ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 23, פרוטוקול מספר 93, 2020-11-02 12:09

רם שפע: צוהריים טובים.

רם שפע: שלום לכולם.

רם שפע: אני פותח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט.

רם שפע: אני מתנצל על האיחור הקטן.

רם שפע: כמות הסערות שיש במערכת החינוך היא אין סופית ולא נראה שזה הולך להיפסק.

רם שפע: אנחנו כאן היום לדיון שני, דיון חוזר, ,דיון מעקב בנושא שביתת הסגל האקדמי הזוטר במכללות הציבוריות, בחלקן, בחלק ניכר מהן.

רם שפע: אני רוצה לומר שקיימנו כאן דיון כשבוע לפני פתיחת שנת הלימודים וקיימנו גם דיון פנימי.

רם שפע: אני כינסתי כאן את נציגי הסגל, את הוועדה לתכנון ותקצוב, את הות"ת-מל"ג, את נציגי האוצר ואת נציגי ור"ם וישבנו כאן כמה שעות בניסיון לייצר איזושהי הסכמת פשרה.

רם שפע: התקדמנו במהלך הישיבה אבל לצערי זה לא הוליד הסכמות.

רם שפע: בהמשך הדרך גם השר להשכלה גבוהה, זאב אלקין, ניסה לייצר איזושהי תשתית להסכמות אבל גם זה לא צלח.

רם שפע: אני רוצה לומר שאני משתדל להיות בתקשורת עם כולם, עם כל הצדדים, כדי להבין איך אפשר לפתור את העניין.

רם שפע: אני רוצה לומר משהו כפתיח ותכף חברי הכנסת וכמובן הצדדים יתייחסו.

רם שפע: אמרתי גם לנציגי הסגל שאני חושב שאף פעם אין עיתוי טוב לשבות.

רם שפע: תמיד תהיה תחושה שלשבות זה איזה דבר קשה שהוא לא מתאים ולא נוח, אבל שביתה היא כלי קריטי לשמור על הדמוקרטיה שלנו.

רם שפע: לכל נציגי העובדים, בכל סקטור בציבור, בעיניי תמיד יש וצריכה להיות גם הזכות וגם הלגיטימציה הציבורית להשתמש בכלי הזה, כל עוד הוא הגיע למצב שהוא מבין שאין ברירה.

רם שפע: הרבה פעמים יש ניסיון לייצב את זה ווייב ציבורי שלשבות הוא דבר לא לגיטימי כי אתה עכשיו שובת והסטודנטים סובלים.

רם שפע: נכון, הסטודנטים סובלים אבל אנחנו מדברים על משא ומתן שנמשך שנתיים.

רם שפע: לא מדברים על איזושהי גחמה שחס וחלילה קם מישהו ואמר בואו נראה איך הסטודנטים ישלמו מחיר כדי שאני אהנה.

רם שפע: זה לא המצב.

רם שפע: אני מנחה שאף אחד – לא מהאנשים שמובילים את המאבק ולא אותם אנשים שנאבקים כרגע ויושבים בבית – לא נהנה מזה ולא שמח.

רם שפע: זה לא שמחר בבוקר מבטיחים להם שהכול הולך להתהפך – אני ריאלי – ושפתאום כל התנאים ישופרו דרמטית אלא יש כאן משהו עקרוני.

רם שפע: סגל זוטר, מי שהמציא את המילה הזאת צריך לשאול את עצמו מה הוביל אותו למונח הזה שמראש מייצר בעייתיות.

רם שפע: לכן אני רוצה להוריד מסדר היום את הדיון הזה שלפעמים עולה כאן ואני מודה שבתפיסת העולם שלי אין מקום לערעור על לגיטימציה לשביתה.

רם שפע: אני כן רוצה לומר שלפעמים בציבוריות יש איזו תחושה שהאוצר והות"ת, שום דבר לא מעניין אותם, הם לא נחמדים והם לא מנסים להגיע להסכמות.

רם שפע: שאלו אותי על זה אתמול ברדיו.

רם שפע: גם את המונח הזה אני לא מקבל.

רם שפע: בסוף יושבים אנשים בשר ודם שמנסים להגיע לפתרונות ואני גם מכיר אישית את האנשים כיוון שלצערי יצא לי בשנים האחרונות, בתפקידי הקודם, ללוות כמה שביתות בהשכלה הגבוהה והאנשים לא התחלפו.

רם שפע: אני אומר שגם האוצר ונציגי ה-ות"ת מנסים להגיע להסכמות.

רם שפע: הגורם האחרון שעד עכשיו לא התייחסתי אליו הוא ועד ראשי המכללות.

רם שפע: אני חושב שוועד ראשי המכללות, לצערי, בוחר הרבה יותר מדי, כמעט תמיד, להיות בקו של המדינה ודי צמוד למה שקורה במשרד האוצר ובוועדה לתכנון ותקצוב וקצת פחות – לפחות באופן ציבורי – להראות שהדבר הכי קריטי לו בעולם הוא שהסגל שלו יהיה מרוצה ועם מוטיבציה כי סגל עם מוטיבציה, אלה סטודנטים מרוצים.

רם שפע: אני לא אמר שזה קל, אני לא אומר שכל דבר שהסגל מבקש, מיד המכללות צריכות לעמוד ולומר, מצוין, זו בקשה טובה.

רם שפע: אני כן חושב – ואמרתי להם את זה הבוקר בשיחה שהייתה לנו – שהם חייבים להיות הרבה יותר אקטיביים לא כדי להגיע לפשרות אלא כדי לראות שהם עומדים עם הסגל, לפעמים גם מול המדינה ולא תמיד שלושה צדדים.

רם שפע: אני מסיים במשפט.

רם שפע: גם עת ישבנו כאן בחדר שלי, זאת לא פעם ראשונה שאני חווה את זה, יושבים נציגי הסגל ובצד השני כל השאר.

רם שפע: אין דרך יותר טובה ללמוד את המטריה מהדוגמה הפיזית.

רם שפע: ניסיתי לעשות איזשהו סדר.

רם שפע: תכף נצלול לפרטים עצמם.

רם שפע: עד כאן מבחינתי כהתחלה.

רם שפע: אם חברי הכנסת רוצים להתייחס, בשמחה רבה ואחר כך נעבור לנציגים.

רם שפע: ידידי ג'אבר עסאקלה שעוסק בנושא ורצה שנעסוק בו.

רם שפע: אני רוצה לומר שהדיון הזה גם הרבה מאוד בזכות ההתעקשות שלך לעסוק בנושא.

רם שפע: לא ציינתי את זה בהתחלה אבל זה מאוד נכון.

רם שפע: בבקשה.

ג'אבר עסאקלה: תודה רבה.

ג'אבר עסאקלה: אדוני היושב ראש, חבריי חברי הכנסת, אורחינו הנכבדים.

ג'אבר עסאקלה: בשבוע שעבר הגשתי בקשה לדיון מהיר אבל הכנסת לא חשבה שזה נושא מספיק משמעותי כדי לדון בו.

ג'אבר עסאקלה: ביקשתי את הדיון המהיר לא מהוועדה הזאת אלא מוועדת הכספים כי אני רואה שהסיפור הקשה הוא עמדתו של משרד האוצר במשא ומתן הזה.

ג'אבר עסאקלה: אני חושב שבהתעקשות של משרד האוצר קרו שני תהליכים ביחד: לחתום הסכם עם המרצים הזוטרים, ואגב, אני המצאתי מושג חדש בערבית, אל-מוחדרין.

ג'אבר עסאקלה: ..

סעיד אלחרומי: מילת גנאי.

סעיד אלחרומי: זה פוגע.

ג'אבר עסאקלה: לכן אנחנו מדברים על ה-מוחדרין... המרצים שאינם קבועים.

ג'אבר עסאקלה: אני חושב שכריכת חתימת הסכם עם תהליך משפטי לגבי הבנת חריגות שכר בדיעבד, זו כריכה לא נכונה.

ג'אבר עסאקלה: אני חושב שמה שנכון לעשות היום זה כן להגיע ולחתום הסכם עם נציגי המרצים הלא קבועים.

ג'אבר עסאקלה: התהליך השני יכול לקחת שנים רבות.

ג'אבר עסאקלה: יכול לקחת ארבע שנים בבתי הדין לעבודה.

ג'אבר עסאקלה: לכן אני כאן לתמוך בדרישות של המרצים.

ג'אבר עסאקלה: אני בעצמי הרציתי במשך שנה אחת, אמנם לא במכללה ציבורית אלא במכללה לחינוך באורנים, ואגב, ברחתי בגלל התנאים.

ג'אבר עסאקלה: אני חושב שהדרישות שלכם ממש ממש צודקות והגיע הזמן שמשרד האוצר יתעשת.

ג'אבר עסאקלה: תחשבו על הסטודנטים.

ג'אבר עסאקלה: הסטודנטים הם הקורבן הגדול.

ג'אבר עסאקלה: אני חושב שוועד ראשי המכללות לא מוותר לסטודנטים על שכר הלימוד בזמן שהם לא לומדים.

ג'אבר עסאקלה: הסטודנטים אכלו אותה לאורך כל תקופת משבר הקורונה וגם ממשיכים לשלם את התשלומים הרגילים בגלל התעקשות של משרד האוצר.

ג'אבר עסאקלה: ועד ראשי המכללות יושב כאילו הוא מהאו"ם אבל הוא שחקן מרכזי והוא צריך להילחם על הזכויות של המרצים שעובדים אצלו.

ג'אבר עסאקלה: לכן אני מצדיק את המאבק שלכם, תומך מכל הלב ואני מקווה שמשרד האוצר יתעשת.

ג'אבר עסאקלה: תודה רבה.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: חברת הכנסת אורלי פרומן, בבקשה.

אורלי פרומן: אני אהיה קצרה.

אורלי פרומן: יש כאן משא ומתן ארוך מדי שמתקיים הרבה יותר משנתיים וחצי.

אורלי פרומן: זה לא הגיוני שאי אפשר להגיע לפתרון במשך כל כך הרבה שנים והייתי באי אילו משאים ומתנים.

אורלי פרומן: יש כאן סגל זוטר ששובת בתקופה שגם כך היא קשה לחברה הישראלית.

אורלי פרומן: יש סטודנטים שיוצאים נפסדים כבר תקופה ארוכה ועכשיו נוסיף לצורת הלימודים ב-זום גם את השביתה של הסגל הזוטר.

אורלי פרומן: כולם יוצאים מופסדים.

אורלי פרומן: אני הייתי מבקשת בדיון הזה שמישהו ייתן לנו את התמונה הנכונה נכון לעכשיו, מה הושג עד עכשיו במשא ומתן, מה כרגע הן נקודות המחלוקת ואנחנו - אני קוראת לך אדוני היושב ראש – כוועדה מבקשים לשים לוח זמנים לסיום.

אורלי פרומן: אי אפשר להמשיך עם זה עד בלי סוף.

אורלי פרומן: כולם יצטרכו להתכנס, גם המרצים, גם ור"ם וגם משרד האוצר.

אורלי פרומן: אני קראתי בעבר ואני קוראת שוב למשרד להשכלה גבוהה, גם אם זה בדרך כלל חונה אצל ות"ת, הוא המשרד האחראי על ההשכלה הגבוהה במדינת ישראל והוא חייב להיכנס כמגשר ולתת לוח זמנים מאוד צפוף ומאוד קצר.

אורלי פרומן: די, מה שלא דיברו בשלוש השנים האחרונות, לא ידובר בעתיד.

אורלי פרומן: תודה.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: חבר הכנסת סעיד אלחרומי ואחר כך נעבור לשמוע את הצדדים.

סעיד אלחרומי: תודה אדוני היושב ראש.

סעיד אלחרומי: אני אוסיף כמה משפטים על מה שאמרו חבריי.

סעיד אלחרומי: אנחנו דנים בעתיד דור העתיד, של המרצים ושל החוקרים באוניברסיטאות.

סעיד אלחרומי: אנחנו גם דנים בנושא הפגיעה החמורה בסטודנטים שגם משלמים שכר מלא, גם נמצאים בתקופת קורונה אבל לגם לא מקבלים את מה שמגיע להם.

סעיד אלחרומי: אני מצטרף לדברי חברתי שאכן צריך לשים את הכול על השולחן, שוועדת החינוך תיכנס לעובי הקורה וכל נקודות המחלוקת יהיו ברורות לכולם.

סעיד אלחרומי: אני יודע שאתה עושה עבודה טובה בנושא הזה אבל זה מספיק אלא צריך יותר.

סעיד אלחרומי: גם אנחנו כחברי כנסת צריכים להיות יותר מעורבים וללחוץ לסיים את המצב הזה.

סעיד אלחרומי: זה חייב להסתיים כמה שיותר מהר.

סעיד אלחרומי: תודה.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: אני עובר לנציגי הסגל.

רם שפע: אני חושב שזה הזמן לשמוע אותם.

רם שפע: אני מבקש התייחסות כללית אבל גם לנסות, ככל שזה נכון, לתת דגשים ולומר היכן הפערים.

רם שפע: בבקשה, איתי סבירסקי, כוח לעובדים ומייצג את הסגל הזוטר.

איתי סבירסקי: תודה ליושב ראש הוועדה חבר הכנסת רם שפע על כינוס הוועדה, על המעקב אחרי המאבק הזה ועל נכונות לסייע.

איתי סבירסקי: תודה לחברי הכנסת שמתגייסים לנושא.

איתי סבירסקי: בעינינו יש כאן

איתי סבירסקי: שלוש בעיות עיקריות כאשר שתיים הן עוד יותר עיקריות ואני אתחיל בהן.

איתי סבירסקי: דבר ראשון, וזה מתחבר לקריאות של חברי הכנסת בדקות האחרונות, אין כמעט ישיבות.

