ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 23, פרוטוקול מספר 74, 2020-11-02 11:30

דוד ביטן: שלום.

דוד ביטן: הנושא, ביקור משפחות של עולים בתקופה של הקורונה, שלא מאפשרים להם.

דוד ביטן: יש לנו פה בקשה גם של תמר זנדברג, גם של יוראי להב הרצנו, וכמובן שמיכל וונש שגם הגישה, לא בכתב, אבל בלבלה לי את המוח על זה כל הזמן.

דוד ביטן: אני אתן לכם, כל אחד להציג את הנושא.

דוד ביטן: כל אחד שיציג מה שיש לו לומר ואחר כך אנחנו ממשיכים.

מיכל וונש: אדוני היושב ראש, קודם כל אתה יודע שאנחנו מתעסקים בזה כבר תקופה ארוכה, חודשים למעשה, וכל פעם אנחנו מצליחים להרחיב את הקריטריונים עוד קצת ועוד קצת.

מיכל וונש: הרחבנו לחיילים בודדים ואז לבנות שירות ואז למי שיולדים בארץ והסבים והסבתות מגיעים לראות את התינוקות הללו.

מיכל וונש: עכשיו אנחנו במין משבר מתגלגל וכל המקרים החריגים הללו, המקרים ההומניטריים החריגים הללו, הפכו לים של בקשות, הקונסוליות קורסות וגם אין שום היגיון, פשוט אין היגיון מסדר מאחורי הדברים.

מיכל וונש: אז כל ההחרגות וכל החריגים, ויש עכשיו 20 קריטריונים, דומני, ועדיין אף אחד לא יודע אם הוא יכול או לא יכול לבוא לבקר משפחה מקרבה ראשונה ובני בנות זוג במדינת ישראל.

מיכל וונש: מדינות אחרות כבר יצרו מדיניות ברורה, חייבת להיות מדיניות ברורה ושקופה ולכך אפשר להוסיף גם מקרים חריגים, אבל העובדה שאנחנו כל פעם מוסיפים עוד קריטריון וגונבים עוד קצת כשאנחנו במשבר מתארך אנחנו לא יכולים לומר לאנשים לא לראות משפחה מקרבה ראשונה שנה, שנתיים, שלוש שנים, בני ובנות זוג, שנה, שנתיים.

מיכל וונש: אנחנו לא יודעים לכמה זמן אנחנו הולכים עם המצב הזה.

דוד ביטן: מה זה שנה, שנתיים?

מיכל וונש: אנחנו לא יודעים לכמה זמן זה יקרה, אדוני היושב ראש.

דוד ביטן: לפני הקורונה הם יכלו לבוא מתי שהם רוצים.

מיכל וונש: אבל עכשיו הם לא יכולים כבר ממרץ.

דוד ביטן: המילים שנה-שנתיים לא מקובלות, יכלו לבוא, מישהו מנע מהם?

מיכל וונש: לא, אדוני היושב ראש, התחלנו במרץ ואנחנו לא יודעים עד מתי זה יתמשך, לזה כוונתי.

דוד ביטן: לא, בואו לא ננפח את הבעיה מעבר.

מיכל וונש: אני לא חושבת שזה מנפח את הבעיה.

דוד ביטן: אנחנו בתקופת הקורונה יש בעיה, זה נכון.

מיכל וונש: אבל, אדוני היושב ראש, חייבת להיות מדיניות - - -

דוד ביטן: מה שהיה לפני שלוש שנים זו בעיה שלהם.

מיכל וונש: אני לא מדברת על לפני, אני מדברת פרוספקטיבית, אנחנו לא יודעים כמה זמן המצב הזה מתמשך.

מיכל וונש: ואני אומר עוד דבר, אני הגשתי שאילתה במליאה לשר הפנים, מתי תהיה מדיניות, התשובה הייתה לא תהיה מדיניות, וזה לא יכול להיות.

דוד ביטן: לא.

דוד ביטן: בסדר, אני אעדכן אתכם.

דוד ביטן: בבקשה, תמר.

תמר זנדברג: תודה, אדוני היושב ראש.

תמר זנדברג: אני רוצה רגע לחדד את הבעיה.

תמר זנדברג: הגבולות בכל העולם ובאופנים משתנים סגורים מאז חודש מרץ ולא צפויים להיפתח באופן רגיל כשנה-שנתיים.

תמר זנדברג: מפה השנה-שנתיים הזה.

תמר זנדברג: בואו נבין למה זה משליך.

תמר זנדברג: כאשר הגבולות פתוחים, עד לפני חודש מרץ, בעולם שכולנו מכירים, אנשים נוסעים ממדינה למדינה עם ויזת תייר, לא משנה מי הם, אם הם עולים חדשים, אם הם משפחה, אם הם בני זוג, הם מסתובבים להם בעולם באופן חופשי, עם דרכון, עם ויזת תייר וזה הכול ואף אחד לא שואל אותם מי אתם ומה אתם עושים ולמה אתם באים.

תמר זנדברג: בעולם הקורונה הכול נסגר ופה יש מגבלות מיוחדות ויש קריטריונים וכאן יש בעיה.

תמר זנדברג: אנחנו טיפלנו, חלק מאלה שיושבים כאן, במשפחות, משפחות נשואות עם ילדים שמה לעשות, אחד מבני הזוג ישראלי והשני לא, ואם הם לא נשואים ברבנות, אם הם נשואים במדינה אחרת או שהם לא נשואים בכלל, כלומר הם ידועים בציבור, פתאום מפרידים בין משפחות.

תמר זנדברג: יש לי מקרים של משפחות ששבעה ושישה ושמונה חודשים אמא לא ראתה את הילדים שלה, הקטנים גם, בגלל שההורים לא נשואים.

דוד ביטן: כשהאמא למשל היא לא ישראלית?

תמר זנדברג: כן, למרות שההורים חיים ביחד ומשק בית רגיל לכל דבר.

דוד ביטן: איך הם חיים ביחד אם היא נמצאת במקום - - -

תמר זנדברג: אז או שהם מחלקים את חייהם, חלק פה וחלק שם.

דוד ביטן: אלה לא חיים ממש ביחד.

תמר זנדברג: למה?

תמר זנדברג: יש לי עכשיו מקרה של משפחה שגרים שלושה חודשים בישראל, שלושה חודשים בחו"ל, האבא והאישה ביחד.

יבגני סובה: יש הרבה כאלה.

תמר זנדברג: הגבר ישראלי, האמא לא.

תמר זנדברג: עכשיו הם לא יכולים, כי גם שם סגור וגם פה סגור ואין להם איך לגור ביחד.

תמר זנדברג: לדוגמה.

תמר זנדברג: אבל זה אני עכשיו שמה בצד, נושא הדיון שלנו כאן זה עולים חדשים.

תמר זנדברג: מדינת ישראל מתברכת, יש לה דבר ייחודי, מדיניות הגירה ייחודית מכל העולם, שיש כאן אנשים יהודים שבחרו לעלות לארץ ועולים כל הזמן, כל שנה עולים יהודים, מצרפת, מקנדה, מארצות הברית, מרוסיה, ממדינות מזרח אירופה, מבלגיה, מכל מקום בעולם, ומה לעשות?

תמר זנדברג: לאנשים האלה יש משפחות, קרובי משפחה, הורים, אחים, סבא וסבתא, שלא בחרו לעלות.

תמר זנדברג: אין מה לעשות, אנחנו לא מכריחים, אין כפייה של כל היהודים לבוא.

תמר זנדברג: עכשיו נוצר מצב שהעולים האלה נמצאים פה, חלקם שנה או שנתיים או שלוש, עולים חדשים צעירים, בישראל יש הרבה תוכניות שמעודדות אנשים צעירים לבוא, והאנשים האלה לא רגילים לא לראות את ההורים שלהם כל כך הרבה זמן.

תמר זנדברג: עכשיו פה נכנסות מגבלות הקורונה.

תמר זנדברג: צריך להבין משהו, האנשים האלה בעצם הם שווה ערך לתיירים, כלומר הם לא עולים חדשים, הם לא רוצים להתאזרח, הם לא בהליך מדורג.

דוד ביטן: הם באים לבקר.

תמר זנדברג: הם לא מבקשים מעמד, אין צורך בבדיקת יהדות או לא יהדות.

דוד ביטן: אז את רוצה לדבר רק על העולים החדשים?

תמר זנדברג: בדיוק.

דוד ביטן: על דברים אחרים לא?

תמר זנדברג: אני מתייחסת לכל הקטגוריה של אנשים שיש להם סיבה לבוא לבקר, סיבה משפחתית, משפחה, משפחה של עולים, לוויה, חתונה, כל הדברים האלה.

דוד ביטן: אבל לכולנו יש משפחות בחו"ל, אז מה?

דוד ביטן: אז אם ככה נפתח את השמים לגמרי.

יבגני סובה: לא, מקרבה ראשונה.

יבגני סובה: דוד, מקרבה ראשונה.

מיכל וונש: לקנדה יש מדיניות שמשפחה מקרבה ראשונה יכולה להגיע.

