ועדת הכספים, כנסת 23, פרוטוקול מספר 139, 2020-10-19 12:15

משה גפני: אני פותח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: אנחנו עוברים לסעיף האחרון בסדר היום: תקנות מס הכנסה (פחת מואץ בתקופת ההתמודדות עם נגיף הקורונה) (הוראת שעה) התש"ף-2020.

משה גפני: מי מציג את התקנות הללו?

משה גפני: מירי סביון – ברוכה הבאה.

מירי סביון: התקנות שעולות כאן לדיון עוסקות במתן פחת מואץ לעסקים לנכסים מסוימים, במסגרת הצעדים שהממשלה עושה כדי לעזור לעסקים להתמודד עם ההשלכות הכלכליות של נגיף הקורונה.

מירי סביון: אסביר בכמה מילים מה המשמעות של פחת מואץ.

מירי סביון: כאשר עסק קונה נכס, נניח מכונה למפעל, הרכישה של המכונה הזאת לא מוכרת כהוצאה.

מירי סביון: הדרך שבה ההוצאה הזאת מוכרת היא בדרך של מתן פחת.

מירי סביון: לדוגמה, אם נותנים פחת בשיעור של 20% אז בכל שנה מאז שהנכס נרכש ההוצאה שמותרת לעסק היא הוצאה בשיעור 20% מעלות הרכישה.

מירי סביון: זאת אומרת, אם רכשו מכונה ב-100,000 שקלים, בכל שנה העסק יכול לבקש הוצאה בשיעור 20%, 20,000 שקלים.

מירי סביון: בתקנות האלה אנחנו מציעים, בתנאים שתיכף נתייחס אליהם, שבמקום שיעור הפחת שקבוע בתקנות, במקרה הזה 20%, ההוצאה תהיה הוצאה כפולה, במקרה הזה 40,000 שקלים.

מירי סביון: ההטבה שזה נותן לעסקים באמצעות זה שאנחנו מגדילים את ההוצאה, אנחנו בעצם מפחיתים את סכום המס שהעסק צריך לשלם ולכן מדובר פה בהטבה משמעותית.

מירי סביון: המטרה של התקנות האלה היא לעודד את העסקים, לעזור להם לרכוש רכישות של ציוד מן הסוג הזה, שגם בהמשך עוזר לצמיחה של המשק ועוזר לעסקים להחזיר את הפעילות שלהם או להגדיל את הפעילות שלהם באמצעות ציוד שיכול לעזור לפעילות הזאת.

מירי סביון: זה הרעיון שעומד מאחורי התקנות.

מירי סביון: התקנות עצמן, אם ניכנס קצת יותר לפרטים, מציעות את ההטבות האלה לנכסים, לציוד שנרכש החל מ-1 בספטמבר 2020 ועד 30 ביוני 2021.

מירי סביון: הן נותנות תקופה נוספת שבה ניתן יהיה להפעיל את הנכסים האלה, זאת אומרת הציוד צריך להירכש בתקופה שאנחנו אומרים ויכול להיות מופעל גם תקופה מסוימת אחרי התקופה הזאת, כשיש כאן הבחנה בין מפעל תעשייתי לעסקים אחרים, תקופות נוספות שבהן זה ניתן.

מירי סביון: בתוך התקנות יש גם החרגות מסוימות, שהמטרה שלהן למנוע תכנונים, כמו עסקאות בין קרובים וכמו לדוגמה עסקים שיש להם זיכיונות מן המדינה, שאלה הם המקומות שבהם אנחנו חושבים שאין צורך להחיל את התקנות.

מירי סביון: כן חשוב לי לציין שביחס לטיוטה המקורית שהופצה להערות הציבור אנחנו הרחבנו את תחולת התקנות, שהתחילה רק עם ענפים תעשייתיים, לכלל ענפי המשק.

מירי סביון: זה אומר שלמעשה גם ענפי המסחר יוכלו ליהנות מן התקנות האלה כתוצאה מהשקעות שנעשו בציוד.

ינון אזולאי: מה זה מסחר?

ינון אזולאי: אפשר לפרט?

ינון אזולאי: למשל מסעדות, מוסכים, הכול, כפי שביקשנו בפעם שעברה?

מירי סביון: כן, בהחלט.

שגית אפיק: הוועדה ביקשה להוסיף את העסקים הקטנים, אבל עדיין יש פה שונות, בין תשעה חודשים לשלושה חודשים.

מירי סביון: אנחנו יכולים להתייחס לזה עכשיו או תוך כדי קריאה של התקנות.

שגית אפיק: עכשיו.

שגית אפיק: ויש עוד כמה בעיות.

שגית אפיק: למה התקופה מתחילה ב-1 בספטמבר?

ינון אזולאי: הייתי שואל גם עוד דבר.

אוסנת הילה מארק: שני דברים.

אוסנת הילה מארק: קודם כול, אני חושבת שהתקנה של פחת מואץ, אני מאוד מאוד מברכת עליה.

אוסנת הילה מארק: זה משהו שיכול להניע בהחלט את המשק בתקופה של הקורונה.

אוסנת הילה מארק: אני פניתי גם לשר האוצר בעניין ופעלנו ביחד על מנת להביא את התקנה הזאת ולתקן אותה.

אוסנת הילה מארק: אני חושבת שכל הענפים – זה חשוב מאוד.

אוסנת הילה מארק: זה מניע את המשק.

אוסנת הילה מארק: העסקים הקטנים במדינת ישראל במשך שנים רבות לא מחליפים את הציוד שלהם כי זה נמשך על פני שנים עד שהם מקבלים את הפחת הזה.

אוסנת הילה מארק: עכשיו זה זמן טוב גם להחליף ציוד ובכך הם מניעים את גלגלי המשק והכלכלה.

אוסנת הילה מארק: אני מברכת על זה.

אוסנת הילה מארק: הפחת על הציוד שהם רוכשים נחשב להם כהוצאה מוכרת כבר בשנה הראשונה ולא כפי שהיה קורה בעבר, שזה נפרס על פני כמה שנים.

אוסנת הילה מארק: אני מברכת את שר האוצר ואת כל מי שנגע בדבר, זה ממש ממש חשוב דווקא בתקופת הקורונה.

אוסנת הילה מארק: מה שמפריע לי, ואשמח לקבל על זה הבהרה, העניין של השלושה חודשים וה-1 בספטמבר.

אוסנת הילה מארק: בסוף גם התקנה הזו – תקופת הקורונה התחילה בחודש מרץ.

אוסנת הילה מארק: יש אנשים שכבר במרץ חלקם החליפו ציוד, הם לא ידעו שהם נכנסים אל תוך המשבר הזה.

אוסנת הילה מארק: נשמח לקבל הבהרה לעניין השלושה חודשים ביתר העסקים הקטנים.

אוסנת הילה מארק: תודה.

ינון אזולאי: קודם כול, באמת זה דבר מבורך.

ינון אזולאי: העלינו את כל הנושאים האלה גם בישיבה הקודמת שהתקיימה ממש בתחילת ספטמבר.

ינון אזולאי: באמת צריך לברך על כך שהוספתם את כל העסקים.

ינון אזולאי: רק אצטרף ואחדד קצת יותר את מה שחברת הכנסת אוסנת מארק אמרה לגבי ה-1 בספטמבר.

ינון אזולאי: אני הולך יותר אחורה, לא רק מ-15 במרץ.

ינון אזולאי: הרי אנשים שקנו משהו, למשל בשנה האחרונה או בחצי השנה האחרונה, והתחילו איזה מסלול, אני חושב שגם אליהם צריך להתייחס כחלק מן הפגיעה כי עכשיו אנשים שהולכים לקנות – הם לא הולכים היום לקנות מכשור חדש מכיוון שזה זמן שגם כך העסק שלהם סגור, הם לא הולכים לשפץ אותו, הם לא יודעים מה יהיה.

ינון אזולאי: אנחנו רואים חנויות נסגרות, אנחנו רואים עסקים פושטי רגל.

