ועדת המשנה לכח אדם בצה"ל, כנסת 23, פרוטוקול מספר 5, 2020-11-01 12:30

אורנה ברביבאי: תודה לראש אכ"א שהגיע לוועדה.

אורנה ברביבאי: הדיון הזה לא עומד בני עצמו.

אורנה ברביבאי: הוא שייך לתפיסה הרבה יותר רחבה.

אורנה ברביבאי: הדיון הקודם שהיה כאן על אורך השירות ומי הולך ללחימה ומה אחוז הנשר הנפשי של מועמדים לשירות ביטחון שבוחרים לא להתגייס והתרבות שהולכת ותופס אחיזה לקבל פטור על רק נפשי, מציבה סימן שאלה לגבי מודל צבא העם, לגבי מי מתגייס, לגבי שוויון.

אורנה ברביבאי: ובסופו של דבר, לגבי אלה שהתגייסו, כיצד המערכת מתגמלת אותם.

אורנה ברביבאי: כשאני מדברת על מערכת, זה לא רק צבא.

אורנה ברביבאי: זה בעיקר לא צבא.

אורנה ברביבאי: כי בצבא הם עושים את השירות המקסימלי מבחינתם בנכונות לחרף את נפשם ולהתגייס ולעשות שירות קרבי מסכן חיים, וכאשר הם משתחררים, במונחים של יחסי צבא-חברה, יש פה פער באופן שהחברה מוקירה ומתגמלת את מי שמשתחרר אחרי שירות מסכן חיים, שירות מאוד משמעותי.

אורנה ברביבאי: במובן הזה, הדיון הזה מוצג על-ידי הצבא ועל-ידי מערכת הביטחון, אבל הוא מדבר על החברה בכלל.

אורנה ברביבאי: אני מניחה שחלק מההמלצות שלכם יכוונו או יציגו את המשמעות של מה זה להיות חייל משוחרר בואכה 2021 – חייל או חיילת משוחררת – ומה עוד צריך לעשות כדי שערך השירות ואתוס הלחימה והנכונות להקרבה, לצד המגמות שראינו והוצגו על-ידי רח"ט תכנון כוח אדם, לצד המגמות הברורות מאוד, איך אנחנו יוצרים שינוי מגמה בתוך הצבא והחוצה מול החברה בישראל כדי להעלות על נס את ערך השירות הצבאי בממשק של יחסי צבא-חברה.

אורנה ברביבאי: אם היינו עושים את זה מסודר, היה פה דיון על צבא העם בכללותו, על מי מתגייס, מי לא מתגייס, מה המשמעות של האבחנה בין מי שעושה שירות למבין מי שלא, מה הדיפרנציאליות בין סוגי השירות השונים.

אורנה ברביבאי: אנחנו שומעים ששר הביטחון עסוק בלגבש מודל מערכתי של מי שמתגייס ומי שלא מתגייס ומה היו האלטרנטיבות.

אורנה ברביבאי: לצערי – אני לא אומרת לך את זה כאחראי על משרד הביטחון, אני אומרת לך את זה כדי שתדע, כי בסוף ההקשר הוא כולל – לא הצלחנו לקבל תשובה לנושא אורך הישורת ממשרד הביטחון.

אורנה ברביבאי: האמירה של החשש והדאגה מפגיעה ביכולת צה"ל לעמוד במשימותיו הוצגה על-ידי צה"ל בצורה ברורה מאוד במובן הזה של הרצון לחזור ל-32 חודשי שירות.

אורנה ברביבאי: אני קושרת את זה כי בסוף הכול קשור בכול.

אורנה ברביבאי: כשבסוף יש אחוז גדול מאוד של לא מתגייסים והחלק שנושא – אני לא רוצה להגיד נטל כי בעיניי עדיין הזכות לשרת היא זוכות יותר מאשר נטל, אבל הוא מחויב בשירות ואנחנו רואים אוכלוסייה גדולה שלא מתגייסת, יש משמעות בקרב אלה שמתגייסים איך אנחנו כחברה מתייחסים אליהם.

אורנה ברביבאי: לכן אני מסתכלת על המכלול.

אורנה ברביבאי: הבעתי השגה גדולה מאוד בפני שר הביטחון.