איתי סבירסקי: משא ומתן ארוך, כן, אבל שביתה, זמן קריטי לכל מערכת ההשכלה הגבוהה, כמו שתואר כאן הסטודנטים סובלים וזה הדבר הנוסף שעוד מכאיב להם יותר, אבל מולנו ראשי המכללות ומשרד האוצר, מבחינתם לא צריך שביתות.

ג'אבר עסאקלה: מתי הייתה הישיבה האחרונה?

איתי סבירסקי: אני מיד אפרט.

איתי סבירסקי: אם אנחנו לא לוחצים ופונים - אין ישיבות.

איתי סבירסקי: זה המצב.

איתי סבירסקי: משחקים מולנו משחקים טקטיים של כן ישיבה, אין ישיבה, אבל אין ישיבות.

איתי סבירסקי: מה שקורה, אנחנו בשבוע השלישי לשביתה ובמהלך של שבועיים שביתה, עד היום כולל, היו בסך הכול ארבע ישיבות, כל אחת שעה וחצי, מקסימום שעתיים.

איתי סבירסקי: פשוט לא יאומן.

רם שפע: פניתם?

איתי סבירסקי: בוודאי שפנינו.

איתי סבירסקי: אנחנו פונים אבל משחקים אתנו משחק של טוב, ניפגש עוד יומיים, טוב, עוד שלושה ימים.

איתי סבירסקי: אנחנו עולים מתוך הנחה שהפגישה עכשיו בוודאי תהיה למשך יום שלם, אחרי שכבר נדחתה, אבל לא, יש להם הרבה ישיבות חשובות ודחופות אחרות והם צריכים אחרי שעה וחצי לחתוך את הפגישה, תודה ולהתראות.

איתי סבירסקי: אנחנו שואלים מתי הפגישה הבאה ואומרים לנו, לא יודע, נראה, אולי, נתאם, נבדוק, כן אפשר, אי אפשר.

איתי סבירסקי: כך זה נראה.

איתי סבירסקי: זאת אומרת, יש כאן חוסר אחריות ציבורית מובהקת כלפי הסטודנטים וכלפי המרצים.

איתי סבירסקי: היית מצפה שיהיו ישיבות מרתוניות לפני השביתה.

איתי סבירסקי: שלושה ימים לפני השביתה, היה.

איתי סבירסקי: מרגע שהתחילה השביתה, צריך להעניש כי התחילה השביתה, אז לא מדברים עם המרצים ושהסטודנטים יסבלו.

איתי סבירסקי: לדעתי הפרלמנט צריך לקרוא לראשי המערכת ולומר שהדבר הזה לא מקובל וכי את השביתה הזאת צריך לסיים וקודם כל להקדיש את הזמן הראוי, לדון בה לעומק לאורך זמן וברצף אבל זה לא קורה לא בגלל שאנחנו לא מעוניינים.

איתי סבירסקי: אנחנו מעוניינים ואין בזה כל ספק.

איתי סבירסקי: נקודה שנייה היא הנושא של חסימות, החסימות שמשרד האוצר שם להסכם הזה.

איתי סבירסקי: אני אסביר מעט את הנקודה.

איתי סבירסקי: האוצר – ואני מניח שמכירים את זה כאן יותר ויותר – טוען שהמרצים נמצאים בחריגות שכר.

איתי סבירסקי: זאת אומרת, הנהלות המכללות יושבות על 40, 50, 60 אלף אבל המרצים שאם פורסים את השכר שלהם לשכר של שישה חודשים, המורים מן החוץ משתכרים באופן ממוצע 5,000 שקלים לחודש, אז המרצה הזה שמשתכר 5,000 שקלים בחודש נמצא בחריגות שכר והוא צריך להחזיר קדימה ואחורה כספים שמגיעים עד כדי 17,000 שקלים לשנה.

איתי סבירסקי: את זה בוחר האוצר לעשות בזמן קורונה.

איתי סבירסקי: זה הזמן הכי נכון לבוא עם הדבר הזה בזמן הקורונה ולתקוע את אותו משא ומתן.

איתי סבירסקי: איך נתקע המשא ומתן.

איתי סבירסקי: בוחרים לבוא עם זה עכשיו בכל הכוח, אנחנו באים ואומרים, רגע, הדבר הזה מצריך בירור, הדבר הזה מצריך חקירות, אתם בעצמכם, האוצר, אומרים שזה מצריך חקירות, בואו, תעשו את זה בנפרד, אנחנו חושבים שזה מופרך לחלוטין אבל אתם רוצים לעשות את זה, זו סמכות שלכם ואין לנו דרך למנוע את זה אבל תעשו את זה בנפרד, תנו להסכם הזה לקרות, תנו לו להיחתם עם תנאים כלכליים נורמליים, לסגור את העניין ואחר כך תמשיכו עם זה ויהיו אשר יהיו התוצאות של ההליך הזה, הן ישפיעו אחר כך על ההסכם אחורה.

איתי סבירסקי: אנחנו מקבלים את זה, אין לנו בעיה, אנחנו מקבלים.

איתי סבירסקי: אומרים לנו האנשים שמולנו, בסדר, נפריד, זה יהיה בנפרד והמשא ומתן להסכם בנפרד.

איתי סבירסקי: אמרנו, מצוין, בואו נתקדם.

איתי סבירסקי: היה צריך - לצערנו הרב על חשבון הסטודנטים והמרצים - שבועיים כדי להבין את זה בתוך השביתה, ורק בסוף השבועיים האלה אנחנו מבינים שבעצם זה כיוון סרק, אי אפשר לעבוד בו, כי את לב ליבם של הצעדים הכלכליים שדרושים בשביל ההסכם, האוצר חוסם בטענה שכל ההליך המינהלי והמשפטי הזה נשאר פתוח ולכן אם הוא ייתן דבר כזה או דבר אחר, זה מפריע לו בהליך שהיה אמור להישאר מופרד.

איתי סבירסקי: מילא היו אומרים לנו מראש, לפני שלושה שבועות, שאתם רוצים, להפריד, אנחנו מוכנים להפריד פורמלית אבל בעצם לא יהיה לכם הסכם, אבל גם את זה לא אמרו לנו.

איתי סבירסקי: היה צריך לקיים את ארבע הישיבות המסכנות האלה של השעה וחצי במשך שבועיים שביתה כדי להבין שאין באמת כיוון כזה למרות שפורמלית כביכול מוכנים לעשות אותו.

איתי סבירסקי: זה המצב.

איתי סבירסקי: הוא מצער והוא חמור.

איתי סבירסקי: אנחנו חושבים שהמפתח לפתרון הוא לא אצלנו אלא הוא אצל האוצר.

איתי סבירסקי: לא דיברתי על ועד ראשי המכללות.

איתי סבירסקי: אנחנו רואים את ועד ראש המכללות כשותפים שלנו.

איתי סבירסקי: מבחינתנו אנחנו באותו צד.

איתי סבירסקי: חריגות השכר האלה, של מי חריגות השכר?

איתי סבירסקי: המרצים באו וגנבו כסף מהקופה הציבורית על ה-5,00 שקלים שלכם?

איתי סבירסקי: מי עשה את הדבר הזה?

איתי סבירסקי: זאת נורמה שקיימת בכל המכללות, בכל 22 המכללות.

איתי סבירסקי: היכן בכלל החריגה?

איתי סבירסקי: אם כל ה-22 מכללות האלה משלמות מעבר למה שהאוצר מגדיר כחריגה, אז איפה החריגה?

איתי סבירסקי: מי היה תקני ומי היה בחריגה?

איתי סבירסקי: זאת הנורמה.

איתי סבירסקי: בעינינו ה-ור"ם צריכים להיות מגויסים לדבר הזה.

איתי סבירסקי: לצערנו עד עכשיו אנחנו לא מוצאים אותם מגויסים לזה אלא כמו שאמר יושב ראש הוועדה, בצדק, אנחנו מוצאים אותם מצדדים או אולי מתחבאים מאחורי העמדה של האוצר וזה מצער.

איתי סבירסקי: אנחנו עדיין מקווים שזה לא יהיה המצב.

איתי סבירסקי: אנחנו מפגינים גמישות, מוכנים להרבה מאוד סוגים של פתרונות אבל את המצב הנוכחי אי אפשר להמשיך.

איתי סבירסקי: דבר אחרון.

איתי סבירסקי: דיברו כאן על שרים, על השר להשכלה גבוהה ושר האוצר לא הוזכר.

רם שפע: שר האוצר היה מעורב באיזושהי צורה?

רם שפע: אם כן, אני אשמח להזכיר אותו.

איתי סבירסקי: לא שידוע לנו.

איתי סבירסקי: אני אומר שאפילו הממונה על השכר בכבודו ובעצמו, מר קובי בר-נתן, לא נמצא בסכסוך הזה.

איתי סבירסקי: אם זה חשוב באיזושהי צורה, שיהיו מעורבים כאן בכירים כדי לנסות לפתור את זה מבלי לזלזל באף איש אוצר או איש ות"ת שיושב אתנו.

איתי סבירסקי: אני בטוח שהדברים מתואמים אבל זה מתבקש.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: נתן נהוראי, האגף הממונה על השכר במשק, שמעורב בפרטי המשא ומתן, אתה רוצה להתייחס?

נתן נהוראי: כן.

נתן נהוראי: תודה רבה ליושב ראש הוועדה ולחברי הכנסת.

נתן נהוראי: אני אתייחס לטענות שעלו כאן וגם לתהליך ואומר מה ההי עד עכשיו.

נתן נהוראי: לפני כן חשוב לי לומר - כי אי אפשר להתעלם מהדבר הזה וגם חברת הכנסת פרומן דיברה על המצב הקשה ששורר עכשיו במשק – שאנחנו נמצאים עכשיו במשבר כלכלי החמור בתולדות מדינת ישראל.

נתן נהוראי: זה מתבטא גם בכך שאין הסכמי מסגרת שמתקיימים כרגע במשק.

נתן נהוראי: תסתכלו על מגזרים אחרים.

נתן נהוראי: אין עוד ארגון עובדים שמתנהל אתו עכשיו משא ומתן על הסכם מסגרת כפי שמתנהל ההסכם כאן יחד עם כוח לעובדים.

נתן נהוראי: גם במקומות אחרים יש דברים שצריכים להיעשות ועדיין מבינים שזו לא העת.

נתן נהוראי: למרות הדבר הזה אנחנו מקיימים את המשא ומתן עם כוח לעובדים.

נתן נהוראי: בהמשך אני אגע לסיבה לדבר הזה.

נתן נהוראי: אני מזכיר שהלכנו כאן להסכם שהוא הסכם של טווח קצר וזה היה בעקבות הצעה שעלתה כאן בוועדה, אני חושב על ידי חבר הכנסת גולן.

נתן נהוראי: המתווה אומר שאנחנו מבינים שזו תקופת קורונה, שלא נצליח לתת כאן דברים משמעותיים אבל אנחנו יודעים לייצר הסכם שהוא הסכם לשנתיים שמתייחס לתקופת המשבר ולתת דברים שהם הדברים האקוטיים המרכזיים.

נתן נהוראי: .

נתן נהוראי: אנחנו מחוברים לרחשים שעולים מן השטח.

נתן נהוראי: אנחנו יודעים שהדבר המרכזי שמטריד את הסגל זה העניין של הביטחון התעסוקתי, צורת ההעסקה של מורים מן החוץ ומעבר לסגל עמית ואת הדבר הזה אני חייב לומר שאנחנו רואים עין בעין.

ג'אבר עסאקלה: עוד מעט נדבר על הביטחון התזונתי של המרצים.

נתן נהוראי: אנחנו רוצים לעשות את המעבר הזה לסגל עמית ואנחנו חושבים שזה המתווה הנכון בתקופת משבר, לבוא ולסגור את הדבר הזה, לאפשר את המעבר הזה מה גם שיש לזה גם עלות כלכלית על המוסדות וגם יש שם סעיפים רכים שמדברים על ביטחון תעסוקתי שלא קיימים היום.

אורלי פרומן: אמרת כאן שני דברים.

אורלי פרומן: ביטחון תעסוקתי ומעבר לסגל עמית ובאמצע אמרת עוד משהו או שהמשמעות של זה אלה התנאים הסוציאליים הנלווים?

נתן נהוראי: כן.

נתן נהוראי: מעבר לסגל עמית, יש לזה גם עלות כלכלית ויש שיפור בתנאי ההעסקה וגם ברמת המתנים וגם בכך שיש לאיש ודאות בתוך תנאי ההעסקה שלו משנה לשנה, העסקה רציפה, ואת הדבר הזה אנחנו רואים עין בעין.

נתן נהוראי: לפני השביתה הצענו מספר הצעות כדי לנסות לגשר על התהום בין הצדדים.

נתן נהוראי: אני חייב לציון שגם השר להשכלה גבוהה בא אלינו עם הצעה שלו ואנחנו הסכמנו להצעה וקיבלנו אותה.

נתן נהוראי: לצערנו כוח לעובדים לא קיבלו את ההצעה.

נתן נהוראי: המחלוקת כרגע עומדת על שתי נקודות מרכזיות שהן נקודות גדולות.

רם שפע: סליחה, אני חייב לומר משהו.

רם שפע: זה בסדר, זה נכון אבל בסוף השר, כשהוא נותן הצעה, הוא לא נותן הצעה לפשרה באמצע ואתם בחרתם לקבל אותה מלואה והם לא.

רם שפע: בסוף הוא חלק מהממשלה שמציעה הצעות.

רם שפע: צריך לומר את זה.

רם שפע: אני מאוד מכבד את זה ושמחתי, וגם אמרתי לו אישית שטוב שהוא התערב, אבל צריך לשים את זה בקונטקסט.

רם שפע: זאת לא הערה אליך אבל צריך לומר את זה.

נתן נהוראי: אני לא אכנס לנבכי המשא ומתן אבל אני אגע בנקודות המרכזיות.

נתן נהוראי: קודם כל, העניין של חריגות השכר לכאורה שעלו כאן.

נתן נהוראי: אני רוצה להסביר מה זה הסיפור הזה של חריגות השכר לכאורה ולמה הדבר דומה.

