש.

חיים כץ: אוסאמה, בבקשה.

אורנה ברביבאי: אפשר לעשות רגע הערכת מצב זמנים של הדיון?

אורנה ברביבאי: עוד חמש דקות הוא אמור להסתיים, לא נוכל לשאול את הקופות, לא נוכל להצביע.

אורנה ברביבאי: אי אפשר יהיה.

אורנה ברביבאי: אולי תקדיש לזה דיון?

חיים כץ: מה את דואגת?

אורנה ברביבאי: אני לא דואגת, אני מביעה עמדה.

חיים כץ: בסדר גמור.

אוסאמה סעדי: בוקר טוב לכבוד היושב-ראש, כבוד מנכ"ל משרד הבריאות, אני חשוב שפרופסור חזי לוי דיבר על הזכות שמעוגנת בחוק זכויות החולה למעבר בין קופה לקופה, וגם הממונה על רשות התחרות הסבירה את זה, ואני רוצה לשאול אם יש לנו נתונים מאז פרוץ המשבר של נגיף הקורונה – האם יש שינוי במגמה, בנתונים של מעברים בין קופה לקופה כי מהדברים שלך עולה כאילו הקופות שמות את כל יהבן על העניין הזה של השיווק ושל מעברים, ומפקירות - במירכאות או שלא במירכאות – את הטיפול, ולכן אתם רוצים להבטיח שבארבעת החודשים האלה קופות החולים יתרכזו אך ורק בעניין מתן טיפול.

אוסאמה סעדי: זו האשמה חמורה מאוד.

אוסאמה סעדי: לכן, אני שואל מה הנתונים שהיו לפני, ומה הנתונים שהיו בתקופת משבר הקורונה, מאז מרץ ועד היום, אולי זה אותו ממוצע?

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: עידן רול, בבקשה.

עידן רול: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

עידן רול: תראה, אדוני המנכ"ל, בסוף אנחנו חייבים נתונים כדי להבין מהו אותו עומס פתאומי על הקופות.

עידן רול: כמה אנשים עוסקים בכלל בנושא הניוד והאם באמת יש לך דרך להבטיח שהמשאבים שלהם יופנו עכשיו לטובת טיפול במשבר?

עידן רול: דבר נוסף – אם יש חריגים, זה אומר שהם חריגים ולא צריך לעשות מכסות על חריגים.

עידן רול: אם מישהו חריג מבחינה רפואית, הוא צריך להיות מסוגל לעבור.

קריאה: אין מכסה.

עידן רול: אמרתם שיש.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: תסלח לי, תרשום את מה שהוא שאל.

חיים כץ: שלמה קרעי, בבקשה.

שלמה קרעי: תודה.

שלמה קרעי: אדוני יושב-הראש, התקופה הזאת היא תקופה לא פשוטה לאזרחי ישראל.

שלמה קרעי: יש הרבה אזרחים שזקוקים לסיוע מוגבר של המדינה ומקבלים כולל משרד הבריאות.

שלמה קרעי: אבל מכאן ועד לנצל את משבר הקורונה כדי לעצור תחרות בין קופות, תחרות שצריכה להיטיב עם הצרכן ועוד בתירוץ כזה מופרך שהייתי צריך לקרוא אותו כמה פעמים.

שלמה קרעי: הם כותבים: הקופות צריכות לעסוק רק במשבר הקורונה, והתחרות ביניהן מפריעה.

שלמה קרעי: התחרות גורמת לנותני השירות לתת שירות טוב יותר, ההיפך הוא הנכון.

שלמה קרעי: בתקופה שבה האזרחים זקוקים לשירות קופות החולים בתדירות הרבה יותר גבוהה, צריך להגביר את התדירות כדי להעלות את השירות.

שלמה קרעי: אני רוצה לקרוא לשר הבריאות ולסגן שר הבריאות למשוך לאלתר את התקנות המבישות האלה.

שלמה קרעי: כבנים של תנועת הליכוד, לא הייתם אמורים להביא דבר כזה לדיון בוועדה.

שלמה קרעי: אני מבקש מכם שתמשכו את ההצעה.

שלמה קרעי: אני פונה גם אליך, אדוני היושב-ראש - -

קריאות: מרגש - - -

שלמה קרעי: - - אל תאפשרו את הדבר הזה.

חיים כץ: את יודעת למה זה קורה?

חיים כץ: כי בליכוד יש פריימריז.

חיים כץ: שמעת, אורנה?

חיים כץ: בליכוד יש פריימריז.

אורנה ברביבאי: יפה.