אורנה ברביבאי: קראתי מכאן לזה שאני חושבת שזה פשוט לא ייתכן שלא תאמר אמירה.

אורנה ברביבאי: הוא רוצה להגיד שאני לא מקבלת את עמדת הצבא?

אורנה ברביבאי: שר הביטחון יגיד מה שהוא רוצה, הוא מכיר בצרכים הביטחוניים יותר מכולנו, אבל לא יכול להיות שזה יישאר באוויר ולקשור את זה באיזה מודל שיש בכוונתו להביא.

אורנה ברביבאי: אמרתי שאני חוששת מאוד ששיקולים פוליטיים משפיעים על עיכוב בתהליך קבלת ההחלטות.

אורנה ברביבאי: זה לא עניין לצבא.

אורנה ברביבאי: אנחנו כחברים בוועדת החוץ והביטחון נמשיך להרים את הדגל הזה משום שאנחנו חושבים שצריך לתת מענה לצרכים של הצבא כפי שהוצגו על-ידכם.

אורנה ברביבאי: נתחיל, בבקשה, איתך ראש אגף כוח אדם, האלוף מוטי אלמוז.

אורנה ברביבאי: אני מכריזה לפרוטוקול שהדיון פתוח.

מוטי אלמוז: כל מה שנציג קורה היום בצבא.

מוטי אלמוז: כולנו מכירים את כל מה שצה"ל עושה במה שאנחנו קוראים לו "שער הכניסה", כל הפעולות לעידוד הגיוס, כל הרצון שלנו לשלוח אנשים למסלולים הקרביים, למסלולים הטכנולוגים.

מוטי אלמוז: המשימה העיקרית והגדולה לא כאן, היא יותר במישור החקיקה.

מוטי אלמוז: הגיעה העת שבעשור השמיני של מדינת ישראל, החלק של שער היציאה יעוגן בחוק לאורך שנים: אדם שהחליט בגיל 16.5 לשרת ביחידה קרבית, שהמדינה תזכור לו את זה כל חייו.

מוטי אלמוז: אני לא עוסק בחוקים.

מוטי אלמוז: גם אין לנו איזושהי הצעה כתובה במילים של חקיקה.

מוטי אלמוז: יש לנו המון רעיונות שאפשר בזמן קצר מאוד להעביר אותם לפסים פרקטיים אחרי שכל הגופים יאשרו אותם.

מוטי אלמוז: הרעיון אומר שכשם שהיינו כאן לפני שבועיים ועסקנו ביום המילואים והעובדה שהבית הזה מבקש מאיתנו דין וחשבון אחת לשנה על מה שעשינו בשנה האחרונה למען המילואים, אותו רעיון לכל מי ששירת ביחידה קרבית.

מוטי אלמוז: דרך זה נוכל להבטיח שמי שמשרת ביחידה קרבית לא ירגיש שמשהו אחר קורה מאחורי גבו – מסלולים קלים יותר או פחות הוגנים.

מוטי אלמוז: הדבר השני הוא סוג של צדק.

מוטי אלמוז: התחום הזה אצלנו הוא בעיקר ברעיונות ואפשר לגבש אותו.

מוטי אלמוז: עכשיו נציג את כל מה שאנחנו עושים נכון להיום בכל מה שקשור בשער היציאה.

אמיר ודמני: כפי שפתחה יושבת-ראש הוועדה וגם ראש אכ"א, יש קשר עמוק בין הדיון הקודם לדיון הנוכחי.

אמיר ודמני: לצורך העניין, אני חושב שאנחנו שגינו בהבנה של הקשר הזה.

אמיר ודמני: אני חושב שהיום אנחנו מבינים את זה הרבה יותר.

אמיר ודמני: אם אנחנו רוצים – ואנחנו רוצים – לחזק את השירות בצה"ל, בדגש על השירות המשמעותי והשירות הקרבי, חייבים לנקוט פעולות הרבה יותר משמעותיות ברמת המדינה על מנת לטייב או לחזק או להעצים או להעלות על נס את כל אותם שעושים שירות משמעותי.

אמיר ודמני: אנחנו חושבים שהדרך הנכונה, מעבר לכל הפעולות שננקטות שיפורטו, זה גם היבט החקיקה.