נתן נהוראי: לצורך העניין, זה כמו שבן אדם יקבל מביטוח לאומי או ממענקי קורונה סכום שהיה נראה שאולי לפי הקריטריונים מגיע לו ולמפרע יבוא ביטוח לאומי ויאמר שהגיעו לך תשלומים להם לא היית זכאי כדין.

נתן נהוראי: מה זה הדין?

נתן נהוראי: במקרה הזה אלה הנחיות ות"ת.

נתן נהוראי: יש הנחיות ות"ת איך משלמים למורים מן החוץ ולמרבה הצער עם השנים הדבר הזה הלך לכל מיני כיוונים בכל מיני מכללות והתשלומים לא עומדים עין בעין עם הנחיות ות"ת.

נתן נהוראי: אנחנו לא מדברים כאן על משהו שהוא שולי.

נתן נהוראי: אנחנו מדברים כאן על משהו כאשר מדובר על יותר מ-10 אחוזים מעלות השכר במערכת.

ג'אבר עסאקלה: מי אחראי לזה?

ג'אבר עסאקלה: מי אחראי על קיום החריגות?

נתן נהוראי: אני אומר משהו.

נתן נהוראי: הסיפור הזה של חריגות שכר לכאורה והסמכות שיש ליחידת האכיפה היא מכורח חוק.

עופר כסיף: טוב שאתה מוסיף את המילה "לכאורה".

עופר כסיף: זה לא מקרי.

עופר כסיף: זה מצוין שאתה מוסיף אותה.

נתן נהוראי: ברור שאני מוסיף את המילה "לכאורה" משום שהדבר הזה לא הגיע לכדי מיצוי.

עופר כסיף: יש פרשנויות שונות.

עופר כסיף: לבוא ולהציג באופן קטגורי כאילו יש חריגות שכר, זה פשוט לא נכון.

נתן נהוראי: לא אני זה שמכריע אם יש חריגות שכר או לא.

נתן נהוראי: יש הליך מינהלי שמתנהל על ידי יחידת האכיפה של משרד האוצר.

נתן נהוראי: הסמכות של יחידת האכיפה היא מכורח חוק ואנחנו לא נמצאים באירוע, אם יש סמכות או אין סמכות.

נתן נהוראי: יש סמכות מתוקף החוק ולכן ההליך הזה מתנהל.

נתן נהוראי: השאלה מי אחראי לזה, יכול להיות שזה נעשה בתום לב ויכול להיות שלא, היא לא רלוונטית וגם מבחינה תקדימית.

נתן נהוראי: כמו שאני אומר שגם אם ביטוח לאומי אחראי לזה שהוא נתן תשלומים לבן אדם שלא ניתנו לו כדין והוא מבקש את הכסף בחזרה, עדיין הכסף צריך לחזור בחזרה.

נתן נהוראי: אנחנו מכירים את המקרים האלה.

ג'אבר עסאקלה: ואתם כורכים את שני התהליכים ביחד.

נתן נהוראי: לא.

נתן נהוראי: אני אומר למה אנחנו לא כורכים את שני התהליכים.

נתן נהוראי: זה לא תהליך אכיפתי ראשון שמנהלת יחידת האכיפה שלנו.

נתן נהוראי: גם בהשכלה הגבוהה, אם נחזור ל-2016, היה הסכם שכר עם הסגל הבכיר של האוניברסיטאות ונעשה שם תהליך הסדרתי, בעקבות תהליך מינהלי של יחידת האכיפה, לגבי הפנסיות התקציביות והדבר הזה נעשה יחד בהסדרה.

נתן נהוראי: דרך אגב, גם באוניברסיטת בר אילן, עם הסגל המינהלי היה הסכם שהסדיר את חריגות השכר.

נתן נהוראי: אני מבין שכאן אין רצון ללכת להסדרה ואני מכבד את הדבר הזה.

נתן נהוראי: יכול לבוא ארגון עובדים ולומר שהוא לא מעוניין ללכת להסדרה, שהוא מעוניין ללכת עם זה עד הסוף, ללכת לבית הדין ושבית הדין יפסוק בסוגיה הזאת אחרי שתתקבל החלטה על ידי יחידת האכיפה, על ידי הממונה על השכר.

נתן נהוראי: למרות זאת, למרות שזה תקדימי מבחינתנו, אנחנו מסכימים להמשיך לנהל את המשא ומתן.

נתן נהוראי: אבל בסיטואציה הזאת, צריך להבין, נשארות לנו שתי אפשרויות.

נתן נהוראי: אעפשרות את היא הסדרה.

נתן נהוראי: ההסדרה באה ואומרת שיש כאן משהו שנמצא במחלוקת, כפי שאמר חבר הכנסת כסיף מדובר על משהו שהוא לכאורה כרגע אבל יש סיכוי/סיכון ובואו נסדיר את זה באיזשהו אופן.

נתן נהוראי: אנחנו יודעים גם להגיע למתווים טובים.

נתן נהוראי: האפשרות השנייה, בהיעדר רצון של הארגון ללכת להסדרה, היא הקפאה וגם הדבר הזה עושה שכל.

נתן נהוראי: הרעיון של הקפאה אומר שאם אתם לא רוצים ללכת אתנו להליך של הסדרה, ואנחנו מכבדים את הדבר הזה, אנחנו יודעים לבוא ולעשות הסכם שכל חברי הסגל שבעצם נמצאים בתהליך אכיפתי, הם מוקפאים.

נתן נהוראי: לא נוגעים להם בשכר, לא לוקחים מהם שום דבר עד שההליך מגיע למיצוי, אבל מצד שני אנחנו לא יכולים לתת כאן מתנים כלכליים בזמן שיש כאן אוכלוסייה שנמצאת במחלוקת.

נתן נהוראי: לצערנו ארגון הסגל לא מצליח להגיע להכרעה שם ודורש מאתנו להגיע למשהו שאנחנו לא יודעים לייצר אותו, גם לא להגיע להסדרה אבל גם לעשות איזושהי הלבנה או לעשות הסדרה בלי הסדרה.

נתן נהוראי: בדבר הזה אנחנו לא יודעים להגיע למתווה כזה.

נתן נהוראי: אני חושב שעשיתי סדר בעניין הזה.

נתן נהוראי: חשוב להבין גם שלא מדובר כאן על כספים של משרד האוצר.

נתן נהוראי: מדובר כאן על כספים שנמצאים במוסדות.

נתן נהוראי: חברת הכנסת פרומן , בתקופה קשה זו חשוב מאוד שהכספים ישולמו כדין.

נתן נהוראי: קצת תמוהה האג'נדה של כוח לעובדים שמנסה לשמר כאן מעמדות שונים בין מוסדות שונים או בין דורות שונים, לעשות דור א' ודור ב'.

נתן נהוראי: אנחנו חושבים שצריך לעשות כאן איזשהו יישור קו לפי ההנחיות.

נתן נהוראי: החריגות הוא מכשול אחד.

ג'אבר עסאקלה: אתה מנהל את המשא ומתן אתם או מישהו אחר?

נתן נהוראי: אני נמצא בצוות שיושב מולם.

נתן נהוראי: אנחנו צוות.

נתן נהוראי: המכשול שני הוא הסיפור של הדרישות הכלכליות.

נתן נהוראי: חבר הכנסת רם, לפני כן אמרתי שהלכנו כהצעתך להסכם של טווח קצר.

נתן נהוראי: המשמעות של הסכם לטווח קצר היא שהמתנים הם מתנים לא כמו הסכם ארוך שבו אתה יכול לתת מתנים.

נתן נהוראי: אנחנו דיברנו על כך שהתקופה היא קשה ואין הסכמי מסגרת ולכן אני חושב שהדבר הזה יכול לאפשר לצאת מהפלונטר.

נתן נהוראי: בדבר הזה, המתן המרכזי אותו אנחנו מוכנים לתת הוא באמת המעבר לסגל עמית ואני חושב שזו בשורה מאוד מאוד גדולה לסגל.

נתן נהוראי: אם מחר בבוקר כל חברי הסגל עוברים לסגל עמית, אני חושב שנתנו כאן מזור לתופעה שהגיע הזמן להמשיך קדימה.

אורלי פרומן: זאת אומרת שהתנאים שלהם מושווים לסגל עמית באוניברסיטאות?

נתן נהוראי: לא.

עופר כסיף: הנה, נגענו בנקודה.

נתן נהוראי: המעבר לסגל עמית הוא מתווה שכבר יש שש מכללות שעברו אליו ויש הסכמים שנחתמו עם כוח לעובדים.

נתן נהוראי: מדובר על הטבה, על מתנים של טבלאות שכר, קרן השתלמות, העסקה רציפה של שישה חודשים, ביטחון תעסוקתי.

איתי סבירסקי: אבל אתם לא נותנים להם.

נתן נהוראי: אנחנו מוכנים לתת את הדבר הזה למרות העלויות הכבדות.

נתן נהוראי: איתי, אני אתייחס גם למה שאתה רוצה לומר.

נתן נהוראי: אני גם אומר שבמגזר הציבורי כנראה, לפחות בשנתיים הקרובות, לא צפויות העלאות שכר אלא להיפך, השתתפות בנטל הציבורי.

נתן נהוראי: שוב, צריך לשים את הדבר הזה על השולחן.

נתן נהוראי: אנחנו לא מכירים מגזרים אחרים וארגונים אחרים שבאים ודורשים.

נתן נהוראי: המקרה בו אנחנו מדברים הוא מקרה ייחודי.

נתן נהוראי: אני חייב לציין.

נתן נהוראי: איתי רוצה לטעון שאנחנו מדברים על מעבר לסגל עמית תוך פגיעה בשכר.

נתן נהוראי: יש לי שני דברים לומר על הדבר הזה.

נתן נהוראי: ראשית, כפי שאמרתי, חבר סגל קיבל במשך שנים מתנים שלא תואמים את ההנחיות, ונתתי את הדוגמה של הביטוח הלאומי.

נתן נהוראי: הוא לא חייב להיות אשם בדבר הזה.

נתן נהוראי: מישהו שמקבל כספים שלא מגיעים לו מביטוח לאומי, הוא לא אשם בדבר הזה.

נתן נהוראי: אבל כאשר ביטוח לאומי יבוא ויגיד לו שהוא קיבל סכומים שלא מגיעים לו, הוא יחזיר.

נתן נהוראי: יהיה אפשר לבוא ולעשות הסדרה של איך הוא מחזיר את זה אבל בסופו של דבר אם הוא לא היה זכאי לזה, הוא צריך להחזיר.

נתן נהוראי: בעולם של הסדרה אנחנו יודעים לייצר, כאשר ארגון העובדים בא ומכיר בזה שיש חריגות שכר, מתווים שמבטיחים שלרוב חברי הסגל שנמצאים בהסכם הזה תהיה הטבה כלכלית.

נתן נהוראי: לרוב.

נתן נהוראי: אנחנו יודעים.

נתן נהוראי: אני אומר שוב.

נתן נהוראי: בעולם שבו אין רצון להגיע להסדרה ובעצם ארגון העובדים שעומד מולנו כופר בסמכות החוקית של יחידת האכיפה של הממונה על השכר - - -

רם שפע: לא שמעתי אותם אומרים את זה.

רם שפע: זו טענה די כבדה.

נתן נהוראי: אני אחזור מהטענה הזאת ואני אומר שאין כאן רצון ללכת להסדרה אלא יש כאן רצון ללכת עד הסוף מתוך איזשהו ניהול סיכונים שאני מכבד אותו אבל הוא מקשה על היכולת להגיע לפתרונות.

נתן נהוראי: אני חוזר ואומר שבזמן שאנחנו מדברים על הסכם קצר, גם אם נשים את החריגות בצד, אנחנו לא רואים שכוח לעובדים נמצא במקום שמוכן לוותר על הדרישות הכלכליות ולהסתפק במתן שהוא מצומצם.

נתן נהוראי: אני מקווה מאוד שאנחנו נצליח למצוא את הפתרון לחריגות לכאורה.

נתן נהוראי: גם לאחר מכן יש לנו משוכה מאוד מאוד גדולה כי הצד השני לא מסכים לבוא ולהתכנס להסכם קצר שמסתפק במתנים שתואמים את התקופה ואני חושב שאלה מתנים שיכולים להיות בשורה גדולה לחברי הסגל.

רם שפע: תודה.

רם שפע: יש לי הרבה מחשבות, אבל בסדר.

רם שפע: אני שמח שחזרת בך ממשהו קטן שאמרת.

עופר כסיף: דיון חשוב מאוד.

עופר כסיף: אני רוצה לשים את הדברים על השולחן בבוטות.

רם שפע: פעם ראשונה שאתה אומר את זה.

עופר כסיף: אני יודע שאני שובר את האתוס המעודן שלי אבל בכל זאת אני אעשה את זה.

עופר כסיף: חברים וחברות, אני תמיד בעד הומור אבל הנושא הזה קשה.

עופר כסיף: בואו נחזור להיסטוריה.

עופר כסיף: כאשר מדובר על חריגות שכר, באמת ששערי, שלא קיים, סומר.

עופר כסיף: עד 2008, עת התקבל צו ההרחבה, סגל שנקרא במילה שהיא כשלעצמה משפילה, מורים מן החוץ ותכף אני גם אומר למה במהות זה משפיל, עד צו ההרחבה של 2008 אפילו לא היו זכאים לפנסיית חובה מינימלית, לא לפיצויי פיטורים, לא לשום זכות סוציאלית, קל וחומר אקדמית.

עופר כסיף: לא קק"מ, קרן קשרי מדע, שגם היום לא קיים, לפחות לא באופן אישי, ותלוי גם זה היכן כי יש מקומות שבכלל אין ויש מקומות שיש איזושהי קופה "משותפת" ובוררים מי מקבל ומי לא לצורך מחקר והשתתפות בכנסים, שזו המהות של האקדמיה.