דוד ביטן: לפתוח את השמים לגמרי?

תמר זנדברג: לא יודעת.

דוד ביטן: לא, אני שואל אותך.

יבגני סובה: מקרבה ראשונה.

יבגני סובה: אמא, אבא, אח, אחות.

יבגני סובה: זה מאוד חשוב.

תמר זנדברג: בדיוק.

תמר זנדברג: אני חושבת שאפשר בהחלט לגבש איזה שהוא מתווה, מקרבה ראשונה, משפחה של עולים, מסיבות הומניטריות, של לוויה, של חתונה.

יבגני סובה: לא, לוויה כבר יש.

מיכל וונש: זה כבר שם, הקריטריונים כבר נמצאים.

יבגני סובה: תמי, אישור ללוויה קיים.

תמר זנדברג: חברים, יש בעיות עם זה.

תמר זנדברג: אני אומרת לכם, כמישהי שמקבלת המון המון פניות, יש המון בעיות.

דוד ביטן: איך?

דוד ביטן: אבל לוויה זה בתוך הקריטריונים.

יבגני סובה: לוויה כן, מותר, אבל זה לוקח זמן, כי אתה לא יכול מהיום למחר - - -

מיכל וונש: אני רק רוצה לחדד.

מיכל וונש: יש רשימה של קריטריונים ועושים פה לילות כימים במשרד החוץ, הקריטריונים נכנסים בפועל, אין בעיה, בריתות והלוויות וגם חתונות, ובסופו של דבר המקרים החריגים הם מה שנקרא מקרים הומניטריים.

מיכל וונש: יש לי מאות פניות של אנשים שנמצאים פה לבד והמצוקה הנפשית של להיות פה לבד, אני מתחברת למה שתמר אמרה, ומתוך הדבר הזה צריך - - -

דוד ביטן: אבל ברגע שנעשה נוהל זה כבר לא יהיה חריג.

מיכל וונש: אתה בדיוק צודק, אדוני היושב ראש, בגלל זה צריך מדיניות.

מיכל וונש: זאת אומרת אי אפשר להמשיך להרחיב עוד קריטריון ועוד קריטריון ללא מדיניות.

תמר זנדברג: משפט אחרון.

תמר זנדברג: מהניסיון שלי אני רוצה לציין שלושה משרדים וכל אחד מה הבעיות שלו.

תמר זנדברג: משרד החוץ עוזר, באמת אני עובדת מול משרד החוץ, מול הקונסוליות, אבל הקונסוליות סגורות בגלל הקורונה.

דוד ביטן: אנחנו מודעים לבעיה הזאת.

תמר זנדברג: לכן המצב הזה מביא לבירוקרטיות הזויות של אנשים שעומדים מחוץ לקונסוליה בכל מיני מקומות בעולם ואומרים להם אולי יכניסו אתכם, אולי לא, אין עם מי לדבר, יש עם מי לדבר.

תמר זנדברג: זו בעיה אחת.

יבגני סובה: הם עובדים.

יבגני סובה: לא במתכונת מלאה, אבל הם עובדים.

תמר זנדברג: בעיה שנייה, משרד הפנים.

תמר זנדברג: משרד הפנים, כשמו כן הוא, הוא אחראי על ההתאזרחות ועל הכניסה בימי שגרה.

תמר זנדברג: כל מי שהוא רואה בא הוא ישר חושד שיש פה מקרה של התאזרחות או השתקעות.

תמר זנדברג: אני יכולה להבין את זה, אבל, שוב, תבינו, מדובר באנשים שבמצב אחר הם היו בוויזת תייר, משרד הפנים לא היה מסתכל עליהם בכלל, לא היה מתעסק איתם, ושם הם נתקעים.

תמר זנדברג: והשלישי והאחרון זה משרד הבריאות, זה המשרד פה מכתיב את כל חיינו ואת כל הקריטריונים בחודשים האחרונים.

תמר זנדברג: משרד הבריאות, מבחינתו אין מניעה שהאנשים האלה ייכנסו.

תמר זנדברג: הם לא מוקד הדבקה, מדובר במספרים לא גדולים, משרד הבריאות חוזר ואומר שאין מניעה.

תמר זנדברג: לכן אני חושבת שכל מה שצריך, באמת כמו שאמרת, אדוני היושב ראש, זה פשוט לגבש קריטריונים ולפי הקריטריונים האלה לעבוד וזה הכול.

תמר זנדברג: תודה.

דוד ביטן: טוב.

דוד ביטן: בבקשה, יוראי.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה, אדוני היושב ראש, על קיום הדיון, זה דיון שבעיניי הוא מאוד חשוב.

יוראי להב-הרצנו: אני רוצה להתייחס מנקודת הראות של העולים.

יוראי להב-הרצנו: העולים הגיעו לישראל, מאות אלפים מהם מתוך ציונות ואהבת המדינה והארץ ואנחנו דנים אותם בתקופת הקורונה, אדוני היושב ראש, לבדידות קיצונית.

יוראי להב-הרצנו: הם נמצאים פה בלי עורף משפחתי, בלי חברים, כלואים בין קירות הבתים שבהם הם גרים, בלי שאף אחד יכול ללכת ולבקר אותם.

יוראי להב-הרצנו: גם בתקופת הסגר, אדוני היושב ראש, - - -

דוד ביטן: אתה מדבר על כאלה שהם בודדים.

יוראי להב-הרצנו: רוב העולים החדשים הם בלי עורף משפחתי, רוב המשפחות שלהם נמצאות בחו"ל.

יוראי להב-הרצנו: אדוני, יש עשרות אלפי - - -

דוד ביטן: אי אפשר להגיד שרוב העולים הם בודדים, יש כאלה שיש להם משפחות בארץ.

יוראי להב-הרצנו: ויש גם כאלה הרבה מאוד, במיוחד חבר'ה צעירים, שעלו לפה מתוך ציונות והמשפחות שלהם בחו"ל, אין להם פה עורף משפחתי, אין להם פה חברים.

יוראי להב-הרצנו: בתקופת הסגר.

יוראי להב-הרצנו: אחותי ברוך ה' גרה פחות מקילומטר ממני, ראיתי אותה ואת האחיין החמוד שלי כמעט על בסיס יומי.

יוראי להב-הרצנו: הם באו מתחת לבית שלי, ירדתי למטה, במרחק שני מטר, ודיברנו והתראינו.

יוראי להב-הרצנו: ברגע שאין לך את העורף המשפחתי ואת החברים ואת הסביבה ואת התמיכה אתה לבד.

יוראי להב-הרצנו: ואני שואל את עצמי האם אנחנו רוצים שאותם עולים שבחרו בארץ ישראל, להגיע לכאן ולקבוע כאן את הבית שלהם, האם כך נראה בית?

יוראי להב-הרצנו: בדידות קיצונית היא לא בית, היעדר תמיכה משפחתית וחברים זה לא בית, ומדובר פה על חודשים על גבי חודשים.

יוראי להב-הרצנו: אדוני, אני יושב בוועדת קורונה וכמעט בכל ישיבה אנחנו תופסים את הראש ומורטים את השערות בגלל שאין היגיון בהרבה מאוד מהתקנות.

דוד ביטן: איזה שערות אתה מורט?

יוראי להב-הרצנו: בגלל שאין ספרים הייתי צריך למרוט באמצעות מכונה בבית.

יוראי להב-הרצנו: אבל פה אין היגיון.

יוראי להב-הרצנו: אדוני יושב הראש, ברור שיש קורונה וברור שהיא מסוכנת, אבל אפשר, כמו שאמרת בתחילת הדיון, לייצר נוהל ברור, שיאפשר לנו לקבל לכאן את קרובי המשפחה מהדרגה הראשונה של אותם אנשים שיגיעו לכאן תוך שמירה על נוהלי משרד הבריאות ושמירה על בריאות הציבור, אבל לאפשר לקרובי המשפחה הראשונים של אותם עולים להגיע לכאן ובעצם לייצר שוויון.

יוראי להב-הרצנו: הם אזרחים ישראליים מתוך בחירה מלאה, הם נטשו את עולמם והגיעו לכאן מתוך אהבת הארץ והמדינה ואנחנו צריכים - - -

מיכל וונש: אני מזמינה אותך לכל הדיונים שלנו, אתה כזה נלהב על העולים החדשים.

יוראי להב-הרצנו: לא, כי יש הרבה מאוד סיפורים שאני שמעתי, של חבר'ה צעירים - - -

מיכל וונש: אנחנו מדברים על זה כל כך הרבה, יוראי.

יוראי להב-הרצנו: שנמצאים פה ממש לבד, נקלעו למצבים נפשיים, חברת הכנסת מיכל קוטלר, כמו שאמרת, קטסטרופה.

יוראי להב-הרצנו: זה לא מחויב המציאות, אפשר לפתור את זה בצורה ברורה, ביצירת נהלים קלים.