אמיר ודמני: זה דבר ראשון שחשוב להגיד.

אמיר ודמני: הדבר השני הוא שצריך להסתכל על ההצגה שלנו ושל אגף חיילים משוחררים במשרד הביטחון כמכלול ולכן יש דברים שאנחנו לא ניגע בהם אבל משרד הביטחון יגע.

אמיר ודמני: צריך להסתכל על זה בסוף כעל מקשה אחת.

אמיר ודמני: המטרה של צה"ל היא להכין את הפרט לשחרור ולהשתלבות בחיים אזרחיים, כמובן באמצעות משרד הביטחון, ולהנגיש מידע וכלים למיצוי זכויות בדגש על הבלטת המענה למערך הלוחם.

אמיר ודמני: אנחנו רואים את זה כחלק מאחריות של צה"ל כלפי המשרתים שלו.

אמיר ודמני: יש 4 תחומים שאנחנו מדברים עליהם.

אמיר ודמני: אחד, הנושא של מתן המידע.

אמיר ודמני: בסוגיית מתן המידע אנחנו לא עושים עבודה מספיק טובה.

אמיר ודמני: אנחנו עושים את כל המאמצים עכשיו כדי לשפר את זה בדגש על היתרונות שמאפשרת לנו הקדמה הטכנולוגית.

אמיר ודמני: אנחנו עושים את זה דרך הבנת הצרכים, אם זה בסדקים או בשיח מפקדים, באמצעות סדנאות הכנה לאזרחות שמתקיימות ובאמצעות כנסי משתחררים.

אמיר ודמני: צריך להגיד שבשני הכנסים האחרונים היינו צריכים לשנות את התפיסה שלנו לגבי איך מבצעים כנס משתחררים.

אמיר ודמני: בגלל המצב הבריאותי, הקורונה, אנחנו לא יכולים לעשות כנס משתחררים בתכונת הרגילה, אבל בשיתוף משרד הביטחון עשינו במחזור הנוכחי וגם במחזור הקודם, ממש עד רמת היחידות עצמן.

אמיר ודמני: מן הסתם זו לא אותה רמה שיינו יכולים לעשות בכנס מרכזי.

אמיר ודמני: הדבר הראשון זה מתן המידע.

אמיר ודמני: שם אני נותן לעצמנו ציון לא טוב מספיק.

אמיר ודמני: אנחנו עושים מאמצים כרגע לשפר את זה.

אמיר ודמני: הדבר השני הוא תחום שנכנסנו אליו בצורה חזקה מאוד בשנה וחצי-שנתיים האחרונות, מה שאנחנו קוראים לו "סיכום פרק השירות".

אמיר ודמני: זה יושב תחת מסע שנקרא "בחזרה לעתיד" שעובר אותו כל לוחם בצבא.

אמיר ודמני: בשלב הזה עדיין לא הגענו לכולם.

אמיר ודמני: בנינו תוכנית הדרגתית.

אמיר ודמני: השנה כבר עבורו אותה כל חטיבות החי"ר וככר התחלנו לעשות את זה בחטיבות שריון.

אמיר ודמני: הכוונה היא להגיע כבר השנה למספרים גבוהים מאוד ובשנה הבאה להגיע לכל לוחמי החוד בצה"ל.

שמואל לטקו: מה זה אומר?

אמיר ודמני: יש לכם את הסדרה הזאת בחומר.

אמיר ודמני: זאת סדרה בת 5 ימים בה מתבצע סיכום מנטלי של פרק השירות פלוס רכיבים של הכנה לאזרחות.

אמיר ודמני: בעת הצורך יש שם גם מעורבות של גורמי בר"נ שמפנים לטיפול המשך.

מוטי אלמוז: תתאר את זה בפרקטיקה.

אמיר ודמני: אני אתר את זה.

אמיר ודמני: אני עוד בסעיפים אחרים.

יאיר גולן: פעילות בעלת חשיבות עליונה, במיוחד אחרי אירועים מבצעיים משמעותיים.

אמיר ודמני: נכון.

אמיר ודמני: אני מיד אגע בזה ביתר פירוט, אבל יש פה ממש משובים ושיח שהתבצע עם חיילים שעברו את זה.