חיים כץ: זאת בעיה של תחרות, ויש עתיד יבואו ויסבירו שאין דבר כזה.

חיים כץ: אני חי פה.

חיים כץ: מאחר ויש פריימריז ויש קבוצה של ליברלים - -

שלמה קרעי: אדוני יושב-הראש, הפרשנות שלך מאוד נחמדה אבל אני מניח שגם אתה מסכים שתחרות - -

חיים כץ: אני אגיד לך אחר-כך למה אני מסכים.

חיים כץ: אורלי, בבקשה.

שלמה קרעי: - - שתחרות משפרת את השירות.

שלמה קרעי: תודה.

חיים כץ: שלמה, דיברת.

חיים כץ: אורלי, בבקשה.

חיים כץ: אחריה טלי פלוסקוב.

אורלי פרומן: אדוני היושב-ראש, אני מרגישה - -

אורנה ברביבאי: לא האמנתי שאני אסכים אתך על משהו.

חיים כץ: אורנה, באת היום כציפור דרור.

אורנה ברביבאי: הנושא הזה בוער בי.

חיים כץ: בוער בך הנושא?

חיים כץ: אם זה בוער בך – ניתן לך בראש ואם לא – נדון.

חיים כץ: אז שלא יבער בך כל-כך.

אורלי פרומן: אני מרגישה שהשימוש בקורונה זה רק תירוץ ולא הסיבה האמתית.

אורלי פרומן: ואם מדובר בחשש לקריסת קופות כי יש נהירה, כי יש בקשה גדולה מאוד לש חברים לעבור כי רוצים שירות טוב בגין הכסף שמשלמים, אז אל תאשימו את הקורונה, מספיק שהיא כבר נפלה עלינו, ואל תפגעו באזרחים.

אורלי פרומן: תפתרו את הבעיה של הקופות בדרך שצריך לפתור אותה.

אורלי פרומן: יש פה פגיעה קשה בתחרות בריאה בין קופות החולים.

אורלי פרומן: יש פה פגיעה קשה בזכות הבחירה של האזרח, לאיזה שירות בריאותי או טיפול רפואי הוא צריך לקבל.

אורלי פרומן: אדוני המנכ"ל – לפני שהצטרפת אלינו הסבירו לנו את הנוהל בטיפול בחריגים.

אורלי פרומן: אז עכשיו אתה אומר שיאפשרו 2,500 חריגים, שלהם כן יאפשרו – אני הבנתי שחריג עובר בכל מקרה, לא קשור לתקנות האלה אלא זה קשור למצב בריאותו אז 2,500 זה לא מכסת חריגים, זה מכסה של מי שאתם תחליטו, אני לא יודעת איך אם יהיו 10,000 בקשות, למי תתנו לעבור.

אורלי פרומן: אני חושבת שאסור לאפשר לתקנות האלה לקרות ולאפשר לקופת חולים לתת את השירות הטוב ביותר, וזכותו של כל אזרח לקבל את הטיפול הרפואי הטוב ביותר.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: טלי.

טלי פלוסקוב: אדוני היושב-ראש, תודה.

טלי פלוסקוב: אני רוצה להפריד בין שני דברים כאן:

טלי פלוסקוב: דבר אחד – שהאזרח בוחר באיזו קופת חולים הוא רוצה להיות, זו זכותו לחלוטין ואנחנו לא יכולים להגביל אותו בתחרות.

טלי פלוסקוב: אבל יש דבר שאף אחד לא אמר פה – קופות החולים באופן קבוע משקיעות מיליונים בשכנוע שלה אנשים לעבור מקופה לקופה, ואת זה עושים בכל קופת חולים רק בגלל שיושב שם "call center" שמתקשר לאנשים ומשכנע אותם לעבור מקופה לקופה.

שלמה קרעי: אז שיפסיקו לשכנע.

טלי פלוסקוב: את זה - -

חיים כץ: קרעי, אתה דיברת ולא הפריעו לך.

חיים כץ: בוועדה הזאת לא מפריעים.

חיים כץ: אתה תדבר – לא יפריעו, ואתה לא תפריע לה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה, אדוני.

טלי פלוסקוב: אז הייתי רוצה לבקש גם ממשרד הבריאות – האם הכוונה שלכם הייתה להגביל את הטלפונים והשיווק האגרסיבי של קופות החולים כלפי האזרחים או שרצון טבעי של האזרח לעבור מקופה לקופה כי הוא חושב ששם הוא יקבל שירות יותר טוב.

טלי פלוסקוב: פה אבקש התייחסות.

טלי פלוסקוב: תודה.