יוראי להב-הרצנו: ואני אומר שוב, אני שמח שזה נמצא באכסניה שלך, אדוני היושב ראש, כי אתה יודע לעמוד על שלך ולהגיד למשרדי הממשלה: זה לא הגיוני, אני מבקש שתנסחו נהלים.

דוד ביטן: אני ישבתי אתמול, אנחנו יכולים לעשות משהו, אבל כמובן באופן סביר.

יוראי להב-הרצנו: הם בחרו לקבוע את ביתם כאן, זה הבית שלהם, אנחנו צריכים לוודא שיש להם זכויות של בני בית וזכויות של בני בית זה שהם לא יהיו לבד.

דוד ביטן: אבל אנחנו לא רוצים ליצור מצב שכל הישראלים יגידו שהם צריכים איזה מישהו שיבוא אליהם, לכן צריך לקבוע קריטריונים.

יוראי להב-הרצנו: יש הגדרה בחוק של עולה חדש, אני לא עולה חדש.

דוד ביטן: אתה יודע שהישראלים אוהבים ל- - -

יוראי להב-הרצנו: אבל יש הגדרה של מיהו עולה חדש.

שלומית אבינח: עשר שנים, אז מה?

דוד ביטן: עשר שנים זה לא עולה.

דוד ביטן: מה זה הגדרה?

דוד ביטן: אין הגדרה.

דוד ביטן: בכל חוק יש הגדרה אחרת לעולים.

יבגני סובה: תיכף אני אתן הצעות פרקטיות.

יוראי להב-הרצנו: דוד, אני גם לא מצליח להבין, במידה שמחייבים את אותו בן אדם בבידוד של 14 יום ומחתימים את אותו עולה על אחריות שהוא מבודד.

תמר זנדברג: מה יקרה אם הורים יבואו לבקר את הילדים שלהם אחרי - - -

דוד ביטן: בגלל הקורונה יש מדיניות לחסום את העניינים האלה.

יוראי להב-הרצנו: בוא נחריג.

דוד ביטן: לא יודע, טוב, רע, אני לא נכנס לזה.

מיכל וונש: אבל דוד, אין יותר סיבות בריאותיות יותר.

דוד ביטן: לכן אם אנחנו מדברים על עולים - - -

תמר זנדברג: ישראלים נוסעים לכל העולם, מחפשים איפה לצאת לנסוע סתם בשביל נופש, אז לבוא לבקר לא?

דוד ביטן: בסדר, מה אני יכול לעשות?

דוד ביטן: זו המדיניות של ישראל.

יוראי להב-הרצנו: נמצאת איתנו אנדראה.

דוד ביטן: לא, אל תיכנס לזה.

יוראי להב-הרצנו: אחרי זה היא תדבר, אבל חשוב לשמוע את העולים החדשים, לשמוע את המצוקה שלהם וגם להבין שאפשר להחריג, זה הגיוני להחריג וצריך להחריג.

דוד ביטן: תיכף אנחנו נבין מה אנחנו יכולים להחריג ומה לא.

תמר זנדברג: רוצים להחריג אנשי עסקים, רוצים להחריג תיירות, רוצים את כל העולם ואשתו להחריג, אבל משפחות לא?

יוראי להב-הרצנו: אברכים הגיעו לפה.

יוראי להב-הרצנו: 17,000 אברכים הגיעו לכאן.

יוראי להב-הרצנו: טוב מאוד, אז למה לא לעשות - - -

מיכל וונש: זה לא רק אברכים, אלה תלמידים שמגיעים לשנת – זה כל התוכניות של השנה, זה גם 'מסע' וגם נעל"ה.

דוד ביטן: זה לא נכון שהגיעו 17,000 אברכים, עזוב.

דוד ביטן: זה סיפורים, זה כולל את החבר'ה מהסוכנות.

מיכל וונש: לא כדאי לקחת את זה למקומות האלה, יוראי.

מיכל וונש: אנחנו עוסקים בזה חודשים.

תמר זנדברג: אם אלה של נעל"ה יחליטו לעלות אז מה נגיד להם?

תמר זנדברג: עכשיו עד שיהיה זה לא תראו את המשפחות שלכם?

מיכל וונש: לא, אגב, העלייה ממשיכה.

מיכל וונש: עוד פעם, זה בלבול.

יוראי להב-הרצנו: אני לא מתנגד לעלייה שלהם, אני רק אומר שאם נתתם להם בואו ניתן גם לאנשים אחרים כי זה מה שצודק.

תמר זנדברג: לא, אני אומרת יותר מזה, הם יעלו, נעל"ה יעלו ואז מה?

תמר זנדברג: יישארו פה לבד?

תמר זנדברג: לא יראו את המשפחות שלהם?

דוד ביטן: ברור שלא.

דוד ביטן: יש הבדל בין בודד, למשל חיילים בודדים שרצו לנסוע לחו"ל בתקופת הסגר טיפלנו בהם וכולם נסעו, יחד עם משרד הביטחון ומשרד התחבורה אישרנו להם.

תמר זנדברג: בסדר, אז גם פה.

דוד ביטן: אף אחד לא מתכוון שאנשים יישאר לבד.

תמר זנדברג: צריך להיכנס לשגרת חירום.

דוד ביטן: אבל לא רוצים שינצלו את זה על מנת שאנשים יגיעו לארץ בעוד כל הישראלים לא יכולים להביא בני משפחה לפה בתקופת הקורונה.

מיכל וונש: מה זה כל הישראלים לא יכולים?

מיכל וונש: מה זאת אומרת?

מיכל וונש: אבל אנחנו אומרים משפחה מקרבה ראשונה תוכל להגיע ארצה.

דוד ביטן: הם לא יכולים.

דוד ביטן: יש חסימה.

מיכל וונש: אני מבינה, אדוני היושב ראש, על זה אנחנו מדברים, על לייצר מדיניות, בדיוק על זה.

יבגני סובה: מיכל, תיכף נגיע לזה, בשביל זה התכנסנו.

דוד ביטן: לא, אנחנו לא באים עכשיו לתקן את העולם.

דוד ביטן: אני בעד מה שאמרה תמר, אנחנו נקבע איזה שהם קריטריונים שאנחנו מאמינים בהם.

מיכל וונש: בסדר גמור, תקרא לזה קריטריונים ולא מדיניות.

דוד ביטן: לדעתי מור-יוסף יקבל את הדברים האלה, אבל בצורה הגיונית.

דוד ביטן: עכשיו אנחנו נפתח את הכול, המדיניות היא לא לפתוח, אז אתם רוצים שאני אלחם בכל העולם שכן יפתחו?

דוד ביטן: לא, אבל נקבע קריטריונים לאנשים שכן יוכלו לבוא, נצמצם את הבעיה, זה כן.

דוד ביטן: אני חושב שתפסת מרובה לא תפסת, עדיף לגמור את זה בצורה כזו.

יבגני סובה: קודם כל תודה רבה, אדוני היושב ראש, על הדיון הזה, זה דיון חשוב, אני רק רוצה לתקן ממש בקטנה, קונסוליות עובדות, אני מטפל ואני רוצה גם לשבח את ה - - -

דוד ביטן: אין להם כוח אדם, זו הבעיה.

יבגני סובה: כן, אבל אני רוצה לשבח, בשבועות האחרונים גם את הקונסולית שלנו יפה לויצקי במוסקבה וגם לילך אטיאס בקייב, ממש עושים עבודת קודש, עוזבים הכול, מטפלים בפניות והרבה פעמים באופן אישי לוקחים את הפנייה ולא משאירים את זה.

יבגני סובה: למשל הזכרתם פה את הנושא של הלוויות.

יבגני סובה: כן, יש אישור, אפשר להגיע, אבל אתה יודע מהיום למחר גם אין טיסות, גם אין - - -

דוד ביטן: אין בעיה, אנחנו הצענו למשרד החוץ סיוע - - -

יבגני סובה: לא, גם אם אתה נותן סיוע, דוד, אין טיסות מהיום למחר.

דוד ביטן: ישבתי עם משרד המשפטים ומשרד האוצר, סיכמתי שנציג האוצר יישב עם מנכ"ל משרד החוץ על מנת שיבדקו, כי יש בעיה, לא כל אחד יכול, הוא צריך לעבור את הקורס הקונסולרי וכו', אבל יש כאלה שיושבים היום במשרד החוץ והם לא מצוותים לעבודה, אז אלה יכולים לנסוע.

דוד ביטן: היו צריכים התאמות תקציביות, הם ישבו ביניהם, באמת אני צריך לבדוק מה הם החליטו.

דוד ביטן: זה יכול לפתור חלק מהבעיה.

יבגני סובה: אני אגיד לך הצעה פרקטית.

יבגני סובה: בגלל שהעומס גם במספר כניסות לישראל ירד משמעותית, גם למשטרת הגבולות וגם לרשות האוכלוסין וההגירה, אז כיוון שיש מקרים חריגים הזמן שלהם לא אמור לקחת יותר מדי.