אמיר ודמני: כפי שאמרתי, אנחנו מדברים על הרבה חיילים שעברו את זה.

אמיר ודמני: מדגישים את החשיבות וההבנה שלהם לפני המסע ואחרי המסע לגבי שאלות ספציפיות.

אמיר ודמני: אני אגע בזה.

אמיר ודמני: כרגע אני מסדר את העיסוק שלנו בתחומים שונים.

אמיר ודמני: קודם כל זה היה מתן מידע; השני היה סיכום פרק השירות.

אמיר ודמני: הדבר השלישי זה נושא הכשרה, השכלה והשמה.

אמיר ודמני: פה יש מספר דברים מאוד משמעותיים, אחד זה סוגיות השלמת ההשכלה.

אמיר ודמני: צריך להגיד שבסוגיה הזאת אנחנו בעיצומה של עבודת מטה שהוצגה פה בכנסת בהיבטים של החוזרים בשאלה.

אמיר ודמני: הצגנו שאנחנו הולכים להכפיל בשנה הבאה ואחר להעלות עוד בשנה הנוספת, את המענה שאנחנו נותנים לסוגיות של השלמת השכלה.

אמיר ודמני: היום אנחנו לא נותנים מענה למספיק חיילים.

אמיר ודמני: אנחנו הולכים להכפיל את המענה.

אמיר ודמני: הדבר השני הוא תוכנית "ממדים ללימודים" – עוד מעט ירחיבו על זה גם משרד הביטחון וגן קרן שיושבת איתי – אתם מכירים את התוכנית.

אמיר ודמני: הדבר השלישי הוא "מקצוע לחיים".

אמיר ודמני: יש לנו היום מינהלת שעוסקת בחיבור בין חיילים לבין מעסיקים, גם בהיבטים של עבודה שחלק מהמסלולים הם גם תוך כדי השירות עבור השחרור וגם בשחרור.

אמיר ודמני: יש כבר אלפי חיילים שמשתלבים בתוכנית הזאת.

אמיר ודמני: ויש את "לוחמים להייטק" שזה כבר כולל כמה מאות חיילים.

אמיר ודמני: בשנה הקרובה זה יעלה עוד.

אמיר ודמני: אנחנו מדברים על חיילים שאנחנו מכוונים אותם גם להכשרה להייטק ואחרי זה לעבודה, וגם למסלולים שבנינו יחד עם אגף התקשוב ואגף המודיעין, שמכשירים אותם לקראת השחרור שלהם גם על חשבון שירות וגם בשס"נ.

אמיר ודמני: הרעיון פה הוא של הרבה מאוד תחומים שהמטרה היא להרחיב את סוגיית ההכשרה וההשכלה וההשמה.

אמיר ודמני: יש לנו גם עבודה משמעותית עם המגזר העסקי על העברת נתונים בין הכישורים שבעיקרה הלוחמים רוכשים בעת השירות הצבאי שלהם והתרגום שלהם לצורכי המשק.

אמיר ודמני: יש הרבה מאוד יכולות שדווקא לוחמים מביאים אותם מהשירות וזה מעניין מאוד מעסיקים.

אמיר ודמני: אנחנו יודעים לחבר את התכונות האלה לצורכי המשק.

אמיר ודמני: הדבר הרביעי הוא הנושא של הוקרה ותגמול.

אמיר ודמני: אנחנו מקיימים היום ועדות מחיקת רישום פלילי למי שביצע שירות משמעותי.

אמיר ודמני: זה מתבצע למאות אנשים.

אורנה ברביבאי: במה זה השתנה מהעבר.

אמיר ודמני: קשה לי להשוות את זה לעבר כי אני פחות מכיר את מה שהיה בעבר, אני יודע להגיד שזה נעשה בצורה יחסית רחבה מאוד.

אמיר ודמני: אנחנו לא מחכים רק לפנייה של הפרט אלא אנחנו גם פונים אליו.

עידו בן יצחק: - - - חקיקה בנושא הזה בכנסת הקודמת.

אמיר ודמני: הדבר הנוסף הוא כל הנושא של דברים כמו משלחות של הסוכנות היהודית.