עופר כסיף: עד 2008 לא היה כלום.

עופר כסיף: סליחה שאני משתמש בביטוי הזה, מורה מן החוץ, ואני משתמש בו בכוונה כי אני רוצה להצביע על החומרה של המצב.

עופר כסיף: יש כאלה שטוענים, ואני מסכים אתם, שלא צריך להגיד סגל זוטר או מרצים מן החוץ אלא מורים שלא במינוי כי זה יותר נעים לאוזן ואני מסכים אבל אני בכוונה רוצה להצביע על המהות.

עופר כסיף: אני בא משם.

עופר כסיף: למי שלא יודע, לפני כעשור הייתי יושב ראש הארגון הארצי של המורים מן החוץ במכללות הציבוריות ולא פעם ולא פעמיים ישבתי במשאים ומתנים, בין אם זה מול ות"ת, בין אם זה מול האוצר וכן הלאה.

עופר כסיף: עד 2008 לא היו שום זכויות.

עופר כסיף: מורה מן החוץ היה מפוטר בסוף כל סימסטר ואפילו לא היה זכאי לפיצויי פיטורים.

עופר כסיף: בחוזה היה כתוב שהמשכורת כוללת את פיצויי הפיטורים.

עופר כסיף: אולי זאת החריגה שמדברים עליה?

עופר כסיף: לדבר על האנשים האלה, על חריגות שכר, מזכיר לי במידה מסוימת את ז'אן ולז'אן, דרך משל.

עופר כסיף: לבוא לאדם שנמצא בתחתית של התחתית של ההיררכיה האקדמית - בלי להיכנס כרגע עד כמה היא פסולה כשלעצמה מלכתחילה – ודווקא עליו להטיל את זה, בנוסף לניצול המחפיר, בנוסף לזלזול, בנוסף לזה שהמילה מורה מן החוץ באה לאותת לאדם שהוא חוץ, שהוא לא חלק מהמערכת, הוא סחורה שעוברת מיד ליד.

עופר כסיף: בנוסף לזה גם באים ואומרים שהיו לכם חריגות שכר ועוד ניקח לכם.

עופר כסיף: אם להוסיף חטא על פשע, יש כאן חיבור בין הליך בלתי הוגן שבהכרח גם מוביל לתוצאה לא צודקת ואומר למה אני מתכוון.

עופר כסיף: תחשבו רגע על משחק כדורגל לצורך העניין.

עופר כסיף: מתי התוצאה של המשחק צודקת?

עופר כסיף: כאשר ההליך, כלומר, המשחק היה הוגן ופעלו על פי הכללים.

עופר כסיף: זה המשל שלי ליחס בין המשא ומתן שמתנהל לבין התוצאה שרוצים להניב, שהאוצר רוצה להניב.

עופר כסיף: המשא ומתן הוא לא הוגן והוא לא הוגן משום שראשית, מורחים אותו, ועכשיו לבוא ולומר שהמצב קשה?

עופר כסיף: עכשיו לבוא ולומר שכולם צריכים לתרום ולהיות חלק מההתמודדות עם הקושי?

עופר כסיף: זאת פשוט בושה וחרפה שאין לי מלים לתאר את זה, לפחות לא מלים ראויות בפורום הזה.

עופר כסיף: שנים מורחים את המרצים מן החוץ – ושוב, בכוונה אני משתמש במושג הזה וזה כולל גם מה שנקרא סגל זוטר, בעיקר מרצים מן החוץ אבל לא רק – מטרטרים אותם, זורקים אותם מאחד לאחד, אומרים להם שיש להם חריגות שכר ושיש להם מתנות פה ומתנות שם לכאורה ועכשיו באים ואומרים, רגע, עכשיו אי אפשר להגיע אתכם להסכם באמת כי המצב קשה.

עופר כסיף: אז איפה הייתם לפני המצב הקשה, אדוני האוצר ו-ות"ת ושות'.

עופר כסיף: איפה הייתם?

עופר כסיף: זה מתנהל שלוש שנים, ותקנו אותי אם אני טועה.

עופר כסיף: שלוש שנים.

עופר כסיף: לפני שנה לא הייתה קורונה ואפילו לא הייתה לפני שמונה חודשים.

עופר כסיף: למה אז לא התקדמתם?

עופר כסיף: עכשיו פתאום אתם באים ואומרים שיש מצב קשה?

עופר כסיף: המצב הקשה הוא בגללכם כי במשך שלוש שנים לא עשיתם כלום חוץ מלמרוח.

רם שפע: צריך להיות הגונים.

רם שפע: זה לא שהם לא עשו כלום, אבל הם לא הצליחו להגיע להסכמות.

עופר כסיף: זאת עמדתך, בסדר, אבל זאת עמדתי.

עופר כסיף: כשאני אומר לא עשו כלום - אני אמרתי והסברתי, ואם זה לא היה ברור, אני אסביר שוב – לא עשו כלום, זה מרחו.

עופר כסיף: לא באמת הייתה מטרה ומגמה להגיע לפתרון הולם.

עופר כסיף: אני אפילו לא אומר צודק.

עופר כסיף: הולם.

עופר כסיף: לא הייתה באמת מוטיבציה כזאת ואני מכיר את זה מבפנים.

עופר כסיף: אני זוכר שהייתי כאן בוועדת חינוך לפני שנכנסתי לכנסת, עת הגעתי כנציג, ישבתי כאן ואותם דברים עלו גם לפני שנתיים ושלוש אבל מאז שום דבר לא זז.

עופר כסיף: לזה אני מתכוון כשאני אומר לא עשו כלום.

עופר כסיף: זאת מריחה.

עופר כסיף: כאשר ההליך הוא לא הוגן כמו במטפורה של משחק כדורגל, גם התוצאה לא יכולה להיות צודקת.

עופר כסיף: לכן שני הדברים שצריכים להשתנות כאן באופן עמוק זה קודם כל שההליך יהיה הוגן והליך הוגן, זה אומר שיהיה משא ומתן אינטנסיבי ולא ימרחו את המרצים, לא ידחו אותך בלך ושוב, לא יגידו להם היום קשה בגלל קורונה ומחר קשה בגלל משהו אחר, ולא ימצאו כל מיני תירוצים ובוודאי שלא ישתמשו בנושא של "חריגות שכר" שלא בתום לב כי השימוש הוא לא בתום לב אלא הוא במטרה לתקוע את המשא ומתן.

עופר כסיף: זאת המטרה האמיתית בהצגה הזו של חריגות שכר, שלא יהיה משא ומתן ראוי ואפשר יהיה לתקוע אותו ולא להגיע לתוצאות ראויות.

עופר כסיף: לכן העלו אותו באוב, את הנושא הזה של חריגות שכר.

עופר כסיף: אני קורא כאן לאוצר כי יש נכונות מצד המרצים ונציגיהם, לא רק נכונות אלא יש כמיהה למשא ומתן ראוי, למשא ומתן אינטנסיבי שמטרתו להגיע להסכם צודק והסכם צודק לא יכול להיות על ידי הורדת שכר, לא יכול להיות על ידי פגיעה בתנאי העסקה שגם כך הם גרועים אלא חייב להיות הסכם שמשפר את תנאי ההעסקה.

עופר כסיף: אני רוצה לפנות גם לסטודנטים שאולי צופים בנו.

עופר כסיף: זה גם לטובתכם.

עופר כסיף: מרצה מושפל בגלל תנאי ההעסקה שלו לעולם לא יהיה מרצה טוב כמו מרצה שמרגיש שהוא ממצה את עצמו בעבודה שלו.

עופר כסיף: זה אינטרס של הסטודנטים ובכלל של המערכת האקדמית שהמרצים יזכו ליחס ראוי ויחס ראוי, משמעו, מרצה יותר טוב ובוודאי מרצים מן החוץ.

עופר כסיף: פעם קראתי להם ואמרתי שמרצים מן החוץ בדרך כלל עובדים בתור נהגים כי הם לא יכולים להסתפק במוסד אחד שבו אין להם משרה ויש להם מעט שעות עבודה והם מקבלים לפי שעות.

עופר כסיף: אני אתן לכם דוגמה אישית שלי.

עופר כסיף: בזמנו הייתי מלמד במכללת ספיר בשדרות, באוניברסיטה העברית, במכללת תל אביב-יפו, במכללת עמק יזרעאל.

עופר כסיף: רוב זמן הייתי בדרכים.

עופר כסיף: איך לדעתכם נראה מרצה שמגיע ללמד ב-4:00 אחר הצוהריים אחרי שהיה כבר בשלושה מקומות שונים ונסע ונהג ממקום אחד לשני שעה-שעתיים?

עופר כסיף: זה אינטרס של כולם, זה לא רק הכסף, זה אינטרס של המרצים, של הסטודנטים, של המכללות, של כל המערכת האקדמית.

עופר כסיף: די, שימו לזה סוף, תנו לאנשים לעבוד.

עופר כסיף: אנשים עבדו קשה כדי להשיג תואר שלישי או שני.

עופר כסיף: עבדו קשה.

עופר כסיף: הם רוצים לעבוד בזה, הם עושים משהו שהם אוהבים, הם לא עושים את זה משום שאין להם ברירה.

עופר כסיף: אנשים מצוינים שעושים את זה מתוך שליחות ממש, מתוך אמונה בצורך וכתגובה משפילים אותם.

עופר כסיף: חלאס.

עופר כסיף: תגיעו להסכם, תנו למרצים לעבוד כמו בני אדם כדי לשרת את כולם.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: חברת הכנסת סונדוס סאלח.

רם שפע: לאחר מכן אני רוצה לשמוע גם את נציגי המכללות ואת נציגי הסטודנטים.

סונדוס סאלח: תודה רבה כבוד היושב ראש.

סונדוס סאלח: קודם כל, אני מגנה את ההאשמות כלפי הסגל הזוטר שנאמרו לא בפורום הזה, שמנצלים את המשבר ומייצרים עוד משבר לסטודנטים.

סונדוס סאלח: מי שמייצר את המשבר הזה, זה משרד האוצר שמעכב את ההליכים כבר שנים רבות ועכשיו מפנים את ההאשמות כלפי הסגל הזוטר.

סונדוס סאלח: זה מראה את ההתייחסות לסגל הזה והמעמד שלו שהוא כל כך פגיע גם בהליך של המשא ומתן.

סונדוס סאלח: יש כאן ניצול כל כך גדול, ניצול כמו שכל המדיניות במדינה הולכת לכיוון של חיזוק החזקים והחלשת החלשים.

סונדוס סאלח: לי באופן אישי כואב ועצוב מאוד שגם הסגל הקבוע והסגל הזוטר נמצאים משני צדי המתרס.

סונדוס סאלח: יש כאן אחריות מוסרית, חברתית, אקדמית וחינוכית שהסגל הקבוע האקדמי יעמוד לצד הסגל הזוטר.

סונדוס סאלח: צו השעה לתת להם מעמד קבוע, מעמד של עמית.

סונדוס סאלח: מה שמדאיג אותי זה שצוות המשא ומתן מצד משרד האוצר מסתכל על זה מבחינה כלכלית ולא כהשקעה.

סונדוס סאלח: מחקרים רבים מראים קשר ישיר בין טיב העבודה של בן אדם, של כל עובד, לבין הרצון והמסופקות שלו מתנאי ההעסקה שלו.

סונדוס סאלח: ככל שאתה מיטיב עמו בתנאי העסקה ואתה כמעסיק הוגן כלפיו, הוא ייתן שירות ועבודה כל כך טובה ויעילה יותר.

סונדוס סאלח: אנחנו צריכים סגל שעושה רפורמה בכל מוסדות האקדמיה.

סונדוס סאלח: זה הזמן להסתכל על זה כעל כהשקעה ולא כעל כסף שצריך למצוא לו פתרון ואיך להימנע ממנו, כיוון שזו השקעה שפוגעת עכשיו בכל התקציב של משרד האוצר.

סונדוס סאלח: צריך להסתכל על זה ככסף, להשקיע בהם השקעה לעתיד בחינוך עצמו וגם בסטודנטים ולא הפוך.

סונדוס סאלח: אני מבקשת וממליצה לוועדה לדרוש לדעת לגבי הסגל עצמו, מה הפילוח שלש הסגל מבחינת לאום, מגדר, מצב סוציו אקונומי.

סונדוס סאלח: זה חשוב כי אני יודעת על כמה מקרים שהם עובדים בכמה מכללות והם לא מרוכזים במכללה אחת.

סונדוס סאלח: אם הסגל הזוטר יעבוד רק במוסד אחד, במכללה אחת והוא מסופק גם כלכלית וגם אקדמית בתנאי העסקתו, הוא ייתן יותר טוב אקדמית וחינוכית לסטודנטים וגם מערכת החינוך האקדמית בכלל.

סונדוס סאלח: תודה.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: נשמח לשמוע את שלומי יחיאב, יושב ראש התאחדות הסטודנטים הארצית.

רם שפע: אתה אתנו?

רם שפע: מיד אחריו נעבור לנציגי ועד ראשי המכללות ונחזור לחברי הכנסת.

רם שפע: לא שומעים אותו.

רם שפע: נעבור לפרופסור גפשטיין ואחר כך נחזור אליו.

רם שפע: נציגי ור"מ, ועד ראשי המכללות, מי מכם רוצה לדבר?

רם שפע: הייתה אצלנו בעיה ב-זום שתוקנה.

שמעון גפשטיין: יש התקדמות ואני מקווה שתהיה התקדמות גם בדברים העיקריים.

שמעון גפשטיין: ראשית, תודה רבה ליושב ראש הוועדה.

שמעון גפשטיין: אני שמח שדיון כזה מתקיים, לא בנסיבות האלה אבל דיון שמעלה את הנושא של ההשכלה הגבוהה לוועדת החינוך על ראש שמחתנו.

שמעון גפשטיין: אני חושב שזה אחד מהדברים החשובים ואני גם מקווה שהדיונים יימשכו בוועדת החינוך ולא רק בגלל שביתה.