יבגני סובה: למשל אם בן אדם בא ואומר שהוא אח של מישהי שנפטרה, אז אתה לא צריך לבקש ממנו תעודת לידה מלפני 50 שנה בשביל להוכיח, מספיק - - -

דוד ביטן: תיכף אנחנו נדבר עם משרד החוץ, אתם מעלים בעיה אחרת.

יבגני סובה: לא, אני רק אומר שלפעמים גם אפשר להגדיל את הראש, אבל אני רוצה להגיד משפט אחד.

יבגני סובה: יש למשל מספר אוכלוסיות שכן הייתי מבקש להכניס אותם לתוך חריגה.

יבגני סובה: למשל כולנו יודעים שיש נוהל קשיש, למשל משפחה שיכולה להביא הורה קשיש על פי הנוהל ואז הוא נשאר פה, אחרי תקופה מסוימת הוא מקבל סוג של מעמד תושב קבע והיום כל הנושא הזה נדחה לחודש מרץ, לחודש אפריל.

דוד ביטן: לא, אין לי בעיה לדבר גם על הדברים האלה.

יבגני סובה: לא, אבל בגלל שזה במשרד הפנים - - -

דוד ביטן: אתה מדבר על ועדת חריגים?

יבגני סובה: לא, אני מדבר על נוהל קשיש של משפחה ישראלית, לא משנה אם זה עולים או לא עולים, אם יש הורה קשיש שנמצא בחוץ לארץ והוא לא אזרח ישראלי והוא גם לא ממוצא יהודי, אבל מותר לו על פי הנוהל הזה להגיע לישראל ואז לקבל את תושבות הקבע.

יבגני סובה: משרד הפנים דוחה את זה בשנה שלמה וכך משפחות שלמות לא מסוגלות להביא את ההורים הקשישים.

דוד ביטן: הבנתי, בוא נסיים עם העולים ואחר כך אין לי בעיה לעבור גם לאחרים.

יבגני סובה: עוד נקודה.

יבגני סובה: אני מסיים, חצי משפט.

יבגני סובה: אתה זוכר את הפרסומת חייל בודד נשאר בודד גם כשהוא משתחרר?

יבגני סובה: אז 5,000 חיילים בודדים זקוקים גם לאישור, אוטומטית שאמא או אבא של חייל בודד - - -

שלומית אבינח: הם מקבלים.

דוד ביטן: עם חיילים בודדים אין בעיה.

מיכל וונש: כל עוד הם חיילים, לא כשהם נהיים סטודנטים.

יבגני סובה: אם הוא משתחרר אז אין לו אפשרות כבר להביא את אמא ואבא.

דוד ביטן: בסדר, נדבר על זה.

דוד ביטן: מה שאני מציע, אתמול ישבתי עם מור-יוסף, אין לו בעיה לפתוח את זה, כמובן באיזה שהן מגבלות סבירות.

דוד ביטן: גם הוא אומר מה זה עולה, מה תקופת הזמן שאנחנו נשחרר את העניין הזה.

דוד ביטן: מה שאני מציע, בואו נקבע שכל אדם שעלה לישראל עד שלוש שנים אנשים מקרבה ראשונה - - -

יבגני סובה: תגדיר מה זה קרבה ראשונה.

דוד ביטן: בת זוג, הורים.

יבגני סובה: סבא וסבתא גם?

דוד ביטן: אפשר גם סבא וסבתא.

מיכל וונש: אדוני היושב ראש, איך נחליט שלוש שנים?

דוד ביטן: לפי מועד העלייה, מה זאת אומרת?

מיכל וונש: עכשיו אתה אומר חייל בודד, הוא השתחרר בצה"ל - - -

דוד ביטן: עוד לא הגעתי לחייל בודד.

מיכל וונש: הוא השתחרר מצה"ל הוא כבר שלוש שנים בארץ.

דוד ביטן: עוד לא הגעתי לחייל בודד, אני מדבר על עולים.

דוד ביטן: חייל בודד זה גם - - -

מיכל וונש: אני אומרת שההגדרה של שלוש שנים היא מאוד מצמצמת.

מיכל וונש: כשהוא משתחרר הוא כבר שלוש שנים בארץ ואז ההורים שלו לא יכולים - - -

דוד ביטן: אבל, וונש, את עוברת למשהו אחר, בואי נגמור את זה.

מיכל וונש: שלוש שנים זה מעט מדי, אדוני.

דוד ביטן: לא, שלוש שנים זה לא מעט, זה הרבה, כיוון שאחרת כל הישראלים יכולים להביא את מי שהם רוצים ואז אנחנו פתחנו את ה - - -

תמר זנדברג: לא, שלוש שנים עוברות מהר.

דוד ביטן: מה זה עוברות מהר?

תמר זנדברג: תגיד חמש שנים.

מיכל וונש: אדוני היושב ראש, שלוש שנים, תחשוב על משפחה - - -

דוד ביטן: שלוש שנים.

תמר זנדברג: תחשוב על עצמך לפני שלוש שנים, מתי היו הבחירות הראשונות - - -

דוד ביטן: הוא רצה שנה, דרך אגב, שלוש שנים זה סביר.

מיכל וונש: אבל מה זה שנה?

דוד ביטן: כל מי שעלה עד שלוש שנים, יכולים לבוא לבקר אותו.

מיכל וונש: אבל אני נותנת לך את המקרה הקלאסי.

מיכל וונש: מישהו שעלה לארץ, שירת כחייל בודד, אפשרנו לו - - -

דוד ביטן: את יכולה להביא לי מיליון דוגמאות, נו אז מה?

מיכל וונש: שנייה, אדוני, אתה לא יורד לסוף דעתי.

תמר זנדברג: זה מעט.

דוד ביטן: אני לא הולך לפי דוגמאות פרטניות.

דוד ביטן: יש אחת שכתבה לי מכתב שהיא עלתה לפני 11 שנה ורוצה ש – אז מה ההבדל בינה לביני שאני עליתי ב - - -

מיכל וונש: אז מה, היא לא תראה את הבן שלה?

מיכל וונש: כמה זמן היא לא תראה את הבן שלה?

דוד ביטן: אבל יש קורונה, מה אני יכול לעשות?

דוד ביטן: תגידי לי.

דוד ביטן: אני קבעתי את הקורונה?

מיכל וונש: אבל, אדוני היושב ראש - - -

דוד ביטן: אבל יש איזה שהוא גבול.

מיכל וונש: אבל משפחה מקרבה ראשונה - - -

יבגני סובה: אבל איפה הגבול?

יבגני סובה: איפה אתה עושה את הגבול?

יבגני סובה: כי התהליכים לוקחים גם זמן, שלא ייווצר מצב שבן אדם התחיל טיפול ואחרי חודשיים פתאום מגלים שהוא כבר שלוש שנים וחודש מאז שהוא עלה.

דוד ביטן: לא, בסדר, אין בעיה, מרגע שהוא הגיש את הבקשה, מועד הבקשה.

מיכל וונש: שלוש שנים זה מאוד מעט, אדוני היושב ראש.

יבגני סובה: תעשה את זה הדרגתי, נניח עד שלוש אוטומטית, משלוש לחמש - - -

דוד ביטן: אז יש ועדת חריגים.

יבגני סובה: כן, אבל אתה יודע כמה זמן זה לוקח?

דוד ביטן: זה לא פוסל את ועדת החריגים.

תמר זנדברג: לא, אבל שמשלוש עד חמש שנים יהיה קריטריון לוועדת חריגים.

דוד ביטן: מה זה?

יבגני סובה: שבין שלוש לחמש, נניח אוטומטית אתה יכול לשלוח לוועדת חריגים.

דוד ביטן: אוקיי, נלך על ארבע שנים, אין בעיה.

דוד ביטן: הוא רצה שנה, דרך אגב.

מיכל וונש: חמש.

דוד ביטן: לא, לא, לא, ארבע.

דוד ביטן: תיכף אני מעלה אותם.

דוד ביטן: ארבע שנים, קרבה ראשונה, כולל סבא וסבתא, זה נראה לי סביר.

דוד ביטן: זה לגבי העולים.

דוד ביטן: לגבי חיילים משוחררים, מה המצב עם חיילים משוחררים?

יבגני סובה: אחרי שהם השתחררו.

מיכל וונש: אין, הם זהו.

דוד ביטן: שנייה רגע, אנחנו לא - - -

יבגני סובה: אגב, חמש אתה מכסה גם חיילים משוחררים שנתיים מהשחרור.

יבגני סובה: אם אתה לוקח שלוש שנים שירות אז אתה פותר את זה לכולם בחמש שנים וזה סביר גם.

דוד ביטן: ארבע, אני מקווה שנשכנע אותו ונגמור את זה יפה כי אם אנחנו גומרים את זה איתם בהסכמה הם צ'יק צ'ק עושים את הנוהל ונגמר הסיפור.

מיכל וונש: אדוני היושב ראש, חמש שנים זה המינימום.

מיכל וונש: ממש חייב להיות מינימום של שלוש שנים.

מיכל וונש: אני הייתי אומרת עשר.

שלומית אבינח: חיילים בודדים משוחררים אין מדיניות נכון לעכשיו.