אמיר ודמני: כיום אנחנו מתעדפים בצורה חד-משמעית לוחמים על-פני אוכלוסיות אחרות.

אמיר ודמני: אני אכנס לדברים עצמם.

אמיר ודמני: הדבר הראשון שרצינו לדבר עליו זו מעטפת הפרט לקראת השחרור.

אמיר ודמני: קרן, בבקשה.

קרן וייס: צוהריים טובים.

אורנה ברביבאי: איך זה עובד היום?

אורנה ברביבאי: בין מה למה עשיתם איחוד?

אמיר ודמני: הקמתי - - -

מוטי אלמוז: היא שואלת על הת"ש לא על הפרט.

אורנה ברביבאי: על הפרט.

אמיר ודמני: קרן תסביר.

קרן וייס: התבצע איחוד החל מ-1 ביולי של ענף מדיניות הת"ש שישב באכ"א לבין ענף התרומות.

קרן וייס: אנחנו רואים את הפרט מראיית השלם גם בהקשר המקורות - - -

אורנה ברביבאי: אבל את גם הגורם המבצע או - - -

קרן וייס: הגורם המבצע הוא רע"ן ת"ש במופ"ת.

אורנה ברביבאי: זאת אומרת, יש רע"ן ת"ש שנותן מענה לשטח, את יושבת על המדיניות והחיבור הוא לתרומות.

קרן וייס: בדיוק.

קרן וייס: את צודקת.

קרן וייס: הייתה אפיזודה חולפת של - - -

אורנה ברביבאי: כן.

אורנה ברביבאי: דיברתם על איחוד ונעשה שוב פיצול כדי שלא ישעמם.

קרן וייס: בהקשרי הפקט אנחנו מדברים על איתור צרכים ושיח עם אותם חיילים שלוטשה חודשים לפני השחרור.

קרן וייס: שם - - - המרכזי מבחינתנו זה האוכלוסיות הייחודיות.

קרן וייס: אנחנו קודם כל מדברים איתן ומייצרים להן סוג של הכנה או את ההתחלה של השיח לקראת השחרור.

קרן וייס: בשיח הזה מעורבת משקית הת"ש, קצינת הת"ש, אבל גם המפקד, כצלע משמעותית מאוד בשיח הזה.

אורנה ברביבאי: - - - אוכלוסיות מיוחדות?

קרן וייס: כולן: בודדים, עולים, זכאי תשמ"ש, זכאי ת"ש.

אורנה ברביבאי: בכל יחידה?

קרן וייס: בכל יחידה.

קרן וייס: זוהי הנקודה.

קרן וייס: שלושה חודשים לפני השחרור יש לנו ממש פורמטים מסודרים של מה שצריך לשאול ועל מה אסור לפסוח.

אורנה ברביבאי: זאת אומרת, חייל לוחם שהוא לא בודד בקצה, לא נעשה איתו תהליך כזה.

אורנה ברביבאי: חייל בודד עורפי, נעשה איתו תהליך כזה.

קרן וייס: נכון.

קרן וייס: הסיפור עם הלוחמים הוא יותר בציר הפיקוד וכל הצירים שאמיר יפרט עליהם בהמשך, כנסי המשתחררים, העברת המידע עד הקצה.

קרן וייס: גם פה אנחנו עושים עוד הרבה תהליכים כדי לראות איך אנחנו מטייבים את זה לאותו לוחם, לכל היחידות.

קרן וייס: המיקוד שלנו כיום הוא בעיקר על האוכלוסיות הייחודיות – קודם כל לראות שיש מישהו שמחכה להם ביציאה החוצה, שיש להם היכן להתגורר, בטח בקרב החיילים הבודדים, שהם מבינים את הזכויות שלהם ואת משמעות הזכויות שלהם וכמה חשוב לממש אותן ולהתחיל להבין איך הם רואים את החיים שלהם קדימה.

קרן וייס: בראשית הצירים יש ניטור הצרכים, להעביר להם את המידע.

קרן וייס: עבור החיילים הבודדים הקמנו את מרכז הבודדים בחודש מרץ והם ממש מהווים כמו רשת הגנה עבור החיילים הללו.