קריאה: ור"מ לא עושה כלום.

קריאה: ור"מ היה צריך לקחת אחריות.

רם שפע: אני לא יודע מי דיבר, אבל אני מבקש לא להתפרץ לדברים של מישהו.

רם שפע: כל פעם יש זכות דיבור למישהו אחר בוועדה.

רם שפע: אנחנו ועדת חינוך וכך נמשיך לנהוג.

רם שפע: אם מישהו מבקש לדבר וחשוב לו, הוא מוזמן לכתוב לנו.

שמעון גפשטיין: צריך לומר דבר שלכולנו הוא ברור.

שמעון גפשטיין: אני לא רואה כל הבדל בין ור"מ וחברי הסגל שלו, הסגל הבכיר, הסגל האקדמי בכלל.

שמעון גפשטיין: כולנו בסירה אחת ואנחנו בונים ונבנים מהסגל הבכיר והסגל האקדמי בכלל ואני חושב שכל ההסכם הזה שמדברים עליו כבר שלוש שנים או יותר, הוא הסכם שעושה צדק למעמד של הסגל שאנחנו לא רוצים לקרוא לו סגל זוטר ולא סגל מורים מן החוץ אלא אנחנו רוצים לקרוא לו סגל שנקרא עמית, עמית הוראה, שהוא במעמד יותר מכובד.

שמעון גפשטיין: לא רק מעמד בשם, כפי ששמענו כאן שזה שם לא מכבד, ולכן אנחנו חושבים שעצם נתינת שם, בעצם הופכים להיות חברי סגל כחלק מהשותפות של הסגל הבכיר, משתתפים בוועדות של המכללות, משתתפים בפעילות הקמפוסים והנושא הנוסף הוא לא רק המעמד האקדמי אלא גם המעמד הכלכלי.

שמעון גפשטיין: מדובר כאן על ביטחון כלכלי יותר טוב, מדובר על 12 חודשי משכורת ולא כפי שהיה מקובל עד עכשיו כפי שהיו עובדים לפני ארבעה חודשים, מפוטרים, מתחילים עוד פעם.

שמעון גפשטיין: ובכן, הנושא הזה הוא נושא שסודר.

שמעון גפשטיין: נכון, לא הגענו באמת לדבר האידיאלי, אנחנו יודעים זאת, אבל אנחנו עושים את זה ואנחנו הגענו לשלב שלפי דעתי מאוד מאוד מתקדם ואני חושב שכולם יכולים לברך על כך שיש כאן התקדמות מאוד גדולה.

שמעון גפשטיין: הסגל שלנו חשוב ואנחנו מנהלים מאבק.

שמעון גפשטיין: הוצג כאן איזה נושא כאילו אנחנו משתתפים ביחד עם האוצר באיזו קנוניה.

שמעון גפשטיין: לא זה המצב.

שמעון גפשטיין: מי שמכיר יודע שאנחנו נמצאים כל הזמן במאבקים מול ה-ות"ת, מול האוצר, כדי לקדם את הנושא של זכויות הסגל ולתת לו מעמד יותר בכיר וטוב.

שמעון גפשטיין: באופן מעשי לגבי הנקודה הזאת של השביתה.

שמעון גפשטיין: ובכן, ראשית, אני נכנסתי לתפקיד רק לפני חודש כך שאני לומד את הדברים אבל עד כמה שאני מבין ורואה את הדברים, נערך משא ומתן ארוך, הגיעו כבר לקראת סיום ואני חושב שסיום מספק את הצדדים.

שמעון גפשטיין: שוב, אפשר להתחיל להאשים את הצד הזה ואת הצד השני אבל אני באמת לא רוצה להאשים.

שמעון גפשטיין: אני רוצה שמהישיבה הזאת תצא בשורה שתאמר מה אנחנו עושים בצורה פרקטית ואיך אנחנו פותרים את הנושא.

שמעון גפשטיין: אם אנחנו נשב כאן עכשיו ונאשים אחד את השני, אנחנו לא נצא מכאן.

שמעון גפשטיין: אנחנו רוצים לצאת עם בשורה פרקטית.

שמעון גפשטיין: אני אומר רק בכמה מלים איפה אנחנו יכולים לתרום למשבר שנוצר.

שמעון גפשטיין: כפי שהובן כאן, יש לסכסוך הזה שלושה צדדים, שלושה צדדים למשא ומתן, להסכם, כי אני לא רוצה לקרוא לזה סכסוך.

רם שפע: זה סכסוך.

רם שפע: מה הכוונה?

שמעון גפשטיין: יש את העניין של האוצר, יש את העניין של ות"ת ואנחנו.

שמעון גפשטיין: אנחנו בכל הנושאים האלה עם חברי הסגל שלנו מנסים ועושים את העיקר, לתווך בדברים כאלה מול האוצר, מול ה-ות"ת, וכמו שאמרתי, האינטרסים הם אינטרסים משותפים.

שמעון גפשטיין: לגבי עצם המחלוקת שקיימת כרגע.

שמעון גפשטיין: כמו שנאמר כאן, ברוב הנושאים, כולל הנושאים הכלכליים, הגיעו להסכם.

שמעון גפשטיין: שוב, אני לא רוצה להאשים ולומר אם זה הצד הזה או הצד האחר.

שמעון גפשטיין: אנחנו לא בחרנו את הקורונה ומה לעשות, בדיוק נפלה הקורונה כאן.

שמעון גפשטיין: אנחנו הצענו שנעבור לחוזה מסגרת שהוא קצר טווח.

שמעון גפשטיין: כל הצדדים היו מרוצים מהעניין הזה כי באמת נראה שאי אפשר עכשיו לקבל את כל המתנים הכלכליים שהיה נדרש קודם לכן.

שמעון גפשטיין: לכן אנחנו החלטנו יחד עם חברי הסגל וכוח לעובדים שהדבר הנכון – והייתה הסכמה כללית – עכשיו הוא לעשות הסכם לטווח קצר ולהכניס את רוב הדברים פנימה, בעיקר מבחינת מעמד הסגל.

שמעון גפשטיין: אין פיטורים כל ארבעה חודשים, מכניסים תנאים סוציאליים כמו קרן השתלמות, ובעיקר עוברים למעמד שהוא מכבד שכולנו מחכים לו – סגל עמית.

שמעון גפשטיין: הסכמנו על זה שבעת הזאת הסכם הוא דבר נכון לעשות.

שמעון גפשטיין: אנחנו בכיוון הזה ואני חושב שברוב הדברים – הסכם קצר טווח שקבענו שאפשר לעשות – ההסכם יכול להיפתר מהר מאוד, חוץ מדבר אחד, הנושא שהועלה כאן וקוראים לו חריגות לכאורה.

שמעון גפשטיין: אני גם קורא לזה חוסר אחידות מאוד גדול.

שמעון גפשטיין: שוב, אני לא נכנס ואומר מי אחראי למרות שאני לא מוריד מאתנו את האחריות שקשורה בנושא הזה.

רם שפע: אני חייב לשאול משהו.

רם שפע: אני מניח שהבנת שאני רוצה לשאול על זה כיוון שיצא לנו לדבר על זה.

רם שפע: מה הכוונה לא מוריד מכם אחריות?

רם שפע: אתם המעסיק והם המועסקים.

שמעון גפשטיין: אנחנו המעסיק.

שמעון גפשטיין: דרך אגב, בתהליך הניהול, אנחנו נתבעים ואנחנו נאשמים.

רם שפע: מצוין.

רם שפע: אז מה הדיון על מי אחראי?

רם שפע: אני לא מצליח להבין את זה.

שמעון גפשטיין: נכון.

שמעון גפשטיין: מי שעובר את תהליך השימוע המינהלי, בסופו של דבר אותו נשיא או מנכ"ל וכולי, הוא זה שנתבע.

רם שפע: מה אתם מצפים מהסגל לעשות בעניין הזה?

שמעון גפשטיין: לא אמרתי שאין אחראים.

שמעון גפשטיין: יש מישהו שאחראי אבל בואו נהיה פרקטיים.

שמעון גפשטיין: מה עושים עכשיו?

שמעון גפשטיין: לבוא לומר אחראים, בסדר, אבל פרקטית מה אנחנו עושים עכשיו?

שמעון גפשטיין: על זה אני מדבר.

שמעון גפשטיין: אנחנו כ-ור"מ יכולים לעשות דבר אחד.

שמעון גפשטיין: אנחנו יכולים לעשות את המקסימום כדי לתווך במצב ובסיטואציה, בין ועדי הסגל וכוח לעובדים לבין האוצר, כולל בנושא החריגות לכאורה.

שמעון גפשטיין: אנחנו יכולים לתווך ולעזור.

רם שפע: לא.

רם שפע: אתם לא אמורים לתווך.

רם שפע: פרופסור גפשטיין, אני מצטער, צר לי, אני מאוד מכבד אותך אבל אתה לא גורם מתווך.

רם שפע: אתה אמור להיות גורם שעוזר לסגל שלך לשפר את תנאיו.

רם שפע: אתה אמרת את זה בפתיחה ועכשיו אתה מציג תמונה קצת אחרת.

רם שפע: אני מצטער.

שמעון גפשטיין: אני לא רואה שום הבדל.

שמעון גפשטיין: זאת סמנטיקה.

רם שפע: זאת בדיוק הבעיה.

שמעון גפשטיין: אני קורא לזה לעזור ולעזור מול האוצר כדי שנוכל להשיג את מה שהסגל רוצה.

עופר כסיף: זאת החובה שלך.

עופר כסיף: זה לא שאתה עושה כאן משהו וולנטרי.

שמעון גפשטיין: כרגע מבחינתנו מה שאנחנו יכולים לעשות, ודרך אגב, המקסימום שיכולים לעשות הוא לא לעשות, אז כבוד היושב ראש, זה מונח לפניך.

שמעון גפשטיין: אתם מדינת ישראל, יושבת כאן ועדת החינוך, אני מבקש ממך שאם אנחנו מציגים כאן את האפשרויות שאנחנו יכולים לעשות ואנחנו לא יכולים להגיע לפתרון, אני רוצה שמכאן תצא הבשורה ותגידו איך אפשר לפתור את הבעיה הזאת.

שמעון גפשטיין: אני מוכן לקבל כל פתרון שמקובל על כולם.

שמעון גפשטיין: אין לי שום בעיה בנושא הזה.

שמעון גפשטיין: אני לא צד שמתנגד.

שמעון גפשטיין: להפך.

שמעון גפשטיין: אני רוצה לראות פתרון.

רם שפע: איזו הצעה למשל הצעת?

רם שפע: איזו הצעה אמרת שהנה, אני שם את זה על השולחן, קדימה, בואו נטפל בה.

שמעון גפשטיין: ההצעה שאני אומר, זה נאמר אבל אני יודע אתם לא אוהבים לשמוע.

שמעון גפשטיין: יש נושא שהאוצר קשור בו והאוצר עומד על כך שצריך להביא לידי, עם חתימה של הסכם מסגרת כללי, וליישר את הקו.

שמעון גפשטיין: ליישר את הקו בין כל המכללות שקיימות במדינת ישראל לגבי המשכורת.

שמעון גפשטיין: הנושא הזה שנקרא גם חריגות לכאורה של אותן מכללות, צריך לבוא לידי פתרון.

רם שפע: במיוחד שאלתי מה אתה מציע.

רם שפע: אתה לא צריך לתאר לנו את המצב כי אנחנו מבינים.

שמעון גפשטיין: אני מציע שאנחנו נהיה במשא ומתן עם האוצר לגבי ההסדרה של הנושא הזה.

רם שפע: לא הבנתי את העמדה.

רם שפע: אני מצטער.

רם שפע: אני לא היחיד שלא הבין את העמדה.

שמעון גפשטיין: אנחנו נשב ביחד עם חברי הצוות.

רם שפע: הוכחת את הטיעון שלי.

שמעון גפשטיין: נשב יחד למשא ומתן להסדרה, לעשות את המקסימום האפשרי כדי לצמצם את החריגות לכאורה שקיימות ולהביא ליישור קו, משהו באמצע, כדי שכולם יזכו להטבות, אלה שלא קיבלו את ההטבות.

שמעון גפשטיין: תזכרו שיש כאן הרבה מאוד מכללות.

רם שפע: כמתמטיקאי מאוד קטן אני לא הבנתי.

רם שפע: אם הולכים על האמצע, איך כולם יזכו להטבות?

שמעון גפשטיין: בעצם ההסכם יש מכללות – ואני אתן לדוגמה את המכללה שלי, מכללת כנרת – בהן אין חריגות לכאורה, הם מקבלים משכורת שהיא פחותה בהרבה מאשר במכללות אחרות.

רם שפע: אני מקווה שאתה מעריך אותי מספיק ומבין שהבנתי שמי שמתחת, לא ייפגע.

רם שפע: אני שואל מה עם מי שמעל.

איתי סבירסקי: בכל המכללות יש חריגות.

שמעון גפשטיין: מי שמעל, אנחנו נמצא איזשהו מנגנון.

רם שפע: מה עם מי שמעל?

רם שפע: מי עם מי שעל פניו הוא בחריגה?

שמעון גפשטיין: אני מקווה שנמצא מנגנון של התקדמות של הזמן.

שמעון גפשטיין: אלה שקיבלו מעל הממוצע הזה אליו נגיע, יוכלו לאט לאט להתיישר.

שמעון גפשטיין: כלומר, לא יקבלו את ההטבות הנוספות שמקבלים אלה שמקבלים היום פחות.

שמעון גפשטיין: אלה שמקבלים פחות יתיישרו ויגיעו לאיזשהו מצב שאלה שמעל לכך, המשכורת שלהם כרגע תוקפא כדי ליישר קו בין כולם.