שלומית אבינח: הם לא יכולים, אלא אם כן אתה קובע שנה מיום ה - - -

דוד ביטן: אז תכניסי חיילים בודדים עד שנתיים לאחר שחרורם.

מיכל וונש: אבל זה מסובך, אדוני היושב ראש.

דוד ביטן: חייל בודד אין בעיה.

מיכל וונש: אז תגדיר חמש שנים.

דוד ביטן: לא, לא, עד שנתיים ממועד שחרורו יכולים לבקר אותו מקרבה ראשונה.

יבגני סובה: אוקיי, זה סביר.

דוד ביטן: זה סביר מאוד, אין בעיה.

שלומית אבינח: ובנות שירות לאומי?

מיכל וונש: אותו כנ"ל.

דוד ביטן: בנות שירות לאומי גם בפנים, אם הן נשארות בארץ.

דוד ביטן: אם הן הולכות אז נגמר.

מיכל וונש: ברור, אז הן לא צריכות ביקורים אם הן לא נשארות בארץ.

יבגני סובה: לגבי נוהל קשיש, אתה יכול לעשות - - -

דוד ביטן: מה זה?

דוד ביטן: בוא נראה, דברים שלא קשורים לעולים.

יבגני סובה: זה עשרות מקרים, לא מדובר על מאות.

יבגני סובה: אלה עשרות מקרים בשנה, זה לא הרבה אנשים.

יבגני סובה: זה אנשים שרוצים להביא הורה קשיש, על פי הנוהל שמותר ב'נתיב', אחרי כל הבדיקות, פשוט משרד הפנים דוחה את הטיפול.

דוד ביטן: מה אתם אומרים?

דוד ביטן: מה זה נוהל קשיש?

דוד ביטן: אני לא מבין.

יבגני סובה: עוד הפעם.

יבגני סובה: נניח יש לך משפחה שעלתה לפני, לא משנה, 15 שנה, ואז במשפחה אחד יהודי, בן המשפחה הלא יהודי, נניח אישה לא יהודייה, נשארה לה אמא, אם היא הבת היחידה ואמא שלה לא יכולה לעלות לבד משום שאין לה מוצא יהודי, היא לא יכולה לעלות לבד, אז על פי נוהל 'הורה קשיש' מותר לה להביא את אמא שלה אם היא מוכיחה שהיא הבת היחידה של אמא, כלומר לא להשאיר אותה בארץ המוצא.

שלומית אבינח: יש גם מגבלת גיל, מעל 65.

יבגני סובה: מעל 67.

דוד ביטן: ולא נותנים להם לעלות?

יבגני סובה: לא, הם מתיישבים בארץ, הם מקבלים מעמד, זה כמו שבני זוג של ישראלים שמתאזרחים, הם לא מקבלים אוטומטית את כל התנאים של אזרח.

יבגני סובה: זה גם לא עולים.

יבגני סובה: אבל הנוהל הזה מאפשר להביא את הקשיש כמובן בהתחייבות של אותה משפחה לטפל בהורה.

דוד ביטן: אז עכשיו לא נותנים להם?

יבגני סובה: לא נותנים בגלל שמשרד הפנים לא נותן, זה לא אזרחים, זה לא עולים, הוא דוחה את הטיפול ואז ככה הם לא יכולים להיכנס לישראל.

דוד ביטן: אז תיכף נדבר איתם על זה.

יבגני סובה: הוא פשוט לא יכול להכניס אותם לישראל.

מיכל וונש: אדוני היושב ראש, אם אני יכולה להציע משהו.

תמר זנדברג: אני שוב פעם אומרת, יש פה בעיה במעורבות של משרד הפנים בתהליך.

יבגני סובה: ברור, כי משרד הפנים אחראי על רשות האוכלוסין וההגירה, מן הסתם.

תמר זנדברג: מצד אחד את מה שהוא עושה בשגרה הוא לא עושה בקורונה, מצד שני הוא מחיל בקורונה קריטריונים יותר חמורים ממה שהוא מחיל בשגרה.

דוד ביטן: נכון, כי הוא לא רוצה שיבואו.

דוד ביטן: הם אומרים את זה במפורש.

יבגני סובה: לא, תמי, סליחה, בגלל שאין קבלת קהל במשרד הפנים אז אותו זוג שרוצה להביא את ההורה הקשיש, שהוא לבד שם, בן 75, הוא מביא אותו לקבע.

דוד ביטן: לכמה זמן?

דוד ביטן: מגדירים את הזמן?

דוד ביטן: תמר אמרה שאם יש מישהו, נגיד האישה גרה בחו"ל, ורוצה לבקר את בעלה בארץ, צריך לתת לה, לדעתי.

דוד ביטן: זה לא הגיוני.

תמר זנדברג: נכון, את זה הם נותנים, תלוי, אבל גם, צריך להראות מסמכים.

דוד ביטן: אז תיכף נתייחס לזה.

יבגני סובה: סליחה, עוד שאלה.

יבגני סובה: יש משפחות שלא התחילו את הטיפול במשרד הפנים בגלל שהם התחתנו בחו"ל ואז נוצר מצב, למשל, הוא ישראלי ואשתו לא ישראלית, הם התחתנו ברוסיה, בטורקיה, בלאס וגאס, לא משנה מה, בגלל שהם לא התחילו לפני הקורונה את הטיפול במשרד הפנים אז משרד הפנים מעכב את האישור שלה, הוא לא נותן לה להיכנס לישראל בשביל שפה הם ימשיכו לחיות כזוג נשוי לכל דבר.

דוד ביטן: הבנתי.

דוד ביטן: תיכף נעלה אותם על העניינים האלה.

דוד ביטן: מה רצית, וונש?

מיכל וונש: אני רציתי רק לומר, אדוני היושב ראש, שאני מציעה אחרי מה שאנחנו רואים פה לא להרחיב קריטריונים ולא לסבך את הנושא, צריך לייצר משהו מאוד הוליסטי, מאוד פשוט.

מיכל וונש: אז אמרת ארבע שנים, אני הייתי מציעה לפחות חמש שנים ולא להתחיל עם חיילים משוחררים שנתיים אחרי ובנות שירות שנה וחצי אחרי.

מיכל וונש: חמש שנים כמינימום.

דוד ביטן: לא, חמש שנים אני לא הולך על זה.

מיכל וונש: אדוני היושב ראש, אני רוצה רגע להגיד משהו.

מיכל וונש: הנושא הזה, אנחנו כאילו שוקלים את השיקול של משרד הבריאות בשביל משרד הבריאות.

מיכל וונש: משרד הבריאות אמרו לי באופן ישיר שאין להם בעיה, כל עוד תהיה מדיניות ו - - -

דוד ביטן: למשרד הבריאות אין בעיה, נכון?

דוד ביטן: זו המדיניות של הקבינט.

מיכל וונש: אין להם בעיה, זה לא אמור להיות נושא - - -

תמר זנדברג: אבל הוא שמכתיב את מדיניות הבריאות.

שלומית אבינח: אתה רוצה את אייל סיסו?

דוד ביטן: לא, חכי רגע.

מיכל וונש: אבל, דוד, הוא קובע את מדיניות הבריאות ונכפיף את הנושא הזה כמובן לקריטריונים של משרד הבריאות.

דוד ביטן: משרד הבריאות משנה כל פעם עמדה, עזבי אותנו ממשרד הבריאות.

מיכל וונש: בסדר, אז אנחנו צריכים לדרוש קריטריון כן מאוד שקוף ומאוד פשוט.

יבגני סובה: משרד הבריאות רלוונטי ל-14 יום של בידוד, זה לא קשור.

יוסף טייב: אדוני היושב ראש, אני בדיוק יוצא עכשיו מוועדת קורונה ואני רוצה לומר לך שלמשרד הבריאות כן יש בעיה עם זה.

יוסף טייב: אשר שלמון היה שם והוא אומר - - -

דוד ביטן: מה זה משנה?

דוד ביטן: זה לא מעניין אותי.

דוד ביטן: תרשמי רגע, ההמלצה שלנו היא כזאת, לגבי עולים חדשים, ממליצים לרשות האוכלוסין לקבוע נוהל שכל מי שעלה עד לפני ארבע שנים ניתן יהיה לבקר אותו מקרבה ראשונה.

יבגני סובה: שיוכל להזמין אולי, לזמן מישהו.

יבגני סובה: בעצם הוא יכול לפנות ו - - -

דוד ביטן: לזמן, בסדר.

דוד ביטן: קרבה ראשונה זה בעל, אישה, ילדים, אחים וסבא וסבתא.

יבגני סובה: כן, סבא וסבתא.

דוד ביטן: זה דבר אחד.

דוד ביטן: לגבי חיילים בודדים שהשתחררו מהצבא ובנות שירות שהשתחררו ונשארו בארץ - - -

מיכל וונש: האמת שאין מה להחריג אותם, אדוני היושב ראש, כי אם אתה אומר ארבע שנים - - -

דוד ביטן: תני לי רגע.