ינון אזולאי: אני חושב שהדבר הזה צריך להיות להיפך, כשנה אחורה ממועד פרוץ הקורונה, אז אנחנו יודעים שאנחנו באמת באים לתת פיצוי ועידוד לאותם מעסיקים.

אוסנת הילה מארק: אולי אפשר לתחם את זה בשנת מס.

ינון אזולאי: יכול להיות.

ינון אזולאי: בשנה הזאת אם תבדקו – ואולי יש לכם גם נתונים על זה – כמה מכשור נקנה בעסקים בזמן התפרצות הנגיף, אני חושב שיהיו מעטים שעשו את זה.

ינון אזולאי: לכן חשוב מאוד לבדוק מה ניתן לעשות אחורה.

ינון אזולאי: טוב וראוי שהרחבתם את זה למסעדנים ולכל המסחר אבל חשוב לראות איך אנחנו לוקחים את זה יותר אחורה כי שם באמת נמצאים האנשים שזקוקים לזה.

מיקי לוי: קודם כול, ברכות.

מיקי לוי: שוחחתי עם עידו סופר כמה פעמים, בסוף הגענו לתובנה שזה רק יכול להאיץ את המשק קדימה.

מיקי לוי: אני הסתובבתי לפני כשבועיים-שלושה במפעל שמחזיק מכונות שהוא הזמין ב-1.5 מיליון שקל והן נמצאות במחסנים, כדי להוציא אותן בזמן.

מיקי לוי: הוא מחזיק אותן כבר כמה חודשים במחסנים בגלל הפחת.

מיקי לוי: אני מציע לכם, כדי להיות הוגן עם המשק, התקלות והבעיות לא התחילו עכשיו, הן התחילו כמעט בתחילת השנה, להכליל את שנת המס 2020 בהגדרה בחוק, שהפחת המואץ יחול על כל הציוד שנרכש החל משנת המס הנוכחית שאנחנו נמצאים בה, שנת 2020.

מיקי לוי: עזבו, משחקים בעוד חודש, פחות חודש.

מיקי לוי: אלה שקנו את הציוד לפני ארבעה חודשים והוציאו אותו יגידו: איזה טיפשים אנחנו.

מיקי לוי: חברים, בואו נחשוב מחוץ לקופסה.

מיקי לוי: גם כך קשה לעסקים.

מרב מיכאלי: תודה רבה, אדוני.

מרב מיכאלי: ראשית, אני רוצה להצטרף לברכות על יוזמת הפחת המואץ.

מרב מיכאלי: בעיקר לברך על כך שהתקבלה הפנייה של הוועדה להחיל את זה על כל העסקים ולא רק על הגדולים.

מרב מיכאלי: הכוונה המקורית הייתה דבר בלתי סביר ובלתי הגון, לא כלכלי ולא מוסרי בעליל, אז אני שמחה שהעוול הזה תוקן וזה יחול על כל העסקים.

מרב מיכאלי: אבל אני מצטרפת לחברותיי וחבריי.

מרב מיכאלי: הקריטריונים צריכים להיות קריטריונים לכולם.

מרב מיכאלי: אין שום הצדקה לתת לחלק תשעה חודשים ולחלק שלושה חודשים, מה גם שתאריך התחילה כאמור צריך להיות שונה.

מרב מיכאלי: אני מקבלת לגמרי את הצעתו של חבר הכנסת מיקי לוי לעניין שנת המס.

מרב מיכאלי: צריך להגיד שזה תשעה חודשים והמאוחר ביניהם.

מרב מיכאלי: אני מאמינה שנגיע לכל שנת המס 2021, אבל בסדר, בואו נתחיל מ-2020 עם התאריך המאוחר ביניהם.

מרב מיכאלי: מה שכן, הקריטריון חייב להיות אחיד לכולם.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: יש היגיון בזה.

משה גפני: ניר ברקת, בבקשה.

ניר ברקת: קודם כול אני רוצה לברך על המהלך.

ניר ברקת: אני גם חושב שצריך לחשוב, במשבר הקורונה יש הרבה עסקים שהשקיעו במהלך השנה וזה לא בהכרח רלוונטי אם הם עוד לא השקיעו והוציאו מספטמבר.

ניר ברקת: צריך ללכת אחורה לתחילת שנת המס.

ניר ברקת: אני בטוח שהרבה אנשים יגידו על זה תודה.

ניר ברקת: הייתה לי שיחה עם רועי כהן, שהבקשה שלהם היא להחיל את החוק הזה החל משנת המס 2020 ולא רק מספטמבר, וגם ללכת באופן אחיד ככל שניתן, זה פשוט והוגן.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: רועי כהן, נשיא לה"ב, אם אפשר בקצרה.

רועי כהן: אדוני היושב-ראש, אנחנו שמחים לראות אותך כאן על כס היושב-ראש ומאחלים לך רק בריאות איתנה.

משה גפני: תודה רבה.

רועי כהן: אני רוצה באמת לברך על כך שכל חברי הכנסת עשו עבודה בלחץ כדי שבאמת כלל המגזרים יחולו בתקנות הפחת המואץ, גם המסחר וגם השירותים.

רועי כהן: אבל אני מבקש לא לעשות איפה ואיפה, לא לגרום לכך שסקטור אחד יקבל יותר מסקטור אחר.

רועי כהן: אני מקווה שאנחנו מדינה שמקדשת את השוויון בין בעלי העסקים.

רועי כהן: גם אין שום היגיון לא להחיל את זה מתחילת שנת 2020.

רועי כהן: אין שום היגיון בדרישה אלא רק אם מסתכלים דרך החור של הגרוש.

רועי כהן: אני מקווה מאוד שחברי הכנסת לא יתנו יד לדבר הזה.

רועי כהן: אנחנו דורשים שזה יהיה מתחילת שנת 2020.

רועי כהן: אם אתם רוצים לעזור – תעזרו, אבל לא לעזור בחצי כוח.

רועי כהן: אתם רוצים לעזור – תעזרו לנו.

משה גפני: רוצים לעזור.

רועי כהן: אם רוצים לעזור, אנא תחילו את זה מ-2020.

רועי כהן: להזכירכם, הקורונה התחילה בתחילת פברואר 2020, אז נכנסו למשבר.

רועי כהן: אם תוכל תעזור להם בזמן הזה.

רועי כהן: תודה רבה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: ירון גינדי, נשיא לשכת יועצי המס.

משה גפני: לא עונה.

משה גפני: נעבור הלאה.

משה גפני: רון תומר, בבקשה.

רון תומר: שלום, כבוד הרב גפני.

רון תומר: קודם כול, להתחיל במילים טובות.

רון תומר: לא קורה פעם או פעמיים שאנחנו באים עם בקשה לאוצר, ואנחנו היינו אלו שבאו בכובע של התעשייה וביקשו פחת מואץ.

רון תומר: אני חייב להגיד שגם שר האוצר וגם צוות הפקידות שם הבין את הבקשה, ולמרות שבהתחלה לא קיבל אותה, מהר מאוד זרם איתנו והכריז עליה.

רון תומר: בהמשך, לאור פניות של הקולגות שלנו מלשכות המסחר, ביחד איתם ביקשנו להרחיב את זה על כל המשק, וגם פה נענינו.

רון תומר: ראשית, אני מברך ומודה.

רון תומר: אני רוצה להסביר לחברי הכנסת למה זה חשוב מאוד, מכיוון שבזמן הקורונה, דווקא בתקופה שקשה – והיו לי שיחות עם לא מעט תעשיינים, שאומרים שלמרות שקשה, למרות שהאופק לא ברור אנחנו כן ניקח סיכון כי אנחנו יזמים באופי, נשדרג ציוד כדי להעלות פריון ונשקיע דווקא כדי להיות חזקים.

רון תומר: אחרי דבר כזה מגיע להם צל"ש גדול ועזרה.

משה גפני: רון, אני מציע לא לחזור על הדברים.

רון תומר: למה ניתן זמן ארוך יותר לתעשייה ליישום?

רון תומר: בתעשייה כאשר אתה מזמין ציוד, זה ציוד כבד ולוקח בכמה מקרים בין שישה לעשרה חודשים עד שהוא מגיע.