שמעון גפשטיין: אני חושב שבצורה כזאת אנחנו נגיע ליישור קו ונמנע את כל הנושא של אי השוויון שהוא כל כך בולט כרגע בין המשכורות של המכללות השונות וגם נקדם את כולם, את אלה שקיבלו פחות, יקבלו את המשכורת שמגיעה להם, ואלה שקיבלו – אני לא רוצה לקרוא לזה חריגות - יוכלו להתיישר ויזכו במשכורת שיקבלו כולם.

רם שפע: תודה רבה פרופסור גפשטיין.

רם שפע: שלומי יחיאב.

שלומי יחיאב: תודה רבה כבוד היושב ראש וכל חברות וחברי הכנסת על קיום הדיון.

שלומי יחיאב: לצדי נמצא יושב ראש האגודה במכללת ספיר, יורי לוין.

שלומי יחיאב: אני חושב שאנחנו נמצאים כרגע בשבוע השלישי לשביתה הקשה כאשר עשרות אלפי סטודנטים וסטודנטיות במדינת ישראל במכללות הציבוריות לא לומדים ואלה אותם סטודנטים שנאבקים תחת הקושי הכלכלי והפגיעה רק מתרחבת.

שלומי יחיאב: אנחנו מתחילים להיכנס כאן לקראת סמסטר אבוד ואנחנו צריכים לעשות הכול כדי להפסיק את זה.

שלומי יחיאב: השביתה האת צריכה להסתיים היום והיא צריכה להסתיים עם הסכם.

שלומי יחיאב: אנחנו לא יכולים להגיע למצב שאנחנו נמצאים כאן בפתח הסמסטר אחרי שנתיים של עבודה של כל הצדדים ואחרי כלל הקרב הקשה הזה, כאשר הסטודנטים כבר איבדו את הלימודים, בסוף יסיימו אותו בלי הסכם ומי שייפגעו מזה, אלה כל הצדדים.

שלומי יחיאב: אלה הסטודנטים, אלה הסגלים ואלה המכללות.

שלומי יחיאב: אנחנו רואים כרגע בפתיחת השנה, אותם ג'יגלים מפורסמים של המכללות הציבוריות בישראל, הן מדברות הרבה על כך שהסטודנטים יגיעו לשם ויקבלו יחס אישי, יקבלו פתרון אישי לכל סטודנט אבל בסוף זה מגיע מהמרצים.

שלומי יחיאב: ממי זה מגיע?

שלומי יחיאב: זה לא מגיע מה-זום ולא מהתשתיות הטכנולוגיות.

שלומי יחיאב: אם אנחנו נסיים את כל המהלך הזה בלי שהצדדים מגיעים לפתרונות, אני חושב שכל הצדדים ייפגעו.

שלומי יחיאב: אנחנו נמצאים בתוך התהליך גם ברמה המקומית וגם ברמה הארצית.

שלומי יחיאב: אנחנו אפילו הזמנו למחר את כל הצדדים למפגש ציבורי בפני הסטודנטים.

שלומי יחיאב: רוב הסטודנטים לא צופים בוועדות החינוך.

שלומי יחיאב: אנחנו נפרסם מחר מפגש מקוון להנהלת המכללות ולהנהלת הסגלים כדי שיבואו ויציגו את הפערים.

רם שפע: רעיון טוב.

רם שפע: אישרו לכם הגעה למפגש הזה?

שלומי יחיאב: כרגע מכיוון הסגלים אישרו לנו.

שלומי יחיאב: טרם קיבלנו אישור מצד המכללות.

שלומי יחיאב: אני מתאר לעצמי שבסוף הם יאשרו.

רם שפע: תכף נשמע.

שלומי יחיאב: הסטודנטים שמסתכלים בפנים שלהם, הם בסוף מי שאמונים עליהם.

שלומי יחיאב: היום הסטודנטים שואלים אותנו.

שלומי יחיאב: הסטודנטים במכללת כנרת אומרים לנו שבמכללת תל חי אין שביתה והאם עליהם לעשות הכול כדי לעבור ללמוד במכללת תל חי.

שלומי יחיאב: אני אומר שבסוף הדילמות והסטודנטים פונים אלינו ואומרים לנו האם להמשיך להיות במכללת כנרת או לעבור לתל חי או למכללה אחרת בה אין שביתה ואנחנו אומרים בצורה ברורה אל תעברו.

שלומי יחיאב: המכללות האלה בפריפריה הגיאוגרפית, הן הנגישות להשכלה הגבוהה ואנחנו רוצים שהמכללות האלה יתקיימו.

שלומי יחיאב: כמו שגם פרופסור גפשטיין יודע, אפילו הצענו הצעות מרחיקות לכת בשבוע האחרון לחיזוק מעמד המכללות דרך תגבור שלהן ונציגות בוועדה לתכנון ותקצוב יחד עם הסטודנטים.

שלומי יחיאב: עתיד המכללות ועתיד הסטודנטים עומד לנגד עינינו.

שלומי יחיאב: אני חושב שכרגע להנהלת המכללות יש הזדמנות היסטורית לעמוד לצד הסטודנטים ולהיות אלה שמובילות לעצירת השביתה, לעמוד לצד הסגלים ולהיות אלה שמובילות לסיום השביתה ולחתימה על הסכם.

שלומי יחיאב: לא יצא לנו לעבוד הרבה עם פרופסור גפשטיין, הוא חדש בתפקיד, אבל אני חושב שהוא מגיע עם חזון רחב ואני חושב שיש הזדמנות לסיים את התהליך הזה בכבוד לכולם, במיוחד לסטודנטים.

שלומי יחיאב: אם אפשר אדוני היושב ראש לתת ליורי לוין לדבר מהפריזמה של הפגיעה הסטודנטיאלית, נודה מאוד.

רם שפע: בהחלט.

רם שפע: בקצרה.

רם שפע: יושב ראש אגף הסטודנטים במכללת ספיר, יורי לוין, שלום לך.

יורי לוין: תודה כבוד היושב ראש, חברי הכנסת.

יורי לוין: תודה על כינוס הוועדה החשובה.

יורי לוין: נשמעו כאן הרבה קולות מצד המרצים ומצד האוצר.

יורי לוין: קצת מבאס שלא מגיעים ומשמיעים גם את הצד של הסטודנטים כי אנחנו הסטודנטים בכל המשא ומתן, סכסוך עבודה או כל אחד יקרא לזה איך שירצה, נמצאים כאן ממש בין הפטיש לסדן.

יורי לוין: אני אסביר למה הכוונה ואיך זה בא לידי ביטוי בעיקר בפגיעה הממשית, הכלכלית-חברתית בסטודנטים.

יורי לוין: בתקופה האחרונה מרבית הסטודנטים הוצאו לחל"ת או פוטרו בשל המצב.

יורי לוין: אני רוצה להסביר את רמת הפגיעה ואיך היא באה לידי ביטוי.

יורי לוין: לצורך העניין סטודנט שכן מצא עבודה למרות התקופה המאתגרת וכיוון שיש לו שיעורים, הוא מבטל את העבודה ולאחר שהוא מבטל את העבודה, אותם שיעורים שאמורים להתקיים – לא מתקיימים בגלל השביתה.

יורי לוין: אנחנו אומרים שאנחנו חייבים להגיע למצב בו הצדדים מגיעים להסכם כבר היום.

יורי לוין: בעיניי זה היה צריך לקרות כבר בשבוע שעבר ועוד לפני שנפתחה שנת הלימודים.

יורי לוין: סטודנטים במצב כלכלי מאוד מאוד קשה.

יורי לוין: הפגיעה העיקרית מגיעה במכללות הציבוריות.

יורי לוין: מי בעצם אוכלוסיית היעד של אותן מכללות?

יורי לוין: מדובר בסטודנטים וסטודנטיות מהפריפריה החברתית ובעיקר מהפריפריה הכלכלית-גיאוגרפית שהפגיעה בהם היא הרבה יותר גבוהה מאשר בסטודנט שלצורך העניין לומד באוניברסיטה או במקומות אחרים.

יורי לוין: אנחנו הסטודנטים לא יכולים להמשיך להיות בנקודה בה אף אחד לא רואה אותנו.

יורי לוין: כמו שקודם שלומי אמר, שלחנו אתמול זימון שבו אנחנו מזמנים את שני הצדדים למשא ומתן משותף בו הסטודנטים גם יוכלו לראות ב-לייב מי מהצדדים מקשה על התהליך, מי מהצדדים לא באמת מגיע לקראת.

יורי לוין: בסופו של דבר כולם צריכים לבוא לקראת.

יורי לוין: זה משא ומתן.

יורי לוין: מדובר כאן באנשים עם הרבה אחריות.

יורי לוין: למעלה מ-30,000 סטודנטים כרגע לא יושבים על ספסל הלימודים בגלל הסכסוך.

יורי לוין: האבסורד הגדול כאן שבסופו של דבר כל 30,000 הסטודנטים האלו ישלמו את שכר הלימוד המלא למרות השביתה.

יורי לוין: זאת אומרת, הם ישלמו בכל מקרה גם על אותם ימים בהם לא התקיימו לימודים, יפסידו חומר וגם יפסידו עבודה, כפי שאמרתי קודם לכן.

יורי לוין: אנחנו מבקשים ודורשים שיגיעו להסכם כבר היום, יסיימו את השביתה הזאת ונוכל לחזור לספסל הלימודים.

יורי לוין: תודה.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: יואב טאובמן, נציג הוועדה לתכנון ותקצוב.

רם שפע: נציג המועצה להשכלה גבוהה.

יואב טאובמן: תודה אדוני היושב ראש, תודה חברי הכנסת.

יואב טאובמן: ברשותכם, אני אומר שתי אמירות שמתייחסות לאמירות שנאמרו כאן קודם לכן, ואחדד את הדברים ואת הקשיים.

יואב טאובמן: החתירה להסכם, מצד הרגולטור, מצד המוסדות, היא נעשית על רקע תקופה תקציבית מאוד מאוד קשה.

יואב טאובמן: אני אחדד ואומר שיש כאן אי ודאות כלכלית.

יואב טאובמן: בשעה שכרגע אין תקציב מדינה, יש אי ודאות גם ל-ות"ת כמו לכל משרדי הממשלה להיקף התקציבים שיהיו בהמשך.

יואב טאובמן: על אף כל הדברים האלה, אנחנו ממשיכים במשא ומתן כדי כן להגיע להסכמות שבסופו של דבר יהוו עלות נוספת במכללות.

יואב טאובמן: צריך לשים את הדברים על השולחן.

יואב טאובמן: על אף כל הדברים האלה, אנחנו כן ממשיכים.

יואב טאובמן: זה דבר לא פשוט וזה מתייחס לאספקט נוסף עליו דיבר קודם נתן נהוראי.

יואב טאובמן: הדבר שני הוא לגבי הצעות להגעה לסיום השביתה.

יואב טאובמן: ההצעה שהונחה לסגל הייתה לפני כשנה.

יואב טאובמן: אנחנו לא מדברים על התקופה האחרונה.

יואב טאובמן: כבר לפני כשנה הונחה הצעה בפני הסגל עם מתנים כלכליים, עם ביטחון תעסוקתי, להגעה לסיום המשא ומתן ולחתימה על הסכם.

יואב טאובמן: זאת הייתה הצעה שכמובן הייתה נכונה לאותה תקופת זמן.

יואב טאובמן: לצערנו הרב הסגל לא קיבל אותה.

יואב טאובמן: מאז התקדמנו במשא ומתן.

יואב טאובמן: המשא ומתן ארך תקופה ארוכה אבל יש כאן שני צדדים למשא ומתן ורשימת הדרישות – אני לא יודע אם אתם מכירים אותה – היא רשימת דרישות של עשרות דרישות.

יואב טאובמן: כדי לדון בכולן, צריך גם זמן.

יואב טאובמן: ערכנו כ-90 ישיבות של משא ומתן, ישיבות עניינית.

יואב טאובמן: אני חושב שאיתי יכול להצטרף באמירה שהגענו ללא מעט הסכמות בישיבות האלה.

יואב טאובמן: יכול להיות שרובן הן לא בנושאים הכלכליים, אולי רובן בביטחון התעסוקתי, אבל גם בנושאים הכלכליים.

יואב טאובמן: על אף זאת לא הייתה התכנסות לסגירה להסכם.

יואב טאובמן: גם בתקופה האחרונה, כמו שנתן ציין, נעשו ניסיונות שלא להגיע לשביתה.

יואב טאובמן: כמובן השביתה עומדת תמיד כזכות לסגל לשבות.

יואב טאובמן: אנחנו ניסינו לייצר איזשהו מנגנון ממש בערב השביתה כדי לדלג על המכשול ולהצליח להגיע לפתרונות, לרבות הצעות שהונחו.

יואב טאובמן: גם כבוד השר בשיתוף יושב ראש ות"ת הניח הצעה להסדרה של כל הדבר הזה, הצעה שאני יודע שהייתה מורכבת מבחינת הממונה על השכר, אבל לצערנו לא הגענו להתכנסות.

רם שפע: אתה יכול לומר מילה על הכוונה להסדרה?

רם שפע: מה הוא הציע?

יואב טאובמן: אני לא חושב שזה נכון כל כך להיכנס לפרטים אבל זאת הצעה שמתייחסת לכל הנושא של חריגות השכר לכאורה, ניסיון לייצר איזושהי חבילה.

איתי סבירסקי: אפשר להגיד את המילים – השבת כספים.

איתי סבירסקי: זו המילה.

איתי סבירסקי: השבת כספים.

איתי סבירסקי: הפחתת שכר, השבת כספים.

איתי סבירסקי: לא צריך להסתיר שום דבר מהוועדה.

יואב טאובמן: אני לא הכרתי את זה בתוך ההצעה האמורה ההיא.

איתי סבירסקי: אני זוכר שזה מה שאמרו.

יואב טאובמן: זו דעתך.

רם שפע: אני לא שאלתי כדי להיכנס לכל נבכי המשא ומתן.

רם שפע: אני שואל כי אני חושב שרוב האנשים, מי שלא חי בתוך משא ומתן, לא מבין את המשמעות של הסדרה של חריגות.