חיים כץ: הרצנו, בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: אני דווקא מתרשם לחיוב מהדאגה שאתם מביעים למול היכולת של קופות החולים לעמוד בעומס.

יוראי להב-הרצנו: יחד עם זאת, אני לא מבין כלל ועיקר את האמצעי שאתם מבקשים לנקוט בו אל מול המצוקה או הפער שאתם מזהים – האם אתם מציעים להוציא לחל"ת את כל האנשים שעוסקים בשיווק בקופות החולים?

יוראי להב-הרצנו: אני לא מצליח להבין איך – כמו שאתם מגדירים בדברי ההסבר לתקנות – איך אתם מציעים להפחית במידת האפשר את העיסוק של כוח האדם והמשאבים בקופה לתחומים אחרים, דהיינו לטיפול במשבר הקורונה – האם אתם מציעים להוציא לחל"ת או להסב אולי באמצעות הכשרות את אנשי השיווק להפוך להיות רופאים קהילתיים?

יוראי להב-הרצנו: אני באמת לא מצליח להבין כיצד מה שאתם מציעים בתקנות האלה, שהדברים שחברי חברי הכנסת דיברו עליהם הם פגיעה בתחרות, של ביטול התמריצים של קופות החולים להעניק טיפול ראוי, טוב והולך ומשתפר לאזרחי ישראל ולצרכני הקופות – איך מה שאתם מדברים עליו עכשיו הוא חימוש מתאים לבעיה שזיהיתם?

יוראי להב-הרצנו: אני באמת לא מצליח להבין.

יוראי להב-הרצנו: אני חושב, אדוני יושב-הראש, שאם יש פער, ראוי שמדינת ישראל, שמשרד הבריאות יכניס את ידו לכיס ויחזק את מערכת הבריאות הקהילתית, ויאפשר לקופות החולים להתנהל בעצמן כי אני חושב ש - - - בצורה טובה.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: משה אבוטבול, בבקשה.

משה אבוטבול: כן, בלי ספק הנושא של תחרות זה הדבר הכי בריא.

משה אבוטבול: אני זוכר שאצלנו, ההתפתחות של קופות החולים בעיר שלי, בית שמש, נעשתה דווקא בזכות אותן תחרויות שהקופות נלחמו עליהן.

משה אבוטבול: מצד אחד, אני מבין את הבקשה של משרד הבריאות, של שר הבריאות, שרוצה שיתמקדו בקורונה.

משה אבוטבול: מצד שני, אנחנו גם - - - שומעים את כל האפשרויות שכאן מעלים החברים.

משה אבוטבול: אני מנסה לחשוב ורוצה להבין לפני שמקבלים החלטה – האם יש אפשרות להגדיל את הכמות של האנשים שיכולים כן לנדוד מעבר לכמות שפה נדרשה.

משה אבוטבול: שאלה נוספת – האם אפשר לקצר את התקופה של אי התחרות?

משה אבוטבול: אלה שתי שאלות שאני לא מצליח לקבל עליהן תשובה מכל הדיון פה.

חיים כץ: יש עוד מישהו שרוצה לדבר?

תמר זנדברג: כן, רק שאלה – מה קורה עם כל האנשים שהגישו בקשה למעבר מהתקופה הקודמת עד עכשי, עד היום?

ליאור ברק: עוברים רגיל.

תמר זנדברג: מתי?

ליאור ברק: במועד הרגיל, ב-1 בינואר.

תמר זנדברג: אז המעברים שמוקפאים הם הבאים.

ליאור ברק: כל מי שנרשם עד עכשיו – המצב הרגיל הוא שהמעבר שלו נכנס לתוקף ב-1 בינואר וזה נשמר.

תמר זנדברג: ואתם רוצים להקפיא את מרץ?

שלמה קרעי: לא, גם מהיום.

שלמה קרעי: מהיום הם מקפיאים גם.

חיים כץ: אלה שהגישו – לפי מה שאני מבין מהשיחה הזאת שהייתה – אלה שהגישו באמצע נובמבר, עד אמצע נובמבר – עוברים בינואר.

תמר זנדברג: מנובמבר עד יולי - -

חיים כץ: עד מרץ אתה יכול להגיש בקשות בשביל לעבור במאי.

תמר זנדברג: אבל גם את מאי הוא רוצה לבטל.

חיים כץ: לא.

שלמה קרעי: יש פה שלושה מועדים – 2,500, 2,500 , 2,500.

תמר זנדברג: אז תסביר איזה מועדים מבוטלים ומתי אפשר.

חיים כץ: מי אדוני?