רון תומר: צריך שלא ייפגעו.

רון תומר: עוד מילה אחרונה לגבי הבקשה להחיל את הפחת המואץ - - -.

רון תומר: מי שביקש את זה ומי שיזם את זה אמר מלכתחילה שתחולה רטרואקטיבית היא תוספת לתקציב.

רון תומר: אם כבר, ואני כן אשמח אם יגדל התקציב, מטרתנו כן להאריך את זה קדימה, כי השליחות שלי היא לא לתת עכשיו פרס למי שקנה אלא המטרה שלי בפחת המואץ ושל אחיי התעשיינים שדיברנו איתם על זה למשוך את התקופה כמה שיותר קדימה כדי לעודד השקעות חדשות.

רון תומר: אני לא בא לפה מהמקום של הבקשיש, של "תנו לי", אלא אני בא פה מהמקום של מהלך חשוב.

רון תומר: לכן אם כבר חברי הכנסת ישכנעו את האוצר להאריך את התקופה, בואו נאריך אותה קדימה ולא אחורה למי שכבר ממילא קנה.

רון תומר: בכל מקרה אני מודה, ואני מבקש את האישור הזה כי זה אחד המהלכים היותר חשובים מתקופת הקורונה, לעודד את המגזר העסקי, לעודד עסקים להשקיע ולצאת חזקים מכל המשבר הזה.

רון תומר: תודה לוועדה ותודה למשרד האוצר.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אוריאל לין, בבקשה לא לחזור על הטיעונים שנאמרו כבר.

אוריאל לין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אוריאל לין: אני לא יכול להחמיץ את ההזדמנות לצרף את ברכותיי למה שנאמר כאן עד עכשיו.

אוריאל לין: אני רוצה להדגיש ולומר, ברשותכם, שמה שהתרחש כאן צריך לשמש אבן דרך ומורה דרך לעתיד.

אוריאל לין: מה שהוגש לכם באופן מקורי היה מבוסס על אפליה סקטוריאלית בלתי נכונה, מעוותת, שמשקפת תפיסה שגויה בהבנת הכלכלה הישראלית.

אוריאל לין: כאילו שאנחנו מזלזלים במגזר המסחר והשירותים, שעם כל הכבוד לכל המגזרים האחרים, הוא מייצר את מרבית מקומות העבודה בישראל.

אוריאל לין: בתקופה זו, שאנחנו נאבקים באבטלה חסרת תקדים, להציע מהלך שמפלה לרעה את מגזר המסחר והשירותים, זו הייתה שגיאה חמורה.

אוריאל לין: אני מסתכל על מה שהתרחש פה.

אוריאל לין: ועדת הכספים לא אישרה את ההצעה הזאת, היא החזירה אותה לאוצר.

אוריאל לין: זה היה מהלך נכון מאין כמוהו.

אוריאל לין: משרד האוצר לא התעקש שלא לתקן את שגיאתו.

אוריאל לין: התעשיינים גם כן הבינו שנעשתה פה שגיאה והצטרפו אלינו ברצון לתקן את העיוות, והעיוות תוקן.

אוריאל לין: אני מבקש מכל חברי ועדת הכספים שנראה את הדוגמה הזאת כמורה דרך לעתיד.

אוריאל לין: אין מקום להפליות סקטוריאליות.

אוריאל לין: זה נובע מתפיסה שגויה ומעוותת של הבנת הכלכלה הישראלית.

אוריאל לין: עלינו להיגמל מזה.

אוריאל לין: אנחנו נגמלנו מחלק מן הדבר הזה.

אוריאל לין: עשינו שוויון ברמת האנשים וברמת החברות, עשינו הרבה מהלכים שוויוניים.

אוריאל לין: אני ממליץ מאוד, אדוני היושב-ראש, לך ולכל חברי הוועדה, תמשיכו בדרך הזו.

אוריאל לין: בואו ניקח את זה כעיקרון שינחה אותנו בעתיד.

אוריאל לין: לא לאשר שום מהלך שמה שמנחה אותו הוא תפיסה של אפליה סקטוריאלית.

אוריאל לין: אסור שזה יקרה, מה גם שניסו לעשות דבר מול המגזר שהוא זה שבעצם הוכה הכי קשה במשבר הנוכחי, כפי שמשרד הכלכלה לא היסס לכתוב.

אוריאל לין: אני מודה לכולם.

אוריאל לין: תודה רבה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: איריס שטרק, נשיאת לשכת רואי החשבון, בבקשה.

איריס שטרק: שלום, אדוני.

איריס שטרק: ראשית, ברוך רופא חולים והרבה בריאות.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אמן.

איריס שטרק: אני חושבת שהקשר והשיח שקורה בוועדת הכספים ובמשרד האוצר מוכיח את עצמו וזאת התוצאה.

איריס שטרק: אני שמחה מאוד על התוצאה.

איריס שטרק: הערותיי מסתכמות בשני דברים.

איריס שטרק: אני לא חושבת שאנחנו צריכים ללכת אחורה.

איריס שטרק: אנחנו צריכים לקבל מ-1 בספטמבר, אבל להאריך את התקופה.

איריס שטרק: הנושא של הצטיידות ברכוש קבוע הוא לא דבר שקורה מהרגע להרגע.

איריס שטרק: צריך להאריך את התקופה, במקום יוני 2021 לאוגוסט 22, שנתיים תמימות.

איריס שטרק: תקופת ההתאוששות לא תספיק.

איריס שטרק: זו נקודה אחת.

איריס שטרק: הנקודה השנייה, אני חוזרת ומבקשת, כל מה שקשור לעבודה מן הבית, למחשוב ותקשורת חייב לקבל מענה, כמו במפגע טבע, לקבל הכרה מלאה.

איריס שטרק: 96% זה לא מספיק.

איריס שטרק: כולנו היינו צריכים להצטייד כדי להמשיך ולתפקד את המשק מרחוק.

איריס שטרק: קפצנו פה קפיצה טכנולוגית בעוצמה בלתי רגילה.

איריס שטרק: לכן לגבי ציוד מחשוב ותקשורת, במה שקשור בעיקר בהעסקה מרחוק – ואנחנו צפויים לימים קשים כפי הנראה לפי כל מה שעולה – צריך לתת הכרה ב-100%.

איריס שטרק: צריך לחשוב על העלות התקציבית לעומת התועלת.

איריס שטרק: העובדה שנהיה טכנולוגיים, נהיה בפריון גבוה, תכסה את עצמה מהר מאוד.

איריס שטרק: תודה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: ירון גינדי, נשיא לשכת יועצי המס, בבקשה.

ירון גינדי: שלום, ברוך הבא כבוד הרב.

ירון גינדי: אחד הדברים שחסרים לי בתקנות זה כל הנושא של שיפורים במושכר.

ירון גינדי: עסקים שיחזרו עכשיו לעבוד, מעבר לציוד יצטרכו להתאים את מקומות העבודה שלהם מחדש, וזה השקעות בתשתיות הקיימות.

ירון גינדי: כרגע שיפורים במושכר מקבלים 10% פחת, כלומר מחלקים לי את זה לעשר שנים.

ירון גינדי: גם אם אני קונה מכונה חדשה אני צריך להתאים לה מקום ואני צריך לשפר את המושכר שלי.

ירון גינדי: זה שהשיפורים במושכר מחוץ לתחום – אני רואה את זה כבעיה.

ירון גינדי: מעבר לזה שכל העסקים החדשים, גם שהיו סגורים וגם שאנשים ייכנסו במקום העסקים שנסגרו, יצטרכו להתאים מחדש את מקומות העבודה.

ירון גינדי: ולכן שיפורים במושכר, שהוציאו את זה מהתחולה, אני חושב שחייבים להיכנס פנימה.

ירון גינדי: דיברו כאן על תשעה חודשים, גם כדי שיהיה לנו פשוט להגיש את הדוחות, גם כדי שתהיה אחידות במשק – אם נעשה את זה לשנת 2020 ו-2021, באופן מלא לשנתיים המלאות האלה, זה יקל על כולנו.

ירון גינדי: מעבר לעניין השיפורים במושכר אני כמובן מברך על התקנות.