רם שפע: מה הכוונה?

יואב טאובמן: אני אומר באופן כללי למרות שלא מתפקידי ולא מסמכותי.

רם שפע: להפך, אתה יכול להרגיש יותר בנוח להגיד.

רם שפע: אם זה לא בסמכותך, תפרש.

יואב טאובמן: אני כן אסביר בשתי מילים.

רם שפע: אני לא אדרוש ממך להיכנס לפרטים.

יואב טאובמן: הסדרה זה תהליך של שיח בסופו של דבר שאתה בא ומכיר להבנות בין הצדדים.

יואב טאובמן: זה סוג של הסכם בין הצדדים, שלא כהליך מינהלי, שהוא הליך חד צדדי שבסופו יש החלטת ממונה על השכר שעליה מערערים הצדדים.

יואב טאובמן: הסדרה, כשמה כן היא, תהליך ששני הצדדים יושבים לשיח ומגיעים להבנות בין הצדדים.

רם שפע: תודה.

רם שפע: רועי צורף.

רם שפע: יושב ראש הסגל הזוטר בחולון, אני צודק?

רועי צורף: אני חבר משא ומתן, חבר הנהגה ואני רוצה להתייחס לכמה נקודות.

רועי צורף: אני אשתדל להיות קצר.

רועי צורף: אומרים כוח לעובדים, חשוב להגיד שאנחנו איגוד יציג של מכללות ציבוריות.

רועי צורף: אפילו לסגל הבכיר אין דבר כזה.

רועי צורף: זו הייתה עבודה מאוד מאוד קשה להגיע לנציגות.

רועי צורף: אנחנו המרצים, אנחנו מחליטים, יש מליאת מרצים, אפילו במליאה הזו אין לכוח לעובדים זכות הצבעה.

רועי צורף: חשוב להבין, זה הקול של המרצים.

רועי צורף: אני מביא לכאן את הקול של המרצים.

רועי צורף: יש פה איזו סמנטיקה - למרות שאני לא יודע אם זו סמנטיקה – לומר כוח לעובדים, חייבים המון לכוח לעובדים אבל אלה המרצים מקבלים את ההחלטות.

רועי צורף: אני מרגיש שבחדר הזה צריך מילון מושגים ואני רוצה לעזור לכם להבין במה מדובר.

רועי צורף: מדובר כאן על מושגים כמו הסדרה, הקפאה, הפרדה, ואני רוצה להסביר לכם את הסיטואציה.

רועי צורף: כשאומרים הפרדה, מה שאנחנו רצינו זה שכל ההליך המינהלי הזה יהיה בצד.

רועי צורף: אנחנו נתמודד אתו בבית הדין כמה שצריך אבל שזה לא יעכב את ההסכם.

רועי צורף: הם אמרו, בדר, אתם רוצים הפרדה, תהיה הקפאה.

רועי צורף: זאת אומרת, רוב הסגל, אין לו באמת מקום ריאלי להיכנס לסגל עמית, אז יש את הדבר הזה, סגל עמית, המעמד הזה - - -

רם שפע: מה הכוונה שאין לו מקום ריאלי?

רועי צורף: אם הוא ייכנס לסגל, אם אתה פוגע בשכר שלו, הוא לא יכול.

רועי צורף: זאת ירידת שכר.

רם שפע: המעמד יוריד לו תנאים.

רועי צורף: עבורו זו ירידה בשכר.

רועי צורף: הוא יכול לבחור להישאר בשכר שלו או שהוא יהיה סגל עמית אבל הוא לא יקבל קרן השתלמות, הוא לא ייכנס לטבלה, הוא לא נכנס לטבלאות, הוא לא נכנס למעמד הזה באמת.

רועי צורף: זאת הקפאה.

רועי צורף: הדבר הנוסף הוא הסדרה.

רועי צורף: תבינו מהי הסדרה.

רועי צורף: הרעיון שפרופסור גפשטיין הציע שאנחנו נמצא איזושהי נקודה בה אלה שמעל, לאורך הזמן זה ישתווה ויתאזן – בסדר, נשמע טוב אבל האוצר, כשהוא אומר הסדרה, הוא לא מתכוון לדבר הזה.

רועי צורף: הוא מתכוון להפחתת שכר והשבת כספים.

רועי צורף: לזה הוא מתכוון.

רועי צורף: גם אם נצליח לבטל את השבת הכספים, הוא מדבר על הפחת שכר.

רועי צורף: לא מצב שבו איכשהו הדברים מתאזנים ולאורך ההסכם ולאורך זמן, אולי גם בהסכם הבא, איכשהו ההליך הזה מצליח להתקדם.

רועי צורף: זה לא הסיפור.

רועי צורף: זאת הנקודה בה אנחנו נמצאים במשא ומתן כאשר אנחנו צריכים לבחור האם אנחנו מסכימים לקבל מצב שההסכם הזה הוא הסכם שלא הסכם לחלק מאוד גדול מהמרצים שלנו, או שאנחנו מסכימים לפגוע בחלק מהמרצים שלנו ובתמורה לזה להיטיב עם אותם אלה שאמורים להיכנס.

רועי צורף: זה המצב בו אנחנו נמצאים.

רועי צורף: המרצים שלנו מדממים עכשיו.

רועי צורף: תקופה נוראית.

רועי צורף: אבל הם הביעו את הרצון שלהם דרך הוועדים, דרך השטח, שהם הולכים עם הדבר הזה בתקופה הכי קשה, בתקופה הכי כואבת, ומוכנים לשאת את הפגיעה העצמית הזאת כי הם מבינים שדי, שאחרי שלוש שנים צריך את ההסכם הזה, ואם הוא לא יגיע עכשיו, הוא פשוט לא יגיע.

רועי צורף: אנחנו מביאים כאן את הקול של המרצים שאומרים שאנחנו רוצים את ההסכם הזה, אנחנו גם נלך עד הסוף.

רועי צורף: זה מה שהם אומרים לנו וזה הקול שאני מביא לכאן.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: חבר הכנסת יאיר גולן.

יאיר גולן: קודם כל, אני חייב לומר שזו אכזבה קשה מכך שהנושאים שכבר עלו כאן בוועדה לא הגיעו לכדי מיצוי וסיכום חיובי.

יאיר גולן: כל העניין הזה הוא על רקע שנה קשה מאוד לכל הסטודנטים ואנחנו מקשים עליה עוד יותר.

יאיר גולן: בזה שהנושא הזה לא נפתר, בסופו של דבר בקצה יש סטודנטים שסובלים וזה נערם על סבל לא מבוטל שממילא בתוכו הם מבלים את חוויית הלימודים שלהם.

יאיר גולן: אנחנו כל הזמן אומרים שיש ערכים ויש חוקים והחוקים צריכים לשרת את הערכים.

יאיר גולן: מבחינה ערכית העסקה זמנית היא דבר לא רצוי.

יאיר גולן: נקודה.

יאיר גולן: לא רצוי.

יאיר גולן: הציפייה כאן היא שאנחנו ניקח את ההסדר הזה של העסקה זמנית, שמעסיקים תקופה, מפטרים וכל התרגילים האלה ומייצרים כאן משהו שהוא חוזה העסקה בריא, קבוע, עם זכויות, עם כל מה שנלווה לעניין הזה.

יאיר גולן: אני רוצה ברשותך אדוני היושב ראש להרחיב להסדרים שבזמנו קבענו עם קבע ראשוני בצה"ל.

יאיר גולן: לאנשי הקבע הראשוני בצה"ל יש את כל הזכויות.

יאיר גולן: הכול.

יאיר גולן: מה אין להם?

יאיר גולן: אין להם קביעות ארוכת טווח.

יאיר גולן: אני חושב שזה סידור שאתו צריך ללכת.

יאיר גולן: יש הכול – פנסיה, הפרשות, קרן השתלמות וכל מה שצריך.

יאיר גולן: עובד מן המניין.

יאיר גולן: עובד הוא עובד הוא עובד.

יאיר גולן: אבל אין להם קביעות או יש להם קביעות לפרק זמן שמתחיל בשבע שנים כשלב ראשון.

יאיר גולן: אני חושב שזה סידור הגיוני כי מצד אחד זה משאיר את הגמישות למוסדות ולא רק גמישות אלא זה נותן להם את היכולת להגיד איש סגל מהזוטרים הוא יותר טוב ופחות טוב, ומי כדאי לקחת אותו להסכם העסקה ארוך טווח ומי לא.

יאיר גולן: מבחינת העובדים עצמם, למרות שהוא עובד זוטר, הוא מתחיל לצבור זכויות והזכויות האלה אותן הוא צובר, אנחנו לא עושים לא טובה.

יאיר גולן: זה מה שישרת אותו באחרית ימיו כשהוא יצא לפנסיה.

יאיר גולן: אנחנו רוצים שאנשים יבלו את הפנסיה שלהם בצורה אנושית וטובה.

יאיר גולן: אין כאן איזשהו דבר שאנחנו עושים להם טובה, לכן אנשים עובדים, לכן הם מפרישים מהשכר שלהם, משלמים מיסים כדי שכשהם יצאו לפנסיה, יוכלו לחיות כראוי.

רם שפע: בהחלט.

יאיר גולן: הדבר הנוסף.

יאיר גולן: צריך לקבוע קטגורית, ואני אומר את זה כאן לאנשי האוצר, שאין דבר כזה שפוגעים בשכר של אנשים.

יאיר גולן: אין דבר כזה.

יאיר גולן: הם לא גנבו כלום, הם לא קיבלו הטבות שלא מגיעות להם, הם לא שדדו את הקופה, הם לא החזיקו אקדח לרקתו של אף אחד, כל מה שהם השיגו עד היום וקיבלו, הם קיבלו כדין.

יאיר גולן: אין דבר הזה שפוגעים בשכר.

יאיר גולן: אני לא מכיר הסכם שכר שמתחיל בזה שאתה מוריד שכר לעובדים.

יאיר גולן: זה לא קיים.

יאיר גולן: אתה יכול לפגוע בהטבות, אבל אתה לא יכול לפגוע בשכר של האנשים.

יאיר גולן: זה צריך להיות ברור.

יאיר גולן: אני קורא לך אדוני היושב ראש לקבוע קטגורית שאין פגיעה בשכר.

יאיר גולן: אין הסדר כזה.

יאיר גולן: אמרנו אז ואנחנו אומרים גם עכשיו שעדיפות להסכם קצר טווח וסיום מהיר של העיצומים.

יאיר גולן: אני קורא, שבו יחדיו עד שיצא עשן לבן וסגרו את העסק הזה.

יאיר גולן: כנסו למשא ומתן אינטנסיבי.

רם שפע: תודה.

רם שפע: אני רוצה לדרוש משהו ולהציע משהו או לפחות לחשוב מחשבה שאני לא מצליח להבין איפה היא תקועה.

רם שפע: אני פונה לשלושת

רם שפע: כם שיושבים כאן וכמובן גם לנציגי ור"ם.

רם שפע: אתם חייבים לעבור ממוד של שתי פגישות לשבוע ככל שאני מבין למוד של מרתון אינטנסיבי של ארבע-חמש שעות ביום ולסגור תוך יומיים את האירוע הזה.

רם שפע: כל צד שלא יגיע לפגישות האלה – ואני עומד לעקוב אחר זה אישית, לשאול כל אחד מהם כל יום האם ישבתם ובאיזה שעות.

רם שפע: הצוות שלי כאן אתי ונעשה את זה ביחד.

רם שפע: שבועיים שביתה, עשרות אלפי סטודנטים שבגלל זה לא לומדים, ולצערי הם כרגע בבית, כמובן סגל שלא רוצה את השביתה הזאת ולא מרוצה ממנה.

רם שפע: אני יודע שגם אתם לא וברור לי שחשוב לכם לסיים את זה, אבל לא יכול להיות שהישיבות הן כל כך דלות.

רם שפע: זה פשוט לא יכול להיות וצד שלא יתכנס למרתון יראה שזה פחות חשוב לו.

רם שפע: אם מישהו ייתן לי טיעון למה ימים שלמים הוא לא היה יכול לשבת, אני אשמח לשמוע אבל אני מתקשה למצוא משהו שהוא כרגע יותר קריטי מזה.

רועי צורף: אפשר לבקש שקובי בר נתן יהיה בחדר?

רועי צורף: הוא לא מגיע לחדר והוא גם לא הגיע לכאן אבל זה מספיק חשוב שהממונה על השכר יהיה נוכח בחדר.

רם שפע: בסדר.

רם שפע: זה שהוא לא מגיע לכאן, זה דבר נורמטיבי.

רועי צורף: הוא צריך להיות בחדר.

רם שפע: אני מסכים.

רם שפע: אני חושב שהצוות של המשא ומתן בהחלט צריך לכלול כרגע את הגורמים הבכירים ביותר.

רם שפע: גם יואב טאובמן יכול לדאוג שהנציגים הכי בכירים של ה-ות"ת יגיעו לפגישות הבאת.

רם שפע: כנ"ל לגבי קובי בר נתן ומשה בכר מאגף הממונה על השכר.

רם שפע: הם צריכים להיות בחדר בפגישות האלה.

רם שפע: אני מסכים.

רם שפע: האירוע הזה צריך להסתיים.

רם שפע: יש משהו שאני לא מצליח להבין.

רם שפע: מצד אחד יש תהליך שמנסה לייצר אכיפה על חריגות שכר לכאורה.

רם שפע: מצד שני האוצר מנסה לייצר כל מיני הסדרים כלכליים במקביל.

רם שפע: הדבר הזה, אני לא מצליח להבין אותו.

רם שפע: אם אני סגל, למה שאני אסכים לדבר הזה?

רם שפע: או שתפרידו את התהליך הזה – אני לא יודע אם הסגל מוכן לזה, אני חושב כאן רגע בקול רם - ואם הסגל מוכן לעשות הסדרה, בואו נשים בצד את שאר הדברים.