חיים פרננדס: מנכ"ל קופת חולים לאומית.

חיים כץ: אני אתן לך לדבר.

חיים כץ: אורנה, את רוצה להגיד משהו?

אוסאמה סעדי: לא נשמע מה העמדה של הקופות?

חיים כץ: הם אינם פה.

אורנה ברביבאי: לא, הם בזום.

אורנה ברביבאי: יש לך אנשים בזום.

חיים כץ: את רוצה שלא יהיה להם נעים?

אורנה ברביבאי: אני רוצה לשמוע את האמת במלואה, שאם מישהו אמר לך משהו אחר וגילוי נאות – רצוי שהם יאמרו את דעתם.

אורנה ברביבאי: באמת, חיים, אני מדברת אליך כיו"ר ותיק שפעל רבות למען קידום זכויות האזרחים – האם אתה מוכן לתת יד לזה שאזרח במדינה הזאת, שכבר שב"כ מאזין ויושב לו על הטלפון בתקנות זמניות, ושעוד אין סוף המלצות וחוקים מוזרים ותקנות מוזרות – לדבר הזה תצטרף בחסותך ההחלטה או האמירה שיש תקנות זמניות שאין להן שום קשר לקורונה אלא להיפך – אתה משרת בעבור שירות, אתה רוצה את השירות הטוב ביותר ואין שום סיבה שרגולטור כזה או אחר, רק באצטלה של קורונה יקבל החלטה לאזרח למי הוא שילם ואיזה שירות הוא יקבל בקופה אחרת דווקא בעידן הקורונה.

אורנה ברביבאי: אני מצפה שלא תיתן לזה יד.

חיים כץ: מאה אחוז.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים פרננדס: שלום לכולם.

חיים פרננדס: אני מנכ"ל לאומית שירותי בריאות.

חיים פרננדס: תודה על ההזדמנות להציג את הדברים.

חיים פרננדס: אני אשתדל להציג את הדברים מנקודת המבט שלנו בלאומית: קודם כל, צריך לדעת ולזכור שקופות החולים הן מפעל חיוני, ואנחנו נמצאים בעבודה מסביב לשעון.

חיים פרננדס: החל מחודש מרץ ועד עכשיו אנחנו נמצאים בעבודה במהלך השבוע, בסופי שבוע, מסביב לשעון.

חיים פרננדס: עובדי המערכת קיבלו סוג של קריאת מילואים שנמשכת כבר שמונה חודשים, והם עושים עבודה מצוינת כדי להתמודד עם הקורונה ועם התחלואה הרגילה.

חיים פרננדס: אנחנו רואים את זה בתחנות הדיגום, אנחנו רואים את זה במעבדות, אנחנו רואים את זה במרפאות עצמן.

חיים פרננדס: אני חושב שבזכות העובדים אנחנו מצליחים להתמודד בצורה יפה מאוד בקהילה, עם כל האתגר של הקורונה.

חיים פרננדס: עכשיו, אני מבקש מכם להסתכל מנקודת מבט של קופת חולים על ארבעה, חמישה החודשים הקרובים שאנחנו נערכים אליהם: פעם אחת – הקורונה עדין כאן.

חיים פרננדס: אני לא יודע להתנבא אם יהיה גל שלישי ומה יהיה גובהו, מה תהיה עוצמתו.

חיים פרננדס: הרי ברור שהקורונה כאן ואנחנו נערכים לגל נוסף.

חיים פרננדס: אנחנו מגדילים את עמדות הדיגום, אנחנו מגדילים את כושר הייצור במעבדה, אנחנו גם נערכים לחורף – אנחנו קונים הרבה יותר חיסוני שפעת ממה שקנינו בשנה שעבר ואנחנו צריכים כוח אדם שיחסן את אותם מטופלים שיגיעו יותר משנה שעברה.

חיים פרננדס: אנחנו צריכים עמדות חיסון נפרדות, ועוד נושא אחד מאוד חשוב – התחלואה הרגילה.

חיים פרננדס: התחלואה הרגילה שקצת הלכה אחורה בחודשים האחרונים – חשוב לחזור ולטפל - -

אוסאמה סעדי: מה זה קשור לחוק?

חיים כץ: אוסאמה תן לו, עזוב.

חיים פרננדס: אדוני, אני מנסה להציג לך ולא חייבים לקבל כמובן - -

אוסאמה סעדי: אנחנו מבינים - - -

עידן רול: חיים, למה תמיד כשמגיעים לוועידות הכנסת מדברים אל חברי הכנסת בסיסמאות ובשיווק?

עידן רול: אפשר נתונים?