ירון גינדי: חיכינו לזה הרבה שנים.

ירון גינדי: יש גם הצעת חוק של חברת הכנסת אוסנת מארק.

ירון גינדי: תודה רבה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: יוסי אלישע מלשכת עורכי הדין.

יוסי אלישע: שלום לכבוד היושב-ראש.

יוסי אלישע: אני כמובן מצטרף לברכות.

יוסי אלישע: אני רוצה גם להצטרף לבקשתו של ירון גינדי.

יוסי אלישע: אנחנו בתקופה שבה הרבה עסקים נסגרים ועסקים חדשים יבואו במקומם.

יוסי אלישע: הנושא של שיפורים במושכר הוא ממש קריטי כי כפי שמצטיידים בציוד חדש צריך גם לשפר ולתמוך במקומות האלה בשביל שיתאימו לזמן החדש.

יוסי אלישע: הערה נוספת שלא זכתה להתייחסות נוגעת להוראה האנטי-תכנונית שקיימת ביחס להעברה לקרוב.

יוסי אלישע: התקנה קובעת שאם תהיה העברה לקרוב, גם בחלוף ארבע שנים מיום שהנכס הופחת במלואו, אותה חברה של בעלי שליטה משותפים שתרכוש את הציוד הזה בעצם תקבל עלות של אפס.

יוסי אלישע: יש פה פגיעה משמעותית מאוד ברצף המס.

יוסי אלישע: אין שום סיבה שעסקה כזאת, שתתבצע בכסף מלא, העלות תהיה אפס.

יוסי אלישע: אנחנו מדברים על מצב שבו גם המוכר ישלם את המס וגם הקונה ישלם בדיוק את אותו המס.

ינון אזולאי: רק במקרה שזה בני משפחה אחת?

שגית אפיק: כן.

שגית אפיק: זה לא היה בפחת המואץ בפעם הקודמת.

שגית אפיק: בתקנות הקודמות זה לא היה.

שגית אפיק: הייתה החרגה להחרגה.

ינון אזולאי: תגידו, מה יש לכם עם קרובי המשפחה?

ינון אזולאי: כל פעם אתם דוחים את קרובי המשפחה, מתייחסים אליהם כאל רמאים.

ינון אזולאי: מה בדיוק?

ינון אזולאי: אין סיבה להרחיק את הקרובים האלה.

ינון אזולאי: ועוד אחרי ארבע שנים?

ינון אזולאי: הרב גפני, את זה צריך לשנות.

יוסי אלישע: - - -

שגית אפיק: שייתנו תשובות על הכול.

שגית אפיק: בתקנות פחת מואץ הקודמות זה לא היה.

שגית אפיק: מעל ארבע שנים קיבלו פחת מואץ גם על רכישת נכס מקרוב משפחה.

משה גפני: תיכף נברר את זה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: יוסי אלקובי, נשיא התאחדות המלאכה והתעשייה.

יוסי אלקובי: שלום לכולם, אדוני היושב-ראש, קודם כול תודה על הישיבה החשובה הזאת.

יוסי אלקובי: אני רק רוצה להגיד דבר אחד בנושא הפחת המואץ.

יוסי אלקובי: זאת הצעקה שלנו במשך שנים, שאנחנו דרשנו וביקשנו והתחננו.

יוסי אלקובי: ישבנו על הברכיים וביקשנו שהפחת המואץ הזה ייכנס ושייטיב איתנו, שנוכל להתחרות עם השוק החיצוני למרות יוקר המחיה והפריון הנמוך במדינתנו.

יוסי אלקובי: זה לא ניתן.

יוסי אלקובי: הגיעה הקורונה ועשתה סדר בכמה דברים.

משה גפני: אני שומע משהו חיובי על הקורונה.

משה גפני: אני מציע לא להגיד את זה.

משה גפני: ..

יוסי אלקובי: היום יש מפעלים שאומרים: לשם מה לקנות ציוד?

יוסי אלקובי: הכול ירד, יש פיטורים.

יוסי אלקובי: נתנו לנו אגוזים, למי שאין לו שיניים.

יוסי אלקובי: הדבר הזה צריך לקבל תאוצה.

יוסי אלקובי: אנחנו נחיה עוד עם הקורונה, היא תלווה אותנו עוד חודשים, ואני תקווה שהיא תסתיים באיזו שלב.

יוסי אלקובי: הדבר הזה צריך לקבל אורך זמן, לתת את הפחת המואץ כדי שנוכל להתחרות עם השוק החיצוני.

יוסי אלקובי: זה דבר מתבקש.

יוסי אלקובי: צר לי שזה קורה רק עכשיו אבל אין מה לעשות, מוטב מאוחר מאשר אף פעם.

יוסי אלקובי: אני מברך על הדבר הזה ואני תקווה שזה ימשיך וזה יכלול הכול, גם את המחשב וגם את ה-CNC וכל מה שנדרש לתעשייה שלנו.

יוסי אלקובי: אני חושב שזה דבר שיכול להציל את המשק.

יוסי אלקובי: אני לא יודע אם דווקא היום אבל צריך לשמר את זה ולתת לזה אורך זמן ולתמוך בזה בכל מאודכם.

יוסי אלקובי: זאת ישיבה חשובה של ועדת הכספים ואני מאמין וסומך מאוד על היושב-ראש.

יוסי אלקובי: כולי פליאה על האיש הזה שעושה דברים נפלאים.

יוסי אלקובי: אני מבקש לאחוז בדבר הזה ולתת לנו יכולת לרכוש ציוד, לקדם את התעשייה שלנו ולהגיע למצב שנוכל להיות ברי-תחרות עם השוק החיצוני שמכה אותנו שוק על ירך מימין ומשמאל.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: עידו סופר ממשרד האוצר, בבקשה.

ינון אזולאי: מה העלות של התוכנית הזאת?

עידו סופר: 2 מיליארד שקל.

ינון אזולאי: משהו פה לא מובן לי.

ינון אזולאי: הרי בפעם שעברה כשבאתם עם רק 20% או 30% מן התוכנית אמרתם שהעלות היא 2 מיליארד שקל.

ינון אזולאי: עכשיו הוספתם פה עוד 70% אולם העלות נשארה 2 מיליארד שקל, איזו ברכה.

ינון אזולאי: לכם באוצר יש ברכה משהו מיוחד.

ינון אזולאי: רק תגלו לנו את זה כשאנחנו מבקשים, שנוכל להוסיף את זה גם באותו אופן.

ינון אזולאי: זה נשמע טוב.

מרב מיכאלי: נס פך השמן.

משה גפני: אם אתה סומך על הערכות מחיר של משרד האוצר אז יש בעיה.

מרב מיכאלי: אם יום אחד יביאו תקציב שיגידו כמה זה עלה בדיעבד.

ינון אזולאי: זה כמו עם ה-6 מיליארד שקל לעידוד תעסוקה.

משה גפני: אפשר לכתוב על זה ספר.

עידו סופר: ינון אזולאי, בין הבדיחות לעובדות, לא זכור לי ששאלת פעם שאלה ולא קיבלת נימוק מקצועי מלא.

מרב מיכאלי: השאלה הייתה על פירוט מקצועי של הנתונים.

מרב מיכאלי: זה דבר אחר לגמרי.

משה גפני: מרב, הבדיחות פה הן חלק מן הדיון.

משה גפני: אם לא הבדיחות אנחנו כבר בכלל היינו מתפוצצים.

משה גפני: עידו סופר, אתם באים עם נתונים שאנחנו יכולים להתגלגל מצחוק, אז אנחנו עושים בדיחות.

משה גפני: אני יכול לכתוב ספר על אילו הערכות מחיר היו מביאים באוצר, עוד הקודמים לך, מתי שהיו אמורים לשלם ומתי שהיו אמורים לתת, מחירים אחרים לגמרי.

משה גפני: אני השתכנעתי שצריך להאריך את המועדים לשנת התקציב 2020.

משה גפני: גם אם מדברים על עסקים קטנים צריך להאריך את המועד.

משה גפני: אמרת שאתה תשכנע אותנו.