דוד ביטן: שנשארו בארץ ונמצאים בארץ עד שנתיים, לכל היותר שנתיים ממועד השחרור, ניתן יהיה לזמן מקרבה ראשונה.

יבגני סובה: בהקשר של המשפחות, יש אנשים שנמצאים ממש בדיכאון, אולי בהצגת אישור רפואי, שבן אדם אומר – תקשיב, יש אנשים בדיכאון.

יוסף טייב: היום זה קיים.

יבגני סובה: אם הוא הולך לרופא ואומר שהוא בדיכאון וחשוב לו להיפגש עם אמא, אולי להכניס את זה.

דוד ביטן: מקרים הומניטריים, זה לא פוסל את זה שיש מקרים הומניטריים או בריאותיים או כיוצא בזה.

יבגני סובה: בהצגת מסמכים או משהו כזה.

דוד ביטן: הם יקבעו את הנוהל, בטח הם יבקשו הצגה של מסמך.

שלומית אבינח: מצבים בריאותיים.

דוד ביטן: מה זה מצבים בריאותיים?

שלומית אבינח: מצב שמעיד על בריאות - - -

דוד ביטן: כן, נגיד סתם לדוגמה, אם מישהו חולה בבית חולים, סרטן, היא רוצה שיבקרו אותה.

יוסף טייב: אבל היום זה קיים, את זה היום הם כבר נותנים.

יוסף טייב: הבעיה זה התהליך.

דוד ביטן: בסדר, זה במסגרת ועדת חריגים, ידונו ספציפית בכל אחד ואחד.

דוד ביטן: זה הכול.

מיכל וונש: זה כבר קיים.

דוד ביטן: בסדר, אני רק מוסיף את זה, שלא יגידו לי שלא אמרתי.

יוסף טייב: עכשיו יהיה הבדל אם זה מדינה ירוקה או אדומה?

יבגני סובה: לא, אין הבדל.

מיכל וונש: זה לא קשור, זה תלוי הבן אדם, לא תלוי המדינה.

דוד ביטן: לא קשור.

דוד ביטן: אתה רוצה לבוא – כמובן הכול בהתאם לנוהלי משרד הבריאות, אתה רוצה לבוא לשבת בבידוד שבועיים, 12 יום, שב.

יוסף טייב: למרות שאתה בא ממדינה אדומה?

יבגני סובה: אין קשר למדינה.

דוד ביטן: אני לא קובע את זה, אם משרד הבריאות לא מאשר שיבואו - - -

יוסף טייב: לא, אני בכוונה אומר - - -

דוד ביטן: טייב, אם משרד הבריאות לא מאשר שיבואו ממדינה מסוימת אז לא באים.

דוד ביטן: אני לא קובע, הכול בהתאם לנהלים של משרד הבריאות.

יבגני סובה: לא, אבל יש הבדל בין בן אדם במצב סופני, חולה סרטן, למצב דיכאון.

יבגני סובה: כי בדיכאון עד שאתה תוכיח שבן אדם בדיכאון בגלל שהוא לא ראה את אמא שלו שנה, אז אתה יודע, זה בעייתי.

דוד ביטן: מה שאני אומר, רשות האוכלוסין רצתה תקופה הרבה יותר קצרה מארבע שנים, אז אני אומר, בגלל הפניות שלכם אנחנו מדברים על ארבע שנים כי אחרת יש פה בקשות של עולה מלפני 11, מלפני 20 שנה וזה לא יסתיים בחיים.

דוד ביטן: יש מדיניות לסגור את השמים, מכל מיני סיבות, אפשר לפתוח את זה בכל מיני מקרים, אבל לא באופן גורף, אחרת כל ישראלי יגיד: יש לי אח שנמצא בפריז, אני רוצה שהוא יבוא לארץ.

מיכל וונש: אני מקבלת את מה שאתה אומר.

יוסף טייב: יש היום הגדרות מה נקרא עולה חדש.

יבגני סובה: לא, אבל, דוד, יש גם אנשים שמתאזרחים, התהליך לוקח זמן.

יבגני סובה: נניח בן אדם שהגיע לפני שלוש שנים, הוא עובר תהליך התאזרחות, אם אמא שלה או שלו רוצים לבקר - - -

דוד ביטן: אז זה עובר למקרים החריגים.

יבגני סובה: ואיך נוודא שאכן יש ועדה שדנה?

מיכל וונש: יש ועדה שדנה.

יבגני סובה: לא, אנחנו צריכים לבקש מהם נתונים, שלא ייווצר מצב ש-98% הם נותנים תשובה שלילית.

מיכל וונש: לא, יש ועדה שדנה כל הזמן.

דוד ביטן: נראה לך שמישהו – הרי משגעים אתכם, אנשים פונים אליכם בפניות מפה לשמים.

יוסף טייב: זה עשרות פניות על איך הוועדה הזאת עובדת.

מיכל וונש: אדוני היושב ראש, מדברים עכשיו על מדיניות קדימה כי אנחנו לא יודעים לכמה זמן המצב הזה יהיה איתנו, מדברים על אנשי עסקים ואיך נאפשר להם להגיע ולייעל את ההגעה שלהם.

מיכל וונש: אני חושבת שמדינה שמעודדת וקולטת עלייה, ואנחנו מדברים כל הזמן על גל העלייה שאנחנו צריכים לעודד אותו, חייבים לקחת בחשבון ולפשט את הנושא הזה, לפשט אותו כמה שיותר.

דוד ביטן: אם מישהו עלה, ארבע שנים.

מיכל וונש: אני אגיד ככה, קודם כל אני מקבלת את מה שאתה אומר שאתה רוצה לצמצם את זה, אני לא הייתי מסבכת את זה, אני הייתי אומרת שחיילים בודדים מזמן השחרור ארבע שנים.

מיכל וונש: ארבע שנים לכל עולה חדש ודי.

דוד ביטן: לא, לא, תבחיני בין שני דברים, אם החייל הבודד השתחרר ונהיה עולה אז יש לו את ארבע השנים בלי קשר.

מיכל וונש: נכון, זה מה שאני אומרת, אנחנו נסבך את זה ועכשיו - - -

דוד ביטן: את לא עושה את הערבוביה הנכונה.

דוד ביטן: אם הוא נשאר חייל בודד, עוד לא עלה, אבל הוא בארץ, אז יש לו שנתיים, מה את רוצה?

דוד ביטן: מה לא בסדר בזה?

דוד ביטן: אם הוא נהיה עולה יש לו ארבע שנים.

מיכל וונש: נניח שהחלטנו שארבע שנים זה המדד אז שיחול באופן שווה על כולם, ארבע שנים, קרבה ראשונה.

דוד ביטן: מי זה כולם?

מיכל וונש: כל העולים החדשים שהגדרנו אותם כרגע ארבע שנים.

יוסף טייב: הוא אומר, ארבע שנים לכולם.

דוד ביטן: ארבע שנים, אז מה הבעיה?

מיכל וונש: חיילים בודדים, שנתיים אחרי.

דוד ביטן: לא, חייל בודד שהוא לא עולה חדש.

דוד ביטן: את לא מבינה, קחי חייל בודד, השתחרר מהצבא כחייל בודד, הלך ללמוד באוניברסיטה, בינתיים הוא לא אזרח ישראלי, הוא לא עלה, אז אני נותן לו שנתיים, מה לא בסדר בזה?

דוד ביטן: ואם הוא נהיה עולה אז יש לו ארבע שנים.

שלומית אבינח: אתה רוצה את רשות האוכלוסין או את אייל סיסו?

אייל סיסו: אני פה.

אייל סיסו: קודם כל דיברתם, גם הסקת מסקנות והמלצות ובאופן אישי אין לי שום בעיה איתם, אבל אנחנו נצטרך כמובן לדון בוועדה בין משרדית בראשותו של פרופ' מור-יוסף.

דוד ביטן: אין ויכוח.

דוד ביטן: אני ישבתי אתמול עם מור-יוסף, הוא בעד לפתוח את זה, אבל לא להגזים.

דוד ביטן: הוא רצה שנה-שנתיים.

דוד ביטן: שנה-שנתיים זה בעייתי, זה באמת בעייתי.

דוד ביטן: אז אני אומר ארבע שנים, אנחנו נמליץ לו, אני מקווה שהוא יקבל את ההמלצה הזאת כי גם הוא מבין שהוא לא צריך כל היום להתעסק בזה.

דוד ביטן: הרי מה קורה?

דוד ביטן: פונים אלינו, אנחנו פונים אליכם, יוצא שכל היום מתעסקים בזה בוועדה.

דוד ביטן: צריכים לקבוע קריטריון, זה גם לא מיליון איש, זה לא הרבה אנשים שיבואו.

דוד ביטן: אתם חושבים שיבואו הרבה?

דוד ביטן: לא, כל אחד עם הבעיות של הקורונה שלו בחו"ל, עד שהוא יבוא לארץ, מי יודע, זה לא פשוט.

דוד ביטן: לא הרבה באים, תאמין לי.