עידן רול: באמת, אנחנו אנשים רציניים.

עידן רול: להגיד שהקורונה היא קשה – אנחנו יודעים שהיא קשה.

עידן רול: אפשר לראות בבקשה כמה אנשים בכל קופה עוסקים בניוד?

עידן רול: אפשר לדעת מה התקציבים שהולכים על זה?

עידן רול: אפשר לדעת איך תרוויחו שזה ילך לטובת טיפול - - - באמת, אני יושב פה כבר ועדה אחרי ועדה - -

חיים כץ: אני אענה לך במקומו - -

עידן רול: - - אני רוצה לראות נתונים.

עידן רול: יש לי שכל, ברוך השם, ואני יכול להבין אם תראו נתונים.

חיים כץ: עידן, מאחר ואתה בן אדם שמגיע לפה – היו פה כל ראשי קופות החולים.

חיים כץ: כל ראש קופה נתן פה סקירה על השאלות שלך ואמר כמה התניידו אצלו בשנה, כמה עזבו אותו, כמה נכנסו אליו.

חיים כץ: יש לך את הפרוטוקולים.

חיים כץ: כמה עזבו?

עידן רול: אין לי אותם מולי.

חיים כץ: מאה אחוז, אבל התשובות האלה ניתנו פה על-ידי מנהלי קופות החולים כולם, כמה עזבו, כמה באו, מי גדל, מי ירד, כמה זה עלה לו, כמה משווקים – היה פה.

עידן רול: אבל עברו חודשים, זה קורונה.

עידן רול: עברו שלושה או ארבעה חודשים מאז שחלק מהקופות היו פה וזה זמן רציני בקורונה.

עידן רול: אני גם לא - -

חיים כץ: מאה אחוז.

חיים כץ: בוא נעלה את מכבי.

עידן רול: שיכבדו את הוועדה עם נתונים ולא עם הפחדות וסיסמאות אלא עם נתונים.

חיים כץ: בואו נעלה את מכבי.

חיים כץ: פרננדס, משפט אחרון כי אתה עכשיו נותן "פול גז בניוטרל".

חיים פרננדס: אני אגיד כזה דבר: האתגר שקיים בחודשים הקרובים הוא גדול ורציני ומשמעותי.

חיים פרננדס: אפשר להעביר את התקנות האלה כך שהן יאפשרו לקופות החולים להתמודד בצורה טובה יותר עם האתגר ואפשר גם לא, רק צריך להבין את המשמעות.

אוסאמה סעדי: אבל איך?

חיים כץ: אוסאמה, עזוב נו.

חיים פרננדס: אני חושב שבמשקפיים - - - ואובייקטיביות צריך להבהיר את - -

עידן רול: אבל איך אדוני, איך?

עידן רול: איך זה משפר את ההתמודדות שלך?

חיים כץ: עידן, אין לו תשובה בשבילך.

עידן רול: אז זה לא רלוונטי.

עידן רול: זה סיסמאות של שיווק וזה לא רלוונטי.

עידן רול: אנחנו אנשים חכמים, וזה מעצבן אותי שבאים לפה ומדברים בסיסמאות.

עידן רול: זה מעצבן אותי, באמת.

חיים כץ: תתאזר בסבלנות.

חיים כץ: תתעצבן בקול רם בחוץ.

חיים פרננדס: אתה רוצה לשמוע את התשובה?

חיים פרננדס: אני אתן לך תשובה לשאלה שלך: בלאומית שירותי בריאות, עשרות עובדים מתעסקים בנושא של מכירות.

אורנה ברביבאי: ומה תעשה אותם?

אורנה ברביבאי: אחיות ורופאים?

עידן רול: בדיוק.

עידן רול: אתה מוציא אותם לחל"ת?

אורנה ברביבאי: הוא עושה צחוק.

חיים כץ: הוא לא עושה צחוק, את עושה צחוק.

חיים כץ: אני לא רוצה לשמוע אותך עכשיו כי את מפריעה.

חיים כץ: הוא יגיד מה שהוא רוצה.

עידן רול: אבל מה אותם אנשים הולכים לעשות?

אורנה ברביבאי: - - -

חיים כץ: הוא לא רוצה להסביר לך.

עידן רול: אפשר שעד ההצבעה מישהו יגיד נתון ולא רק אמירות כלליות?

עידן רול: זה לא שיעור ספרות, זו וועדה לנתונים כלכליים.

חיים פרננדס: עידן, שאלת שאלה – התשובה היא כזאת - -

טלי פלוסקוב: עידן, אתה מדבר עם אדם שיכול להגיד לך את כל המספרים.