ינון אזולאי: וגם על קרובי המשפחה.

משה גפני: בבקשה, הבמה לרשותך.

עידו סופר: אני מאגף התקציבים במשרד האוצר.

עידו סופר: אתחיל בתהליך.

עידו סופר: היה כאן דיון מקדים שבו עלו שתי נקודות מרכזיות על ידי חברי הכנסת, ואכן ביצענו את השינויים.

עידו סופר: אנחנו חושבים שהשינויים היו נכונים ברמה המקצועית ואנחנו שמחים לכך.

עידו סופר: חבר הכנסת אזולאי, לעניין התקציב – כדי להתכנס ל-2 מיליארד שקלים לפי חוק-היסוד היינו צריכים לקצר את התקופה.

עידו סופר: הפחתנו אותו לפרק זמן של כחמישה חודשים, מסוף נובמבר לסוף יוני, והדבר הזה אפשר לנו את ההרחבה.

עידו סופר: בציוד ובמכונות עיקר הכסף הוא בתעשייה ובענפים שהיו גם כך.

עידו סופר: לכן הדבר הזה אפשר לעשות את זה בשינוי סכום אפס, ושיחקנו עם החודשים, הורדנו אותם כדי שבסך הכול העלות תהיה זהה.

ינון אזולאי: מה פירוש שהורדתם אותם?

ינון אזולאי: כלומר היה צריך לתת להם יותר זמן וצמצמתם את זה?

ינון אזולאי: מפה בא הכסף?

עידו סופר: נכון.

ינון אזולאי: אתה אומר: רציתם את זה כך – אין בעיה, נתתי מכה פה וקיבלתם מפה.

ינון אזולאי: אתה מכה בהם מצד אחד ונותן מצד שני.

ינון אזולאי: למה לא עושים דבר הגיוני?

ינון אזולאי: זה מה שביקשנו.

ינון אזולאי: לא ביקשנו שזה יבוא על חשבון האחר.

ינון אזולאי: אנחנו לא רוצים שהאחד יהיה גבוה יותר מהשני בזה שהוא עולה עליו, שהוא עולה על השולחן והוא גבוה יותר.

ינון אזולאי: בוא תיתן גם לזה וגם לזה.

ינון אזולאי: אתה צריך שינויים בתקציב?

ינון אזולאי: תביא את חוק-היסוד ונשנה לך, אבל אתה לא יכול להגיד: ניתן לך מכה בשביל לתת לשני.

עידו סופר: אסביר את הרציונל הכלכלי ובנוגע לשני השינויים שחברי הכנסת ביקשו, ואשמח גם לתשומת ליבם.

עידו סופר: יש כאן אמירה אחת, שהועברה כנראה לכולכם, שלטעמנו היא על גבול עצת אחיתופל, ואסביר למה.

עידו סופר: השינוי הזה נעשה בשיח עם הארגונים השונים.

עידו סופר: מי שבעיקר יכול להיפגע זה התעשייה, ואסביר בעוד רגע למה ומה הפתרון שנתנו, זה באמת הדיפרנציאציה.

עידו סופר: למה תשעה חודשים או שלושה חודשים – למעשה פרק הזמן לביצוע ההזמנה הוא עד סוף יוני לכולם.

עידו סופר: עכשיו יש פרק זמן נוסף שבו צריך להכניס את הנכס לפעולה.

עידו סופר: איפה ראינו בעיה שיכולה להתעורר?

עידו סופר: בהשקעות היותר מורכבות בתעשייה, איפה שלא מדובר במוצר מדף אלא מדובר במכונות, שצריך לעשות איזו הרכבה ביניהן, הליך השינוע משמעותי יותר.

עידו סופר: הדבר הזה היה יכול לגרום לכך שהשקעות משמעותיות בתעשייה לא יקרו.

עידו סופר: מן הצד השני, בענפי המסחר, השירותים וכולי, בעיקר אנחנו מדברים על מוצרי מדף, בין אם זה מזגנים, מכונות קפה, לפטופים וכולי.

עידו סופר: אין כאן משך זמן שאפשר לומר שלא ניתן לקיים אותו במשך עשרה חודשים.

עידו סופר: אלה השקעות שניתן לעשות אותן ואין כאן איזו מורכבות, לא במשלוח ולא בכניסה לפעולה, שתגרום להם לאבד את ההטבה.

עידו סופר: לכן עשינו את הדיפרנציאציה הזאת של התעשייה, זה ההיגיון שהיה.

עידו סופר: יש השקעות מורכבות מאוד.

עידו סופר: יש מפעל אחד שעולה לי בראש, אבל בסופו של דבר הוא לוקח איזו מכונת מדף ועושה קוסטומיזציה למפעל שלו וצריך להכניס את הציוד.

עידו סופר: זה הליך ארוך יותר ולא רצינו לפגוע דווקא בהשקעות האלה.

עידו סופר: זה ההיגיון.

משה גפני: אתה אומר תרתי דסתרי, אגיד לך למה.

משה גפני: אתה אומר שהיה צריך לעשות את השינויים האלה מכיוון שצריך את הכסף, אז יש לנו הגבלה של הסכום בחוק-היסוד.

משה גפני: אם זה הפירוש אז למה אתה מתחיל עכשיו להסביר על מוצרי מדף וכל מה נלווה לעניין הזה?

משה גפני: זה בלאו הכי לא הולך לעזור.

משה גפני: אם זה לא הולך לעזור הפירוש הוא שאין לך בזה חיסכון של כסף.

משה גפני: אחד מהשניים: אם יש חיסכון של כסף הפירוש הוא שאנשים משתמשים בזה; ואם אין חיסכון של כסף אז מה אכפת לך, תאריך את המועד, בלאו הכי לא משתמשים בזה.

עידו סופר: כנראה לא הסברתי את עצמי טוב.

משה גפני: הסברת מצוין.

משה גפני: מה שאמרת זה ההסבר המקורי של אגף התקציבים.

משה גפני: אתם מדברים על כסף.

ניר ברקת: זה עניין של הכנסה למדינה בכלל.

עידו סופר: במקור זה היה חצי שנה לכולם.

עידו סופר: עשינו פשוט תשעה חודשים לאלה ושלושה חודשים לאלה.

משה גפני: לא אמרתי את זה.

משה גפני: אמרתי שאם אכן המצב הוא שצריך את זה בגלל שצריך כסף, לגבי מה שמופיע בחוק-היסוד, אז מה אכפת לך?

משה גפני: בלאו הכי זה דבר שאין בו צורך.

משה גפני: אם אין בו צורך אז לא ישתמשו בו, אז תאריך את זה לחצי שנה.

עידו סופר: יושב-ראש הוועדה, הנושא הזה חשוב לנו.

אופיר כץ: להשאיר את התעשייה למשך תשעה חודשים ואת הקטנים לשלושה חודשים?

עידו סופר: זה לא קטנים וגדולים.

עידו סופר: זה עניין של ענפים.

עידו סופר: אני מבין למה חברת הכנסת מיכאלי אמרה את זה, בין היתר כי יש הרבה עסקים קטנים שנמצאים במסחר ובשירותים, זו אמירה נכונה, אבל בסוף אין פה איזו הבחנה, ומעולם לא הייתה, בין עסקים גדולים וקטנים.

עידו סופר: הדבר הזה מייצר איזון נכון.

אוסנת הילה מארק: רוב האנשים שמשתמשים בפחת המואץ – נכון שבתעשייה הקנייה של המכונות היא בסכומים אחרים, זה פאזה אחרת, אבל קח בחשבון שהעסקים הקטנים הם אלה שבאמת משנים כל הזמן את העסק.

אוסנת הילה מארק: הוא צריך להחליף את הכיסאות שלו - - -.

גיא גולדמן: צריך להבהיר שזה מרץ או שלושה חודשים.

עידו סופר: לעסקים האלה תהיה אפשרות לעשות את הרכישה עד סוף יוני ועוד שלושה חודשים להפעלה.

עידו סופר: זה פרק זמן ארוך מאוד לאותם שימושים.