רם שפע: אם הוא לא מוכן, תגיעו אתם להסכמה.

רם שפע: אתם כאילו הולכים בשני תהליכים מקבילים.

רם שפע: אני לא יודע מי מכם מוכן, אבל זה נשמע לי כאילו יש פער בסיפור הזה שהוא לא מסתדר לי.

רם שפע: נתן, אני אשמח לשמוע, ואני אשמח לשמוע גם אתכם, אם זה משהו חדש.

רם שפע: יכול להיות שאמרתי משהו שהוא לא מחדש אבל נראה לי שצריך להפריד את התהליך הזה.

נתן נהוראי: אני יכול להתייחס גם לדברים שנאמרו לפני כן?

רם שפע: כן.

רם שפע: בקצרה אנחנו חותרים לסיום.

רם שפע: אם נצליח התקדם כאן, זה יהיה משמעותי.

נתן נהוראי: לדבריו של חבר הכנסת כסיף על כך שעכשיו אנחנו טוענים בחסות הקורונה שהמצב קשה.

נתן נהוראי: היו הצעות יותר טובות.

נתן נהוראי: גם עמיתי יואב מ-ות"ת התייחס לכך.

נתן נהוראי: בעבר היו הצעות יותר טובות, לפני שנכנסנו לשלוש מערכות בחירות וקורונה.

נתן נהוראי: לצערנו לא הצלחנו להגיע להסכמות אבל זה לא שאנחנו מנצלים את הקורונה.

נתן נהוראי: היינו שמחים לסגור על מתנים יותר משמעותיים.

נתן נהוראי: גם לגבי נושא החריגות לכאורה.

נתן נהוראי: אני חושב שחבריי מארגון הסגל יעידו על כך שהתרענו שיש כאן איזושהי בעיה, משהו שהוא לא סביר ולא עומד בקנה אחד עם ההנחיות, לא בחצי השנה הראשונה אלא מתחילת המשא ומתן כאשר אמרנו שזה תפוח האדמה הלוהט שנמצא בחדר ואני חושב שעמיתיי יוכלו להעיד על זה.

נתן נהוראי: אני חוזר ואומר בהתייחס לדבריו של רועי צורף לגבי העניין של הירידה בשכר.

נתן נהוראי: אנחנו בעולם של הסדרה יודעים לתת מענה שמיטיב כלכלית עם רוב הסגל.

נתן נהוראי: בעולם של הסדרה אנחנו יודעים להגיע לשם.

רם שפע: מה זה רוב?

רם שפע: זה 51 או 99?

נתן נהוראי: אני לא מדבר אתך על רוב בבחירות במדינת ישראל.

נתן נהוראי: אני מדבר אתך על רוב.

נתן נהוראי: חבר הכנסת גולן, לגבי מה שאמרת על העסקה זמנית ועל העסקת מורה מן החוץ, אני חושב שהתחלתי את הדיון בזה שאמרתי שאנחנו נמצאים שם עין בעין ורוצים להתקדם ולתת רציפות של העסקה, לתת לצבור זכויות, קרן השתלמות, ותק, פנסיה ופיטורים שזה כמובן על פי חוק וכבר היום נמצא.

נתן נהוראי: לגבי נושא החריגות לכאורה.

נתן נהוראי: אני מסכים אתך שאף אחד לא גנב, אני מסכים אתך שאף אחד לא שדד, אבל יש כאן משהו שניתן לא כדין כי בסוף יש הנחיות ות"ת והן מתוות מה מותר לתת ומה לא.

נתן נהוראי: גם אם הנהלות מסוימות נתנו את זה וזה נעשה בתום לב – כדוגמת הביטוח הלאומי – עדיין במקרה שזה לא נעשה כדין, זה לא יכול להימשך.

רם שפע: עדיין לא הבנתי מה ההתייחסות שלך לגבי הפרדת התהליכים.

נתן נהוראי: אני רוצה לומר לעניין הדרישה שהממונה על השכר יהיה בחדר.

נתן נהוראי: בסוף אנחנו גוף היררכי, אנחנו עושים כל דבר בסמכות ומעדכנים כלפי מעלה והאגף כאגף נמצא בתוך התהליך.

נתן נהוראי: חשוב להדגיש את הדבר הזה.

נתן נהוראי: לגבי ההפרדה, יושב ראש הוועדה, לשאלתך.

נתן נהוראי: אני חושב שהסברתי את זה גם קודם.

נתן נהוראי: אנחנו בעולם של הסדרה יודעים לפתור את כל הדברים ביחד.

נתן נהוראי: בעולם שבו אין רצון ללכת להסדרה, אני אומר שזה סיכון/סיכוי שהסגל בסוף מכריע ואנחנו מכבדים את הדבר הזה.

רם שפע: אם הסגל מוכן להסדרה, מה יש בתמורה?

רם שפע: אני לא מבין.

נתן נהוראי: בהסדרה כל צד לא מגיע עם מלוא תאוותו בידו.

נתן נהוראי: זה מה שקורה בהסדרה.

קריאה: זה בכל משא ומתן.

נתן נהוראי: בכל משא ומתן.

נתן נהוראי: בעולם שבו רועי צורף בא ואומר שלמישהו תהיה ירידה בשכר, אם אנחנו מדברים כאן על דברים שלא ניתנו כדין, אתה מסתכל על משהו כנקודה ממנה אתה מציע לקבל את המתנים.

נתן נהוראי: ברגע שארגון הסגל – ואתה החזרת אותי עת אמרתי שלא מכיר בסמכות וחזרתי בי – לא מקבל את טענת החריגות בשום צורה והוא אפילו לא מסתכל עליה כעל טענה שיש בה איזשהו ממש, ורוצה ללכת עד הסוף בתקווה שיגיע בית דין ויאמר לממונה על השכר שאין לו שום קייס בסוגיה הזאת, אז בדבר הזה זה ניהול סיכוי/סיכון.

נתן נהוראי: אנחנו מכבדים את הדבר הזה אבל אנחנו לא יודעים לתת לאוכלוסייה שנמצאת כרגע בסימן שאלה איזה שהם מתנים כלכליים.

נתן נהוראי: לכן אנחנו אומרים הקפאה ובהקפאה אני גם עוגן בזה שאני אומר שאני מוכן ללכת להסדר קיבוצי שגם התחולה של ביטחון תעסוקתי ודברים שהם לא כלכליים כן יחולו עליך, אבל אני לא יודע לתת מתנים כלכליים בזמן שההליך הזה לא נפתר.

נתן נהוראי: זאת המשמעות של ההפרדה.

נתן נהוראי: לצורך העניין, הסגל שמבקש ממני לבצע הפרדה ובמקביל לתת מתנים כלכליים, הוא מנסה לכרוך את הדברים האלה ביחד ללא תהליך הסדרה ממשי וללא שיח עם הצד השני.

נתן נהוראי: לכן הדבר הזה תוקע את המשא ומתן.

נתן נהוראי: אנחנו חושבים שבהתחשב בתקדימי עבר בהם סגלים, גם אקדמיים, באו ושילבו הסכם מסגרת ביחד עם הסדרה, אנחנו חושבים שהדבר הזה יכול להועיל כאן.

נתן נהוראי: אני חוזר ואומר, אנחנו מכבדים את ההחלטה אבל יש משמעות להחלטה הזאת.

נתן נהוראי: זה לוקח את המשא ומתן לכיוון מסוים ובסוף זה ניהול סיכונים שלה ארגון.

יאיר גולן: אנחנו חוזרים על עצמנו.

יאיר גולן: אני חושב שאנחנו צריכים ללכת, ראשית, להסדרה לא להקפאה, ושנית, אנחנו צריכים לעשות משא ומתן אינטנסיבי ולשים סוף לסיפור הזה.

יאיר גולן: בקצה יש סטודנטים שזה על גבם.

רם שפע: אני מחזק את דבריו של חבר הכנסת יאיר גולן וגם אני הצעתי את זה.

רם שפע: אני רוצה לשמוע מכל אחד מארבעת הגופים שיושבים למשא ומתן האם הם מתחייבים שהחל – ככל שאפשר היום – ממחר אתם עוברים למצב של מרתון, קרי, כמה שעות ולא פעמיים בשבוע למשך שעתיים.

רם שפע: אני רוצה לשמוע אחד אחד.

רם שפע: פרופסור גפשטיין, אתה אתנו?

שמעון גפשטיין: אנחנו מתחייבים להיכנס למשא ומתן מרתוני, אבל כמו שהבנתם, יש נקודה אחת.

שמעון גפשטיין: אין לנו את הסמכות לעשות שום דבר, זה לא הצד שלנו, בנושא עליו דיברנו.

שמעון גפשטיין: המדינה צריכה להחליט בנושא הזה.

שמעון גפשטיין: אנחנו נמצאים כאן בבית המחוקקים ואני חושב שהנושא הזה, בו לנו אין סמכות להחליט וזאת נקודת המחלוקת בכל הנושא של ההסדרה, אני חושב שאנחנו נשב ונעשה.

שמעון גפשטיין: למרות שלא אוהבים לשמוע את המילה מתווכים, אבל היות וזה לא בסמכותנו, זה מה שאנחנו יכולים לעשות.

שמעון גפשטיין: אנחנו לא יושבים ממש במשא ומתן.

רם שפע: אני מאוד סבלני אבל מה הכוונה?

רם שפע: אתה פשוט לא מדייק.

רם שפע: מה זה אתם לא יושבים למשא ומתן?

רם שפע: הנציגים שלך תמיד במשא ומתן.

רם שפע: אני אישית ישבתי עשרות שעות עם הנציגים שלכם במשא ומתן הקודם, עשרות שעות, לילות שלמים ביחד.

רם שפע: אתם חלק אינהרנטי במשא מתן.

רם שפע: אתם לא מתווכים.

רם שפע: אתם המעסיק ויש לכם חלק משמעותי ביחד עם האוצר ועם ה-ות"ת.

רם שפע: מספיק עם הטיעון הזה.

רם שפע: זאת פשוט לא האמת.

רם שפע: אני מצטער, אני מאוד מכבד אותך אבל אני לא יוכל להיות סבלני לזה.

רם שפע: אתם לא מתווכחים.

רם שפע: אתם גורם במשא ומתן.

רם שפע: אני יכול להיחשב כמתווך אם אני אנסה אבל אתה לא מתווך.

רם שפע: יש כללים בעולם משא ומתן.

רם שפע: אתה פשוט לא מדייק.

רם שפע: אי אפשר לחזור על הטיעון הזה.

רם שפע: אני אומר את זה בהמון כבוד, מדם לבי, אבל זה מעצבן כי זה פשוט לא המצב.

רם שפע: אתה לא גורם מתווך.

רם שפע: אתה מייצג 20 מכללות במדינת ישראל, מכללות ציבוריות.

רם שפע: גם לגבי הטיעון הזה של המדינה.

רם שפע: אתה נשיא של מוסד אקדמי ציבורי.

רם שפע: מה זה המדינה?

רם שפע: אתה חלק מזה.

שמעון גפשטיין: אני שוב אומר שאני מוכן לשבת במשא ומתן.

רם שפע: אתה לא מוכן.

רם שפע: אתה חייב לשבת במשא ומתן.

רם שפע: אתה צד לו.

שמעון גפשטיין: אני אומר שאנחנו נעשה את הכול לשבת במשא ומתן ולעשות כל שניתן.

רם שפע: הוא התחייב.

איתי סבירסקי: את עמדתנו אתה יודע.

איתי סבירסקי: את עמדתנו לגבי מרתון, אתה יודע.

רם שפע: בסדר.

רם שפע: הסגל מתחייב.

רם שפע: האוצר מתחייב?

נתן נהוראי: אני רוצה לומר דבר כזה.

נתן נהוראי: נכנסים למבוי סתום.

נתן נהוראי: אני רוצה להתחבר למה שאמר חבר הכנסת גולן, שצריך ללכת להסדרה.

נתן נהוראי: אני חושב שברגע שנלך או להסדרה או שיקבלו את עקרון - - -

רם שפע: אתה לא מתחייב למרתון?

רם שפע: צר לי.

רם שפע: אתה מתחייב או לא?

נתן נהוראי: אני אומר דבר כזה.

נתן נהוראי: כבוד היושב ראש, אנחנו נמצאים כאן במבוי סתום.

נתן נהוראי: צריך משהו שיפתח את המבוי הסתום הזה.

רם שפע: מה שיפתח את המבוי הסתום זה שתתחילו קודם כל לשבת יום יום.

נתן נהוראי: אנחנו מוכנים לבוא.

רם שפע: אני מכבד אותך אבל התשובה שלך מוכיחה הרבה מהטענות שעלו כאן.

רם שפע: צר לי.

רם שפע: או שתחזור בך בדקה הקרובה על הדברים שבחרת לומר.

נתן נהוראי: אנחנו מתחייבים לשבת כמה שצריך.

נתן נהוראי: גם עשינו את זה.

רם שפע: מתחייבים לשבת כמה שצריך.

רם שפע: יכולת לומר את זה לפני דקה.

רם שפע: למה אני צריך ללחוץ עליך?

יואב טאובמן: אנחנו ישבנו במרתונים גם לפני השביתה.

רם שפע: ועכשיו אתה מתחייב להמשיך?

יואב טאובמן: אנחנו יכולים לשבת במרתונים בהמשך אבל אנחנו רוצים שזה יהיה אפקטיבי.

רם שפע: בסדר.

רם שפע: אפקטיבי, זה משני הצדדים.

יואב טאובמן: עם שיקול דעת לסגל.

רם שפע: אני מצטער, אני חייב לסיים את הישיבה.

רם שפע: תודה רבה לכולם.

רם שפע: סליחה אם בחלק מהפעמים הרמתי את הקול אבל זה כנראה אומר שאני ממש צודק וזה היה הכרחי.

רם שפע: תודה רבה לכולם.

רם שפע: אני נועל את הישיבה.