טלי פלוסקוב: קצת כבוד למנכ"ל.

חיים פרננדס: כל פעם אני אתחיל, וכל פעם אתם שואלים.

חיים כץ: אל תענה להם, דבר אלי.

טלי פלוסקוב: יש עשרות עובדים בנושא הזה.

טלי פלוסקוב: יש לנו מוקדים נוספים - מוקדים שנותנים שירות טלפוני, מוקדים שמתעסקים עכשיו עם החורף והפניות אלינו הרבה יותר משמעותיות מבתקופה רגילה, ואף עובד לא ילך הביתה - -

חיים כץ: אתה יודע למה לא היית צריך לדבר?

חיים כץ: כי אתה הקופה היחידה שמתנגדת למעבר בגדול.

חיים כץ: כל השאר – אולי כפו עליהם.

שלמה קרעי: בוא נשמע את הקופות האחרות.

חיים כץ: אני דיברתי עם כולם, תאמין לי.

חיים כץ: יש כאלה שבאים לפה והם אומרים דברים הפוכים אבל הם דיברו איתי.

חיים פרננדס: אני את עמדתי אומר.

חיים כץ: אנחנו הולכים עם משרד הבריאות, אנחנו לא רוצים לריב על תקופה של ארבעה חודשים, זה מה שכולם אומרים.

חיים כץ: תעלו את מכבי.

עידן רול: נתונים?

עידן רול: אולי תשכנע אותנו?

חיים כץ: הוא לא צריך לשכנע כי אני לא אצביע.

עידן רול: אולי אפשר לנהל דיון עם נתונים?

חיים כץ: לא רוצה כי היה דיון.

חיים כץ: כל הקופות היו פה והיה דיון.

עידן רול: זה לא היה - - - בשביל לעצור את התהליך.

חיים כץ: עידן, אני מבין שבאתם היום, יש עתיד - -

עידן רול: חיים, זה לא פוליטי עכשיו.

עידן רול: אתה ראית אותי מתעצבן הרבה בוועדה?

עידן רול: לא.

עידן רול: זה מעצבן אותי, מצטער.

עידן רול: זה לא רציני, זה פוגע בתחרות ובשירות המטופל שלא מנומקת בשום צורה חוץ מ"וואלה זה קשה".

עידן רול: תודה רבה שקורונה לזה קשה, לא ידעתי עד שהגעתי לפה.

חיים כץ: עידן, רגוע.

חיים כץ: מכבי בבקשה.

עידו הדרי: בוקר טוב.

עידו הדרי: אנחנו מבקשים להמשיך את התחרות כפי שהיא כי התחרות משפרת אותנו.

עידו הדרי: גוף שלא יכול לעסוק בתחרות ובטיפול בחולים, יכול להפסיק את התחרות על דעת עצמו.

עידו הדרי: אנחנו מבקשים להמשיך לקנות מטופלים שרוצים לעבור אלינו, ואם יש מטופל שאנחנו מעניקים לו שירות לא טוב – הוא יכול לעבור לקופה אחרת.

עידו הדרי: זה חשוב לאפשר לציבור.

עידו הדרי: תבינו ששני מעברים זה 70,000 עד 80,000 ישראלים שאנחנו מגבילים את זכותם לבחור את קופת החולים שלהם.

עידו הדרי: זה מספר מטורף.

עידו הדרי: צדק מי שאמר שההגבלה היא עד ה-1 ביולי 2021.

עידו הדרי: מנובמבר עד יולי זה שמונה חודשים כי אם התקנות ייכנסו לתוקף כפי שהן – המשמעות היא שהבן אדם הבא שיוכל לעבור יחליף קופה ב-1 ביולי, וזה זמן ארוך מדי.

עידו הדרי: אני לא רוצה לפנות לגורם במשרד הבריאות ולספר שיש לי איזו שהיא מחלה אינטימית שבגללה אני מבקש לעבור.

עידו הדרי: אני רוצה שהזכות לפרטיות שלי תישאר שלמה ואני אוכל לעבור על דעת עצמי בלי אישור מאף אחד במשרד הבריאות.

עידו הדרי: אנחנו מגבילים 80,000 ישראלים על כלום.

עידו הדרי: אם קופת חולים מסוימת לא יכולה להתמודד עם זה – שתפסיק להתחרות.

עידו הדרי: אם היא לא מצליחה לתת שירות ונוטשים אותה כל הזמן – שתשפר את השירות ושלא תבקש להגביל 80,000 ישראלים.

שלמה קרעי: בדיוק.

אורנה ברביבאי: יפה מאוד.