אופיר כץ: אם אתה אומר שזה מוצרים שגם כך משתמשים בהם בזמן קצר ביותר, אז מה אכפת לנו לתת להם עוד שלושה חודשים, שתהיה להם עוד אפשרות, אם אין כל כך הרבה אנשים?

אופיר כץ: זה לא אמור לפרוץ את התקציב בסדר גודל כזה, לפי מה שאתה אומר.

אוסנת הילה מארק: וגם כשאתה בודק עסק, כשאתה בודק נישום, בסוף אתה בודק אותו לפי שנת המס שלו.

אוסנת הילה מארק: אם אנחנו ניתן להם את הפחת המואץ, בסוף כל הנישומים נבדקים על פי שנת המס שלהם.

אוסנת הילה מארק: אז למה לא לעשות את זה על פי שנת המס?

אוסנת הילה מארק: בעיקר שהייתה לנו שנת מס גרועה.

עידו סופר: אני רוצה לעבור לנקודה השנייה, בעניין 1 בספטמבר ואחורה.

עידו סופר: האמירה שצריך להתחיל את זה מתחילת השנה, אסביר את המשמעות שלה.

עידו סופר: אם נסתכל בגדול מה הקורונה עשתה למגזר העסקי, מחצית מן העסקים הרוויחו מן הדבר הזה, יכלו להתקדם, בין אם הם עוסקים במכירה מעסק לעסק או בתחומים שלא נפגעו.

אוסנת הילה מארק: אל תגיד את זה.

עידו סופר: זה חלק מן העסקים, ויש עסקים אחרים שנקלעו למצוקה קשה מאוד.

עידו סופר: אבל יש הבחנה ברורה מאוד.

עידו סופר: יש עסקים שהקורונה אפשרה להם הזדמנויות עסקיות חדשות, הם גם עשו השקעות וכולי.

עידו סופר: כדי ליהנות מפחת מואץ אתה צריך להרוויח.

עידו סופר: אם אתה לוקח את זה אחורה, מה אתה אומר?

עידו סופר: למי זה יעזור?

עידו סופר: למי שגם בקורונה נפתחו לו הזדמנויות עסקיות, הוא ביצע השקעות כדי לתמוך בהן וסיים את השנה רווחי, הוא ייהנה מן הפחת המואץ.

עידו סופר: דווקא כשמדברים על לעזור, כל מי שלא הרוויח לא ייהנה מן הדבר הזה.

אוסנת הילה מארק: אתה לא יכול לעשות את זה דיפרנציאלי לגבי העסקים.

אוסנת הילה מארק: הרי ברור שכאשר אתה מחיל משהו אתה לא יכול למיין: לזה אני נותן ולזה אני לא נותן.

עידו סופר: הוא לא דיפרנציאלי, אבל למי את עוזרת?

עידו סופר: אני לא יודע מי העלה את זה בדפים שמחלקים לכם אבל זו אמירה שערורייתית.

עידו סופר: אומרים לכם: במקום לעודד עכשיו קדימה תנו הטבת מס למי שבשנת 2020 הייתה לו שנה טובה.

עידו סופר: אני לא מצליח להבין - - -

ינון אזולאי: למי הייתה שנה טובה ב-2020?

אוסנת הילה מארק: שנת 2020 הייתה שנה גרועה לכולם.

עידו סופר: אבל זה מה שמציעים לכם.

ינון אזולאי: אתה מבין שיש כאלה שהצטיידו במכונות וצריך לעזור להם, הם עכשיו קיבלו את המכה שלהם.

מרב מיכאלי: יש לי שאלה לעידו.

מרב מיכאלי: אני לא מצליחה להבין, אדוני, אני מנסה להבין.

מרב מיכאלי: אם אתה טוען פה שהפחת המואץ יעזור רק למי שהרוויח אז לא הבנתי: למה האוצר הביא את זה?

עידו סופר: ניקח לרגע צעד אחד אחורה.

עידו סופר: הפחת המואץ נועד לעודד השקעות חדשות.

עידו סופר: הרבה פעמים ביציאה ממשבר, כדי ששנת 2021 בשאיפה תהיה באמת שנה שרוצים להאיץ את הכלכלה, בעצם אתה מאותת לבעלי עסקים: תשקיעו, לדבר הזה יש גם איזשהו תמריץ וזה יפחית לכם את חבות המס גם בשנים הראשונות.

עידו סופר: ההצעה שהייתה קודם היא: בואו ניקח את זה אחורה גם ל-2020, כלומר שגם חבות המס שיש השנה בגין השקעות עבר תיספר.

עידו סופר: מי יקבל מזה הטבה?

עידו סופר: עזבי רגע את הקדימה.

עידו סופר: קדימה כמובן יש לזה היגיון.

משה גפני: אני גיבשתי עמדה.

משה גפני: הייתה לנו התייעצות סיעתית.

משה גפני: ניר ברקת, בבקשה.

ניר ברקת: אם המוטיבציה היא לעודד צמיחה, וזו מוטיבציה נכונה, אז אני חושב שלא צריך לעשות הבחנה אם העסקים הרוויחו או לא הרוויחו.

עידו סופר: זו לא ההבחנה.

ניר ברקת: לכן אני טוען שאתה צריך להסתכל על כל הענפים.

ניר ברקת: אין הבדל אם העסק הצליח יותר או פחות לטובת הצמיחה.

ניר ברקת: אני מעריך שמספר מצומצם של עסקים, לא כזעקתה, יכול להיות שכן עשו השקעות במהלך השנה האחרונה, אני מכיר כמה כאלה.

ניר ברקת: השאלה אם אתה רוצה לעזור גם להם לצאת מהר יותר מן המשבר.

ניר ברקת: זה היינו הך.

ניר ברקת: אם המטרה היא לעודד צמיחה לא צריך לעשות שום הבחנה בין עסק שהרוויח לעסק שהפסיד, ולחליפין ללכת קצת אחורה לתקופת המשבר זה לאותת ולומר: חברים, אם היה לכם קשה ובכל זאת עשיתם רכישה בתקופה הזאת נקל עליכם כי אנחנו רוצים לעודד צמיחה.

ניר ברקת: מבחינתי אם המטרה היא עידוד צמיחה לא צריך לעשות שום הבחנה, וצריך ללכת אחורה מתחילת תקופת המשבר, כולל השנה.

עידו סופר: חבר הכנסת ברקת, ממתי צמיחה היא דבר רטרואקטיבי?

עידו סופר: אני לא מצליח להבין.

משה גפני: הייתה אצלנו התייעצות סיעתית.

משה גפני: אנחנו לא נסכים – תחליטו עכשיו, ואם תרצו תמשכו את התקנות – לא נסכים שבמסחר ושירותים לא יהיה לחצי שנה, לא נסכים.

משה גפני: אאפשר לכם להתייחס, הכול בסדר.

ינון אזולאי: גפני, גם קרובי משפחה.

אופיר כץ: אמרת שהרוב במסחר ינצלו את זה בהקדם.

משה גפני: קודם כול נדבר על העיקרון.

עידו סופר: צריך להוריד את התעשייה - - -

משה גפני: לא להוריד כלום.

אופיר כץ: לא מורידים.

אופיר כץ: יש היגיון בזה שבתעשייה יהיה יותר.

משה גפני: עכשיו אני מדבר על התייעצות סיעתית, אני לא מדבר עכשיו על דברים הגיוניים.

משה גפני: הגיוניים – זה אתם.

משה גפני: אנחנו מכירים את השפה שלכם, וזה בסדר גמור.

משה גפני: לו אני הייתי במקומכם יכול להיות שגם אני הייתי מדבר כך.

משה גפני: אנחנו לא נסכים לעניין הזה.

משה גפני: אמרה אוסנת מארק נכון, מסחר ושירותים הם מי שהכי הרבה משתמש בעניין הזה, לו אנחנו הכי הרבה רוצים לעזור.

משה גפני: התעשייה – תשעה חודשים.

משה גפני: אנחנו לא מתווכחים אתכם, אחורה, קדימה.

משה גפני: אבל יש דבר שלא נסכים: לא נסכים שלמסחר ושירותים יהיה שלושה חודשים.