קרן וייס: גם ביציאה מהצבא, בשחרור, הם עדיין ממשיכים לקיים איתם שיח הדוק שמוודא שהם מצליחים למצות את הזכויות שלהם ולראות שהם בסדר.

קרן וייס: גם זה קורה 3 חודשים אחרי השחרור.

קרן וייס: זה מייצר אחיזה עבור אותם החיילים.

אורנה ברביבאי: כל חייל בודד יכול להתקשר למדור בודדים לא דרך מפקדיו ולקבל אינפורמציה?

קרן וייס: הוא יכול להתקשר ישיר.

קרן וייס: אבל הרעיון שלנו הוא ליצור פניות יזומות.

קרן וייס: אני רוצה לדבר עם כולם ולא לחכות שהם יפנו אליי כדי לוודא שהם באמת בסדר.

קרן וייס: אנחנו מדברים על צרכים קיומיים: הלנה בבתי חייל עד 3 חודשים אחרי השחרור ובחלק מהמקרים גם עד חצי שנה בהתאם לסיטואציה שבו אותו חייל משוחרר נמצא.

קרן וייס: חיימ"ש תכף יפרטו, אבל יש את הזכות לשכר דירה בגובה של 1,000 שקלים מדי חודש לאותם חיילים בודדים משוחררים.

קרן וייס: זה נותן להם את התשתית הראשונית לחיים האזרחיים.

קרן וייס: אנחנו מדברים על היכולת להסתכל על החיל הבודד כאשר הוא משתחרר ולהבין שמחד, אנחנו נותנים לו את אותה יכולת שרידות של לינה ומגורים, ומצד שני, מדברים איתו כל הזמן, כולל ביום השחרור, כדי לוודא שיש לו גם מענה כלכלי מספק.

קרן וייס: אם לא – אנחנו יודעים לצייד אותו בכלי משמעותי בצורת סיוע כלכלי חריג לפני השחרור כדי שגם זה ייתן לו את הימים האשונים באזרחות.

קרן וייס: כמקרים חריגים מאוד, בעיקר במקרים ברה"ניים, אנחנו מייצרים העברת מקל סדורה שקורית עוד בימיו כחייל ליתד, כחלק מהתוכנית הלאומית לטיפול בנוער בגילאי 18 עד 26 ושם באמת אנחנו מוודאים את החיבור לעובדת סוציאלית מסוימת כדי לוודא שאף חייל כזה לא יישאר לבדו.

קרן וייס: מייצרים הרבה מאוד שיתופי פעולה עם הרבה מאוד עמותות, בעיקר בתחום הליווי והתמיכה.

קרן וייס: כמובן, הכשרות מקצוע לחיים שגם כאן מקבלות ביטוי משמעותי מאוד עבור האוכלוסיות הללו.

קרן וייס: זו בגדול מעטפת השחרור שאנחנו נותנים לחיילים שכוללת את הרבדים של מידע, ניטור צרכים, שיח מקדים ואחרי השחרור, מתן מענה קיומי, סיוע כלכלי כמו שכר דירה.

קרן וייס: בקצה יש את תוכנית "ממדים ללימודים" שמיועדת ללוחמים וגם לאוכלוסיות ייחודיות כך אנחנו מאפשרים להן את הכלי המשמעותי הראשון של השכלה גבוהה אקדמית.

שמואל לטקו: כל מה שציינת זה לכלל החיילים או רק לאוכלוסיות מסוימות?

אורנה ברביבאי: היא דיברה על אוכלוסיות מיוחדות.

קרן וייס: הפירוט היה לאוכלוסיות מיוחדות, אבל יש חלק מהתוכניות שהן גם וגם.

קרן וייס: "ממדים ללימודים" זה ללוחמים ולאוכלוסיות ייחודיות.

שמואל לטקו: מה זה ייחודיות?

אורנה ברביבאי: תספרו על הביצועים של "ממדים ללימודים".

קרן וייס: השנה אנחנו רואים קפיצה משמעותית מאוד.

קרן וייס: אני חושב שאפקט הקורונה השפיע גם עלינו ואותם חיילים משוחררים, במקום לצאת לטיול הגדול או להשתלב באפיקי תעסוקה כאלה ואחרים, פונים לערוץ האקדמי.