חיים כץ: מתי היית בישיבת הנהלה אחרונה?

עידו הדרי: יש לנו פעמיים בשבוע בדרך כלל.

חיים כץ: וזו הייתה רוח הדברים שם?

עידו הדרי: נושא התחרות לא קשור לניהול השוטף של הקופה.

אורנה ברביבאי: הוא מציג את עמדת מכבי, מה אתה רוצה?

עידו הדרי: אני כן רוצה להגיד משהו בהקשר הזה - -

חיים כץ: אורנה - - -

אורנה ברביבאי: אני מדברת לעצמי, אדון חיים כץ.

עידו הדרי: אדוני היושב-ראש, אני אתן דוגמה אחת מישיבות הנהלה שלנו: הייתה ישיבת הנהלה שבה ראינו נתון שבו קופת חולים אחרת טובה מאתנו.

עידו הדרי: ישבנו ודיברנו על איך אנחנו משתפרים והופכים להיות טובים ממנה.

עידו הדרי: זה היה בזמן מתן המענה לבדיקות קורונה, לתוצאות בדיקות קורונה.

עידו הדרי: התמקדנו איך אנחנו משתפרים בנתון הזה כי לא נעים לנו לא להיות במקום – וזאת בדיוק התחרות שדוחפת אותנו לשם ולכן, חייבים להמשיך אותה.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: האם חזי לוי רוצה להגיד עוד משהו?

חזי לוי: כן אדוני, תודה רבה.

חזי לוי: ראשית, אני רוצה להגיד לעידו שרק אתמול ישבתי עם הרופאה הראשית של מכבי ועם מנכ"ל קודם-קודם של מכבי, שהפצירו בנו לשנות את תקנות בריאות העם כי הקופה לא מצליחה להתמודד עם המטלות שלה לגבי אנשים שנמצאים בבית, ואני מציין את הטיפול - -

קריאות: מה רלוונטי מנכ"ל קודם?

חיים כץ: שמענו אתכם.

חיים כץ: באתם חדורי מטרה.

חיים כץ: שנה שלמה אני פה ולא ראיתי אתכם חדורי מטרה כאלה, והיו פה דברים חשובים.

חיים כץ: תנו לו לדבר.

חזי לוי: אנא תנו לי בבקשה לענות, אתם לא חייבים להסכים איתי אבל בבקשה תנו לי לענות.

חזי לוי: אפשר לחלוטין לסתור את דבריי, זה לגיטימי לחלוטין.

חזי לוי: רק אתמול ישבנו, אני אומר לך עידו, ואני הולך להיענות לבקשה ולהקל על הצורך למעקב אחרי החולים בבית, ואני רוצה להגיד לאנשי הוועדה המכובדים – אנחנו לא מדברים על 10,000 איש, אנחנו מדברים על 65,000 חולים שישבו בבתים והיו צריכים טיפול בית ומעקב בית.

חזי לוי: חלקם שישבו בבתים יצטרכו שאנשי הקופות יגיעו אליהם הביתה ויחסנו אותם לחורף.

חזי לוי: נכון, אנשי השיווק הם אלה שהולכים לחסן אבל כשאתה מדבר על עיסוק של קופה, ושהקופה מקלה על מנהל מרפאה או מחוז לעסוק גם בדבר הזה – הרי שזה משנה את כל התפיסה והעיסוק של הקופה בעת הזאת, ולוקח משאבים לא רק מהרופאים ומהאחיות אלא לוקח משאבים לשם העיסוק בדבר הזה.

חזי לוי: אני לא רוצה לדבר כרגע על המאזן השנתי של הקופות, שהראה גם את החריגות בתקציבי הפרסום.

חזי לוי: אנחנו אומרים עכשיו שאנחנו רוצים שכל המשאבים, כוח האדם, כוח האדם הניהולי והתקציבי ילך כרגע לדבר שמעסיק אותנו כמו את כל העולם וזו לא דמגוגיה.

חזי לוי: העיסוק בקורונה עכשיו, העיסוק בשפעת, העיסוק ברפואה מרחוק שגם אתה אומר שזה עולה כסף, העיסוק בקליטת כוח אדם נוסף, העיסוק בהקמת מיטות בית שהקופות רוצות את זה, הן הציעו את זה ואנחנו איתן, תקצבנו את זה – כל הדברים האלה דורשים הרבה עיסוק מקצועי וניהולי.

חזי לוי: זה לא רק הרופא והאחות או גם הסטודנטים לסיעוד שחילקנו לקופות או הפרמדיקים וכו' וכו'.