משה גפני: אנחנו דורשים חצי שנה.

משה גפני: אם אתם לא יכולים לעשות את זה תמשכו את התקנות.

משה גפני: חצי שנה.

משה גפני: זו ההחלטה שלנו.

עידו סופר: עמדנו המקצועית היא שמדובר בטעות.

משה גפני: אני גם מקצוען.

עידו סופר: ללא קשר לעמדתנו המקצועית, חוק-היסוד לא מאפשר את הדבר הזה.

אוסנת הילה מארק: למה אתה סתם אומר את זה?

ינון אזולאי: אם תצטרך לפתוח את התקציב תבוא אלינו.

עידו סופר: חברת הכנסת מארק, אסביר לך למה אני סתם אומר את זה.

עידו סופר: חוק-היסוד מקצה 2 מיליארד שקלים לדבר הזה.

עידו סופר: מה שעשינו: היה חצי שנה.

עידו סופר: העלינו את התעשייה - - -

אוסנת הילה מארק: תבין, אין לך כזה הפרש דרמטי.

אופיר כץ: יש פה סתירה.

אופיר כץ: אתה אמרת שלא צריכים את זה מאחר והם משתמשים בזה בהקדם, אז לפי מה שאתה אמרת, כמה כבר ישתמשו בזה אחרי שלושה חודשים?

עידו סופר: חבר הכנסת כץ, אני מסביר.

עידו סופר: מי שעשה את התמחיר הזה זה שני גורמים: הראשון, מי שאחראי על ההכנסות באגף הכלכלן הראשי, והשני, מי שאחראי על הנושא הזה אצל מירי סביון.

עידו סופר: זה תחשיב מורכב מאוד.

עידו סופר: מה שקורה הוא הדבר הבא: יש לך חצי שנה רוחבית לכולם.

עידו סופר: התעשייה היא פחות או יותר 50% מן ההשקעות.

עידו סופר: בכל חודש שהעלינו לתעשייה הורדנו לשאר הגורמים.

עידו סופר: לדעתנו הדבר הזה נכון.

עידו סופר: ההורדה הזאת ל-3 חודשים וההעלאה ל-9 חודשים יאפשרו את ההשקעות המיטביות במשק.

משה גפני: אתה חוזר על עצמך.

משה גפני: עם כל הכבוד, הבנו את זה.

עידו סופר: ככל שהוועדה לא מסכימה לאשר את הדבר הזה צריך יהיה לבצע שינוי בצורה מאוזנת, אחרת לא ניתן לאשר את הדבר הזה.

מירי סביון: אני רוצה להסביר משהו לגבי ענפי המסחר והשירותים וגם לגבי המהות של החקיקה.

מירי סביון: המהות של החקיקה, כפי שעידו סופר אמר, היא לעודד השקעות מכאן ואילך כדי לעודד צמיחה מרגע שהתקנות האלה התחילו להתפרסם ודובר עליהן, לעודד השקעות כדי לעודד את הצמיחה של המשק בתקופה הקשה הזאת, לעודד את ההשקעות מכאן ואילך.

מירי סביון: לגבי ענפי המסחר והשירותים – ולכן גם מבחינת

מירי סביון: כם יש חשיבות לזה שתקופת ההחלה לא תהיה בלתי מוגבלת – כשאנחנו מדברים על ציוד שנרכש – אוסנת מארק, אני חושבת שכדאי שגם את תקשיבי, אני משתדלת להתייחס גם לדברים שהעלית.

מירי סביון: באמת זה דבר שאנחנו מאמינים בו מבחינה מקצועית.

מירי סביון: בענפי המסחר והשירותים כשקונים ציוד כדוגמת ריהוט למסעדה או מחשבים ניידים או נייחים, זה ציוד שאפשר להעמיד אותו להפעלה באופן מידי.

מירי סביון: גם מבחינתנו היינו רוצים שהעסקים יקנו את הציוד עכשיו ויפעילו אותו מיד.

מירי סביון: זאת הכוונה, שהם יתחילו לעבוד.

אוסנת הילה מארק: להיפך, את סותרת את עצמך.

אוסנת הילה מארק: מי ישתמש בשלושה החודשים?

אוסנת הילה מארק: כמה יהיו כאלה שישתמשו בעתיד?

אוסנת הילה מארק: זה מספר קטן, זה לא הרבה כסף.

מירי סביון: תני לי לסיים, אנסה לסיים את המשפטים שלי.

מירי סביון: אין פה כוונה שהעסקים ירכשו עכשיו למלאי כדי להפוך את התקנות האלה לתכנון מס.

מירי סביון: הכוונה שלנו היא שהעסקים ירכשו כמה שיותר מהר את הנכסים שהם התכוונו לרכוש, נעזור להם קצת במובן הזה שהם יקבלו את מגן המס מוקדם יותר, ומיד יתחילו להפעיל אותם כדי להגדיל את הפעילות של המשק.

מירי סביון: אין פה כוונה שעכשיו אנשים יעשו תכנוני מס.

אוסנת הילה מארק: איזה תכנוני מס אנשים יעשו בשנה הזו?

אוסנת הילה מארק: אנשים הפסידו כסף.

מירי סביון: הרעיון הוא להגדיל את העסקים ולהתחיל להזיז את המשק.

אוסנת הילה מארק: מה שאת אומרת על תכנוני המס הוא באמת לא רלוונטי.

אוסנת הילה מארק: אם אנשים היו מרוויחים כסף השנה אני מסכימה איתך שהיינו מדברים על תכנוני מס.

אוסנת הילה מארק: אין שום תכנוני מס.

אוסנת הילה מארק: אנשים מתרסקים, אין להם את הכוח הזה.

מירי סביון: יש להם כאן משך זמן לקנות את הציוד.

מירי סביון: אין פה בעיה אמיתית.

ינון אזולאי: תמצאו פתרון ל-2 מיליארד שקל.

משה גפני: אני רוצה לדעת, אם נקבע למסחר ושירותים חצי שנה, האם אתם תמשכו את התקנות?

משה גפני: מה התשובה?

גיא גולדמן: התשובה היא שאין מקור תקציבי.

גיא גולדמן: אבל אני רוצה להעמיד דברים על דיוקם.

משה גפני: אז אין מקור תקציבי.

ניר ברקת: לגבי המקור התקציבי – אני חולק עליך.

ניר ברקת: זה לא משחק סכום אפס.

ניר ברקת: אם אתה מוריד מיסוי לטובת העניין בפחת מואץ יש תרחיש שהיקפי ההכנסות יגדלו.

עידו סופר: התשובה היא שהעלות המוערכת של הדבר הזה היא 300 מיליון שקלים.

עידו סופר: אין לכך מקור תקציבי ולפיכך לא ניתן לקבל - - -

ינון אזולאי: אני לא זוכר מי היה פה ממשרד האוצר בשבוע שעבר שאמר שבדרך כלל לוקחים מקדם.

ינון אזולאי: לא לוקחים בדיוק על הסכום אלא לוקחים מקדם.

ינון אזולאי: למה החרגתם קרובי משפחה?

ינון אזולאי: עידו אומר: אם אתם לא רוצים לאשר אז אל תאשרו.

ינון אזולאי: מה, אתה מאיים עלינו?

ינון אזולאי: אם זה לא יהיה לחצי שנה לא עושים, הכול בסדר.

ינון אזולאי: ידעתם למצוא את ה-2 מיליארד, תדעו למצוא את ה-300 מיליון האלה.

ניר ברקת: לא בטוח שזה 300 מיליון - - -

ינון אזולאי: הרי ממילא אתם לא נותנים כסף, אתם נותנים פה רק הלוואה.

ינון אזולאי: אתם עושים אחיזת עיניים.

משה גפני: בבקשה, גיא גולדמן.

גיא גולדמן: בתקנות מדובר על 30 ביוני או על שלושה חודשים מיום הרכישה, לפי המאוחר.

גיא גולדמן: כלומר מי שרוכש את הנכס ב-1 בנובמבר למשל, עוד פחות משבועיים, יהיה רשאי לקבל את ההטבה אם הוא משתמש עד 30 ביוני, שזה שמונה חודשים, לא שלושה חודשים.