דוד ביטן: יחסית לא תהיה פה נהירה מיוחדת, לכן אני חושב שרשות האוכלוסין צריכה לקבל את ההמלצה הזאת.

דוד ביטן: היא פותרת המון בעיות, היא קובעת קריטריון אחיד וזהו.

דוד ביטן: זה נראה לי הגיוני, אבל בבקשה.

אייל סיסו: אני יכול להגיד כך, אנחנו מ-11 במרץ, ברגע שהחליטו שלא נכנסים זרים לישראל, כמו הרבה מדינות אחרות, כמו האיחוד האירופי לדוגמה, ישראלים לא יכולים להיכנס לשם עכשיו, הבנו שצריך להחריג אנשים.

אייל סיסו: יש יהודים בעולם, יש סטודנטים, יש עולים חדשים וכו', ונקבעו 19 קטגוריות, זה 20 קטגוריות כבר, שמאפשרים להיכנס.

אייל סיסו: זה התחיל משמונה קטגוריות, עלה ל-20, אנחנו דנים בזה על בסיס דו שבועי.

דוד ביטן: אנחנו מדברים על יהודים, אנחנו לא מדברים על תיירים.

יבגני סובה: לא תיירים, אבל יש בני משפחות של אזרחים ישראלים שאינם ממוצא יהודי.

דוד ביטן: מאה אחוז, זה בשבילי יהודים לצורך העניין.

דוד ביטן: אנחנו מדברים שיהודים יבואו לבקר, עולים, יהודים, מי שהוכר פה כעולה, זה לא שעכשיו אנחנו מעלים את כל אתיופיה, אומרים להם שיבואו לארץ, או את כל אוגנדה.

דוד ביטן: אנחנו מדברים רק על יהודים, זה הכול.

דוד ביטן: יש לנו מחויבות, לא כמו כל מדינות העולם, אנחנו יכולים לסגור את השמים עד גבול מסוים.

אייל סיסו: אני חושב שבגלל זה נקבעו 19 הקטגוריות.

אייל סיסו: למשל עולים לא נעצר אף פעם, להיפך, עולים אנחנו רוצים שימשיך כמה שיותר וכדומה.

אייל סיסו: אני רק רוצה להתייחס לנושא של הנציגויות, כי אני שומע את זה כבר בכמה ועדות ולא יצא לי להגיב, אנחנו לא הפסקנו את העבודה אף פעם.

אייל סיסו: למעשה הקורונה במשרד החוץ התחילה כבר בינואר, לא במרץ, כמו בארץ, כי היו לנו נציגויות בסין, לא סגרנו אף נציגות אף פעם, עובדים סביב השעון החבר'ה שם.

אייל סיסו: אנחנו עובדים בקפסולות בחצי מהמקומות, בשתי משמרות, כדי למנוע הדבקה, והיו לנו לצערי גם הדבקות שהדביקו נציגויות שלמות.

אייל סיסו: כל הנושא של כניסת חריגים, בין אם יהודים או לא יהודים, לוויות, חתונות וכדומה, אין צורך להגיע.

אייל סיסו: אמרה חברת הכנסת זנדברג שצריכים להתדפק על דלתות, לא, צריך לשלוח מייל, הכול נעשה במייל, אין חובת הגעה, אין חובת התייצבות.

אייל סיסו: חלק מהדברים נסגרים על ידי הקונסולים, יש להם את הסמכות, חלק זה על ידינו, חלק זה על ידינו ברשות האוכלוסין וחלק זה בוועדת החריגים הבין משרדית שעובדת אד-הוק 24/7 כמעט, בווטסאפים.

אייל סיסו: עכשיו הסתכלתי 45 מקרים נידונו אתמול בערב.

אייל סיסו: הריכוז הוא בעיקר בארצות הברית, צרפת, אנגליה וגרמניה, שאר המדינות זה נוגע פה ושם, מוסקבה קצת יותר, באמת עושים עבודה נפלאה, קייב, אבל זה עיקר המדינות.

אייל סיסו: הם עובדים ומקבלים ונותנים לאנשים להגיע, בהתאם לקריטריונים כמובן.

שלומית אבינח: אני רוצה גם להגיד לפרוטוקול שכל הפניות שהגיעו מהוועדה, גם אם הן היו מאוד חריגות, הן טופלו באמת במהירות.

יוסף טייב: זה נכון, גם ברמה האישית.

מיכל וונש: לא, הם עובדים לילות כימים.

שלומית אבינח: אנחנו חייבים לציין את זה כל פעם.

מיכל וונש: לא רק שחייבים לציין את זה, אלא שחלק מהצורך במה שאנחנו עושים פה, אדוני היושב ראש, זה כיוון שהם קורסים תחת הנטל בזה שהם מתמודדים עם מקרה מקרה מקרה, זה אלפי מקרים.

מיכל וונש: יכול אייל להעיד על הצורה שהם עובדים.

דוד ביטן: הם לא צריכים – עזבי, צריך שיהיה קריטריון וזהו.

מיכל וונש: לא, לא נכון.

מיכל וונש: צריך שיהיו קריטריונים גם בשביל השקיפות וגם בשביל המדיניות, אבל גם כיוון שהם קורסים תחת הנטל.

דוד ביטן: גם בשבילכם עדיף, בכמה פניות אתם יכולים לטפל?

דוד ביטן: גם למור-יוסף נמאס לטפל ב - - -

מיכל וונש: נכון, בשביל זה צריך מדיניות ברורה, הוליסטית, שקופה.

דוד ביטן: עוד משהו?

דוד ביטן: תעלי את רשות האוכלוסין.

יבגני סובה: אתה מכניס את הנושא של לקדם את נוהל קשיש?

נטלי אור חן: שלום.

נטלי אור חן: ראשית אני חייבת לומר שבמהלך כל הדיון הזה יש פה דברים שהם נאמרו והם לא מדויקים.

נטלי אור חן: כמו שכבר צוין פה על ידי חברנו ועל ידכם, רשות האוכלוסין וההגירה מקיימת שיח מקצועי עם הגורמים הרלוונטיים, ביניהם זה משרד החוץ, משרד הבריאות, זה על בסיס של כל שבועיים ומגבשים מדיניות במקרים חריגים בהם נבחנת כניסת הזרים לישראל בתקופת הקורונה.

נטלי אור חן: יש כ-20 קטגוריות שמפורסמות ומעודכנות באופן שוטף באתר הרשות שלנו בשלוש שפות ועל כן לא ניתן לומר שאין מדיניות שהיא ברורה.

נטלי אור חן: לגבי ההקשרים המשפחתיים, גם בהקלות שפרסמנו יש התייחסות מאוד רחבה ליחסים המשפחתיים, וציינתם אותם כאן, אם זה אירועים משפחתיים, אם זה ביקור של חיילים בודדים או של מתנדבי שירות לאומי ואזרחי, וחשוב לי לומר שאנחנו קשובים וערים לשינויים ולפניות שמגיעות אלינו ואנחנו תמיד מקיימים שיח מקצועי ובהתאם להנחיות של משרד הבריאות והשותפים שלנו.

נטלי אור חן: מעבר לזה, דיברו על נוהל הורה קשיש.

נטלי אור חן: נוהל הורה קשיש מעולם לא נעצר, אנחנו מאשרים בלשכות נוהל הורה קשיש, כמובן על פי עמידה בקריטריונים ובנוהל כפי שבשגרה.

נטלי אור חן: קבלת קהל לא נעצרה.

נטלי אור חן: גם כשצמצמנו את קבלת הקהל בימי הסגר עדיין נתנו מענה למקרים דחופים וכיום כל הלשכות פעילות ב-90% מצבת כוח האדם.

נטלי אור חן: ולכן יש פה הרבה אי דיוקים שנאמרו על ידי חברי הכנסת.

נטלי אור חן: נתנו מענה לזוגות, נתנו מענה לזוגות שאינם נשואים.

מיכל וונש: אין טענה שלא נתתם מענה.

נטלי אור חן: נתנו מענה לילדים של תושבים.

נטלי אור חן: צר לי שזה ככה נאמר - -

מיכל וונש: הפוך, ממש הפוך.

נטלי אור חן: מבלי בעצם לרדת לרזולוציות קטנות.

נטלי אור חן: אני לא מתכוונת לפתוח את ה - - -

יבגני סובה: נטלי, שנייה, אנחנו לא מתעמתים איתך.

נטלי אור חן: מתחילת הדרך אנחנו ערים - - -

דוד ביטן: היא לא שומעת אתכם, היא תסיים ואת תדבר.

יבגני סובה: תעצרו אותה רגע.

יבגני סובה: נטלי, התחושה שאת מתגוננת, אנחנו איתך, אנחנו איתכם.

נטלי אור חן: חלילה, זה לא עניין של מתגוננת, זה עניין של אני באה ואני משקפת לכם את מה שנעשה.

יבגני סובה: תצאי מהתחושה הזאת של התגוננות, אנחנו ברוח טובה רוצים פה דברים טובים.

נטלי אור חן: כי כל מה שאמרתם עד עכשיו אלה דברים שנעשו.