חזי לוי: עכשיו, נאמר פה על נושא התחרות וזכות האזרח – מי כמוני, שמופקדים ואמונים ופועלים מתוך חובה והבנה ורצון לשפר את האיכות לציבור בקהילה, מעודדים את התחרות.

חזי לוי: בואו תראו את הדברים שאנחנו עושים – כולם נועדו לשם תחרות אבל בשם אותה התחרות, רבותי, שלושה שחקנים חשובים מהמתחרים, כפי שגם אמר מנכ"ל קופת חולים לאומית, מצדדים במהלך הזה.

חזי לוי: הם לא אומרים: תעזבו אותנו, תנו לנו להתחרות, וזה לא אומר שהם מורידים באיכות.

חזי לוי: אני עד לכמה שהם משקיעים עכשיו באיכות בטיפול בחולים, והרצון להגיע כמעט לכל חולה הביתה כנדרש.

חזי לוי: אז הם לא מורידים באיכות אבל הם עצמם אומרים: תנו לנו עכשיו קשב ניהולי לדברים האלה, לטיפול בחולים, לטיפול בקורונה, לטיפול בשפעת לא כאמתלה אלא כטיפול.

חזי לוי: לכן, זה לא שמשרד הבריאות בא וכופה, חוץ מאשר שחקן אחד שעידו דיבר בשמו אבל אנחנו לא כופים את זה על השחקנים אלא הם עצמם ביקשו מאתנו לעסוק בכך ולהשאיר את זה ככה עד מרץ.

חזי לוי: כמובן שהדבר הזה לא בא כדי לעודד או לפגוע ברפואה הקהילתית.

חזי לוי: אנחנו עושים יחד עם הקופות הרבה, כולל תקצוב וכוח אדם כדי לשפר את הרפואה בקהילה ולהתאים אותה עכשיו, בזמן הזה, לצרכים האלה.

חזי לוי: וכמו שנאמר – יש גם את החולים האחרים, וגם להם כמובן מגיע.

חזי לוי: כל החולים הכרוניים והקשים שאינם קורונה או שלא יהיו שפעת, גם הם נדרשים לטיפול הזה.

חזי לוי: לכן, אני חוזר ואומר: אנחנו מכבדים את זכות האזרח לעבור, אנחנו מכבדים את התחרות ואנחנו גם מעודדים אותה – דרך אגב, לא רק בקהילה.

חזי לוי: אנחנו מעודדים את אותה תחרות בדיוק בין בתי החולים.

חזי לוי: אנחנו חושבים שתחרות יכולה להעלות את האיכות אבל בעת הזאת, בתקופה המוגבלת הזאת, אנחנו באים אליכם כשאנחנו סבורים שאותה תחרות או המשאבים שיושקעו לשם התחרות יהיו כאלה שיסיטו את תשומת הלב והעיסוק גם של המנהלים לטובת הדבר הזה, ויש מנגנון, כפי שגם אמרתם, שכן יתיר לאנשים לעבור בכל זאת, כדי לענות על צרכים דחופים.

שלמה קרעי: למה במקום זה, אדוני יושב-הראש, הם לא מורים לקופות החולים לא להשקיע בשיווק בתקופה הזאת אבל אם אזרח באופן פרטי רוצה לעבור – שיעבור.

קריאות: - - -

חזי לוי: אדוני, האם אתה סבור שהקופות, כפי שגם אמר עידו, שמייחסות חשיבות מאוד ובצדק - -

חיים כץ: אורנה, לא ידעתי שאת כזאת פעילה פתאום.

חזי לוי: - - לתחרות למשיכת לקוחות, יוותרו על העיסוק בכך ועל הפרסום?

חזי לוי: אני סבור שלא.

חיים כץ: מכבי רוצה לענות לך.

חיים כץ: תעלי אותו.

עידו הדרי: אני מבקש להתייחס לדברים של מנכ"ל המשרד – הבקשה שלנו לעשות תהליך שחרור נוח יותר, קל יותר, דיגיטלי, אמורה להקל על החולים והיא לא קשורה לשום דבר שקשור לתחרות.

עידו הדרי: הקשר בין הדברים הוא באמת לא ענייני.

חיים כץ: מאה אחוז, תודה רבה.

חיים כץ: תם ולא נשלם.

חיים כץ: אנחנו נקיים דיון נוסף, תביאו נתונים, יבואו לפה מנכ"לי הקופות, כל אלה שישבו מולי ודיברו – יבואו ויגידו להם "נה בעיניים".

חיים כץ: כל הגיבורים בחושך, שיבואו באור.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: הישיבה נעולה.