משה גפני: מאיפה הכסף?

גיא גולדמן: לא, זה נמצא בתקנות.

משה גפני: בתקנות איפה מצאתם את הכסף?

גיא גולדמן: יש אמירה לא נכונה, שמדובר על שלושה חודשים אבסולוטית מיום הרכישה.

גיא גולדמן: לא.

גיא גולדמן: יש שמונה חודשים.

גיא גולדמן: אם האוכלוסייה הזאת רוכשת ב-1 בנובמבר היא תקבל עד 30 ביוני.

גיא גולדמן: מי שקנה ב-29 ביוני 2021 יקבל שלושה חודשים.

אוסנת הילה מארק: אם יש לך כסף לשמונה חודשים למה לא יהיה לך כסף לחצי שנה?

גיא גולדמן: יש פה טונים גבוהים, מדברים על אפליה.

גיא גולדמן: אני רוצה להזכיר שבמתווה המקורי שפורסם בתזכיר לא היו מסחר ושירותים בכלל, לא רק לתקופה קצרה.

אוסנת הילה מארק: אבל עכשיו תיקנו את זה.

ינון אזולאי: גיא, כשייגמר לך הכסף תבוא לפה.

ינון אזולאי: אתה יודע שזה לא כך, אתה יודע שאתם לא מנצלים את הכול.

ינון אזולאי: 6 מיליארד שקל לעידוד תעסוקה – ניצלתם 2 מיליארד.

ינון אזולאי: אז על מה אתם באים אלינו כל פעם עם המספרים האלה?

משה גפני: ינון, הוויכוח מסתיים.

משה גפני: הבנו.

גיא גולדמן: כדי להביא מהלך מהיר אימצנו את המודל של 2008.

גיא גולדמן: יש טענות שאנחנו לא יודעים מה אנחנו עושים.

גיא גולדמן: הוועדה הזאת אישרה את המתווה של 2008 בלי מסחר, בלי שירותים, רק תעשייה, ולא לתקופה של שלושה חודשים ותשעה חודשים.

גיא גולדמן: היינו פה ב-26 באוגוסט - - -

אופיר כץ: אתה מכיר את ההבדל הקטן בין 2008 ובין היום?

גיא גולדמן: אני מכיר.

אופיר כץ: נשמע שלא.

אופיר כץ: זה לא תקופה קצת אחרת?

גיא גולדמן: אני יודע מה עושים בעולם עם הצעדים האלה ומה מקובל לעשות.

גיא גולדמן: הצעדים האלה נועדו לעודד את ההשקעה, כפי שעידו סופר אמר.

גיא גולדמן: הוא הסביר את ההבדל, מה קורה כשמזמינים מכונה.

אוסנת הילה מארק: על מה אתה מדבר?

אוסנת הילה מארק: שם נותנים פחת מואץ ביום הראשון.

אוסנת הילה מארק: מכירים להם בהוצאות שלהם.

משה גפני: רבותי, הוויכוח הסתיים.

משה גפני: אני מבקש שתקראו את התקנות, עם זה שבמקום שלושה חודשים יהיה חצי שנה, בבקשה.

משה גפני: אם אתם לא רוצים, תמשכו את התקנות, אין לי בעיה.

עידו סופר: אנחנו לא יכולים.

עידו סופר: לא נאפשר את השינוי הזה.

עידו סופר: אם יש הצעה שמאזנת את זה תקציבית נהיה מוכנים לכך.

משה גפני: אז תתווכחו על התקציבים.

משה גפני: אם זה לא אפשרי אז תמשכו את התקנות.

משה גפני: אני מבקש חצי שנה, כל חברי הוועדה מבקשים.

מיקי לוי: יש לכם איזו הצעה אחרת?

אוסנת הילה מארק: מה שאתה עושה עכשיו, אתה דופק את כל העסקים, אתה הופך את כל העסקים לבני ערובה בשביל שלושה חודשים.

גיא גולדמן: יש הצעה אחרת.

גיא גולדמן: הוועדה מדברת על שוויון.

גיא גולדמן: יש לנו הצעה שמובילה לשוויון: לעשות לכולם הסדר רחב ל-30 ביוני או חצי שנה, לפי המאוחר.

גיא גולדמן: שישה חודשים.

גיא גולדמן: זה דבר שאין לו מניעה.

משה גפני: תודה רבה, אני מודה לכם.

משה גפני: חבל רק שאתם לא אומרים את זה בהתחלה אלא בסוף.

משה גפני: למה אתם לא אומרים שהבעיה שלכם היא כסף?

משה גפני: תגידו שזאת הבעיה.

משה גפני: אנחנו לא יכולים לתת יד - - -

גיא גולדמן: מבחינת מדיניות, מבחינה מקצועית - - -

משה גפני: גיא, אני לא רוצה, מספיק.

משה גפני: הבנו.

מיקי לוי: גפני, יש איזון מה בדברים שלו.

משה גפני: אז אתה מוריד לתעשייה.

משה גפני: לתעשייה זה תשעה חודשים ואתה מוריד להם.

גיא גולדמן: אני מבהיר את דבריי.

גיא גולדמן: מבחינה מקצועית, מבחינת המדיניות אנחנו מתנגדים לזה.

גיא גולדמן: אתה שואל על מניעה.

גיא גולדמן: מבחינת מקור תקציבי לזה אין מניעה, לחצי שנה הסדר שווה לכולם, כולל התעשייה.

משה גפני: שאני אסכים לזה?

גיא גולדמן: זה תלוי בך.

משה גפני: אם זה תלוי בי אני לא מסכים.

ינון אזולאי: אבל זה מה שהם עשו גם קודם, הורידו מפה והעבירו לקטנים.

ינון אזולאי: פעמיים רוצים לעשות את זה.

ינון אזולאי: כבר הורדתם פעם אחת, פה הורדתם פעם אחת לעסקים הקטנים.

ינון אזולאי: אנחנו רוצים להכות בהם עוד פעם?

אופיר כץ: אם בתעשייה צריכים יותר זמן ובמסחר צריכים פחות זמן אז איך זה מתאזן מבחינת כסף?

גיא גולדמן: אנחנו מתנגדים לזה, אמרנו.

עידו סופר: זה בסוף המצב, עם התוצאה המאוזנת שאתם מבקשים.

משה גפני: אני מבקש את ההקשבה של כל חברי הכנסת.

משה גפני: אנחנו לא יכולים להשאיר את זה בצורה הזאת.

משה גפני: זאת העמדה של כולם.

משה גפני: אני מציע שהם יחזרו למשרד, שהם יחזרו לשר ויגידו שאנחנו עומדים על זה שלמסחר יהיו שישה חודשים.

משה גפני: אם יש בעיה תקציבית, שיביאו, אנחנו נאשר גם את התוספת.

ינון אזולאי: וגם את נושא קרובי המשפחה שהורידו אותו, זה חשוב מאוד.

משה גפני: כן, קרובי משפחה גם כן.

אופיר כץ: אתה רוצה לקבוע לשעה מסוימת?

משה גפני: רבותי וגברתי, אנחנו עומדים על העניין הזה.

משה גפני: גם לנו יש מה לומר, ובכלל אחרי רבים להטות.

משה גפני: אתם רק שלושה, נציגי הממשלה, ואנחנו פה רבים מחברי הכנסת, אנחנו יותר מכם.

משה גפני: אז אפילו שאתם יותר חכמים מאיתנו אבל החשיבה של כולנו עולה בעניין הזה.

משה גפני: אני לא אצביע על שלושה חודשים, על אפליה כזאת, שהיא אפליה.

משה גפני: אם באמת לא משתמשים בזה אז לא משתמשים ולא צריך את הכסף.

משה גפני: אני מבקש, אם תחזרו למשרד ותביאו את ההסכמה לגבי שישה חודשים אני מיד אצביע בלי דיון.

משה גפני: אם זה לא יהיה המצב אז אנחנו נחליט מה אנחנו עושים.

משה גפני: אנחנו לא נצביע על זה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: הישיבה נעולה.