נטלי אור חן: אנחנו אלה שמורידים את ההנחיות שלמטה ואנחנו אומרים לכם שהדברים האלה קיימים וחשוב לי מאוד להעמיד אתכם על אי דיוקכם.

דוד ביטן: נטלי, בואי לא ניכנס, אנחנו לא ועדת ביקורת, אנחנו לא מבקר המדינה.

דוד ביטן: את עונה לנו כאילו שאנחנו מבקר המדינה, לא - - -

יבגני סובה: נכון.

יבגני סובה: אפילו התחלת לחייך, זה כבר סימן טוב.

נטלי אור חן: לא, זה לא עניין של מבקר המדינה, חשוב לי להגיד שאנחנו עונים לפניות ואנחנו באמת פועלים כי אנחנו מבינים את הצורך, אנחנו רגישים לצורך.

דוד ביטן: שנייה רגע, תעצרי רגע.

דוד ביטן: תני לי לסיים, את לא נותנת לי לסיים.

דוד ביטן: אמרתי, אנחנו לא מבקר המדינה.

דוד ביטן: יש פניות לחברי כנסת, הם לא מדברים מיוזמתם, זה בעקבות פניות, לא תמיד הפניות מדויקות ולכן גם יכולות להיות טעויות.

דוד ביטן: מעבר לזה הם אומרים שכשהם פונים אליכם באופן פרטני אתם מטפלים בזה בצורה יפה.

דוד ביטן: הם אמרו את זה, אז מה בדיוק הבעיה?

דוד ביטן: אתמול דיברתי עם מור-יוסף על זה, אנחנו רוצים שיהיה איזה שהוא קריטריון, כי בעניין הזה יש לנו מאות פניות לגבי ביקור של בני משפחות.

דוד ביטן: אלה משפחות שחייב להיקבע קריטריון אחיד, זאת ההמלצה שלנו בפני מור-יוסף, אנחנו מבקשים שתדונו בזה ותחזרו אלינו בעניין הזה.

דוד ביטן: אני חושב שההמלצה שלנו היא מאוד סבירה וטובה והיא פותרת המון בעיות.

דוד ביטן: זה דבר ראשון.

דוד ביטן: דבר שני, נוהל קשיש, תיכף אתה תתייחס לזה, אבל מה לגבי כאלה שהאישה בחו"ל והגבר בישראל, או ההיפך.

יבגני סובה: שטרם התחיל הטיפול שלהם במשרד הפנים, משרד הפנים אפילו לא מכיר בהם כזוג נשוי ובעצם הדבר הזה, לפי הרשימה שפורסמה ביולי לא - - -

דוד ביטן: מה לגבי קשיש?

דוד ביטן: אתה אומר שזה מטופל, אין בעיה?

יבגני סובה: קודם כל אני שמח לשמוע הצהרה ששום דבר לא נעצר ובן אדם שרוצה להביא אמא או אבא מעל גיל 70, 67 או 70, אז אני שמח לשמוע שהדבר הזה לא נעצר כי בגלל שאין בעצם קבלת קהל במשרד הפנים באופן שוטף לכן הבקשות האלה נדחו.

יבגני סובה: אני שמח שאת אומרת לנו את זה, זה מצוין, ואנחנו נוכל להפנות את הפניות.

יבגני סובה: אני באופן אישי מקבל פניות ונוכל להפנות למשרד הפנים ואליכם וכך בעצם לקבוע נוהל מסודר, מגיע זוג לפגישה, בודק את המסמכים וכך אפשר להביא את הבן אדם הזה על פי הנוהל, על פי חוק שקיים במדינת ישראל.

יבגני סובה: זה מצוין, האמירה שלך היא חשובה מאוד ואני מניח שהיא גם מרגיעה הרבה אנשים ששומעים אותך כרגע בהקשר לזה.

יבגני סובה: זה מאוד חשוב, אני שמח על האמירה הזאת.

דוד ביטן: לגבי בני זוג - - -

יבגני סובה: שטרם התחיל הטיפול בהם במשרד הפנים, מאוד חשוב להדגיש.

יבגני סובה: כי אם הם התחילו את הטיפול לפני הקורונה אז אין שום בעיה, הם מאשרים את זה, אבל נניח שמישהו התחתן בחוץ לארץ וטרם פנה לפני הקורונה אז הם לא נכנסים לרשימה הזאת.

יבגני סובה: נכון?

יבגני סובה: תקני אותי אם אני טועה.

דוד ביטן: זה אמנם לא בסמכות של ועדת הקליטה, אבל אם כבר דנים אז אנחנו מדברים על זה.

יוסף טייב: לא, זה יותר מורכב מזה.

יוסף טייב: אני אתן לך דוגמה.

יוסף טייב: יש זוג שפנה אליי, זה סיפור של כבר חודשיים ומשהו, בסופו של דבר ביקשו מהאישה, שהיא ישראלית, להגיע לארץ ולעשות בקשה להביא את בעלה לפה, והיא לא יכולה להגיש את הבקשה וגם לא יכולה לקבוע תור 14 יום כי היא עדיין בבידוד.

יוסף טייב: זאת אומרת בעלה נמצא שלושה שבועות בחו"ל, זוג שהתחתן לפני חצי שנה.

דוד ביטן: טוב, זה מקרה ספציפי.

יבגני סובה: לא, אבל, דוד, אם לפני הקורונה הם לא פנו למשרד הפנים ולא התחילו את הטיפול של התאזרחות לבן הזוג, על פי הנוהל הם לא ברשימה.

דוד ביטן: אבל היא מדברת על משהו אחר, תמר, שהם בני זוג בפועל, אבל שניהם לא חיים בארץ.

יבגני סובה: היא דיברה בדיוק על אותו דבר.

דוד ביטן: זה לא אחד שלא התחיל את ה - - -

יבגני סובה: לא, בדיוק על זה דיברנו.

יבגני סובה: כי הרבה אנשים שהתחתנו בחוץ לארץ הגיעו לקונסוליות, קיבלו דרכונים, אבל לא פנו למשרד הפנים, כי הם המשיכו לחיות – נכון?

יבגני סובה: אני צודק?

נטלי אור חן: אני רוצה רגע להתייחס.

נטלי אור חן: זה בכלל לא נכון לומר שמי שלא התחיל הליך לא מקבלים בלשכות.

יבגני סובה: לא, זה מה שעולה ברשימה, נטלי.

נטלי אור חן: גם באתר שלנו, של רשות האוכלוסין, מדווחים גם על בני זוג שלא נמצאים בהליך ומה המדיניות של כניסה לישראל.

נטלי אור חן: רצוי גם לקרוא מה שכתוב באתר.

נטלי אור חן: אני אומרת לכם שהלשכות שלנו פתוחות.

נטלי אור חן: מבחינת כל מחלקות אשרות במעמד, אנחנו עדיין ממשיכים לקבל פניות, אנחנו ממשיכים לטפל בתיקים.

נטלי אור חן: לא עצרנו.

נטלי אור חן: יכול להיות שהדברים קצת התעכבו בגלל כל מה שהיה פה, אבל עדיין אנחנו עושים את זה.

נטלי אור חן: אין פה שום עצירה, אנחנו מטפלים לפי הקריטריונים שהתפרסמו.

דוד ביטן: טוב.

דוד ביטן: מה שאני מבקש ממך זה להעביר את ההחלטה שלנו למור-יוסף על מנת שיבדוק את זה ותשיבו לנו בהקדם.

נטלי אור חן: ההחלטה של הוועדה תעבור, אין שום בעיה, בפני כל הגורמים.

דוד ביטן: עוד משהו, חבר'ה?

מיכל וונש: תודה רבה, אדוני היושב ראש.

מיכל וונש: אני חושבת שאחרי שקיימנו בשבוע שעבר את כל הדיונים של שבוע העלייה ובאמת אני מקווה שהגורמים שנמצאים פה מקבלים את זה כך, אנחנו לא מבקרים ונהפוך הוא, אנחנו מעריכים את העבודה שנעשית, אמרנו את זה כמה וכמה פעמים, לילות כימים.

מיכל וונש: אני רק רוצה להדגיש שאנחנו יושבים בוועדת העלייה והקליטה של כנסת ישראל ואתה מקיים דיונים כל כך חשובים על ההכרח שלנו להסיר חסמים, לאפשר עלייה למדינת ישראל.

מיכל וונש: פה יש חסם נפשי גדול של העולים החדשים, שאנחנו מדברים כל הזמן על השתלבותם, לא רק שהם עלו, שסימנו וי שהם עלו.

מיכל וונש: אני מאוד מעריכה ומוקירה אותך על זה שאתה לוקח את הנושא הזה ומקדם אותו בצורה הזו.

דוד ביטן: טוב, ישיבת מעקב בשבוע הבא.

יבגני סובה: תודה רבה לך.

דוד ביטן: נעשה את זה ביום רביעי הבא, זה לא הרבה זמן, זה 20 דקות.

דוד ביטן: הישיבה נעולה.