קרן וייס: ראינו גידול של כמעט 50%.

קרן וייס: אנחנו מדברים על 11,400 – זה הנתון נכון להיום - - -

אורנה ברביבאי: תדברי איתנו באחוזים.

קרן וייס: - - - היה 5,500 – זה קצת יותר - - -

אורנה ברביבאי: לא.

אורנה ברביבאי: כמה מתוך הפוטנציאל של מי שזכאי, מימש את זה?

אורנה ברביבאי: מיתוך מי שזכאי לעבור את התוכנית הזאת.

קרן וייס: אני לא רוצה לתת נתון לא מדויק.

אורנה ברביבאי: תשלימו לנו את הנתון הזה.

אורנה ברביבאי: צריך לראות כמה מימשו את הזכות הזאת.

אורנה ברביבאי: שאלה נוספת: לגבי מקור המימון, הרי היה סיפור שלם, האם משרד הביטחון מחויב לזה או רק אם תהיה תרומה ואז זה ימומש.

מוטי אלמוז: בשלוה החודשים האחרונים זה הסתדר.

אורנה ברביבאי: זה הסתדר באופן קבוע?

אורנה ברביבאי: מבחינת

אורנה ברביבאי: כם יש תקציב לתוכנית?

מוטי אלמוז: הייתה בעיה לפני שלושה חודשים עם העלייה בהיקף - -

אורנה ברביבאי: אבל היא הסתדרה בתרומה, לא בתקציב.

מוטי אלמוז: - - הלומדים.

מוטי אלמוז: סידרו את זה במשרד הביטחון.

מוטי אלמוז: זה עדיין לא נושא קבוע, אבל במחזור הזה זה מסודר.

אורנה ברביבאי: מה הייתם רוצים שחוק כזה יבטא?

אמיר ודמני: אנחנו חושבים שבחוק כזה יש שני רכיבים.

אמיר ודמני: הרכיב הראשון הוא רכיב דקלרטיבי.

אמיר ודמני: רכיב שאומר שמי שעשה שירות משמעותי וקרבי, צריך להיות מובחן מאנשים אחרים.

אמיר ודמני: זה צריך לבוא לידי ביטוי גם בשירות המדינה, במכרזים; זה צריך לבוא בתעדוף בכל מה שקשור לרכישת השכלה וקבלה למוסקות האקדמיים.

אמיר ודמני: יש לנו הצעה די מסודרת.

אמיר ודמני: אנחנו חושבים שלא צריך להסתכל על זה רק בראייה של השחרור.

אמיר ודמני: זה מתייחס גם לנושא שדנו בו לפני שבוע וחצי פה – המילואים.

אמיר ודמני: אנחנו חושבים שצריך להיות קשר גם למי שעושה עד 10 שנים רצוף מילואים ואז להסתכל על זה כמערכת של הטבות שהמדינה מלווה את אותו חייל שעושה שירות משמעותי, גם בסדיר וגם במילואים.

אמיר ודמני: לכן החקיקה צריכה להיות יותר רחבה מאשר הסתכלות רק על - - - אבל מדובר בעיקר על הטבות לצורך לימודים, לצורך תעסוקה, לצורך כל מיני הטבות בהיבטים של המדינה כגון נקודות זיכוי במס, אחוז מסוים בארנונה ברשויות המקומיות.

אמיר ודמני: זה צריך להיות, בראש ובראשונה, משהו דקלרטיבי.

אמיר ודמני: אני מניח שעל הבסיס הדקלרטיבי אפשר יהיה לבנות את הקומה היותר רחבה.

אמיר ודמני: זה מה שאנחנו היינו רוצים.

אמיר ודמני: כתבנו על זה לא מעט.

אמיר ודמני: זה גם נוכן שזה יובל על-ידי משרד הביטחון ולכן אנחנו גם מעבירים את זה לשם.

אורנה ברביבאי: תיכף נשמע.

אמיר ודמני: זה אולי אחד הדברים הכי חשובים גם ביחס למה שדיברנו קודם.

אמיר ודמני: בסופו של דבר צריכה להיות כאן תשובה טובה למי שבא ונותן את מיטב שנותיו ועושה שירות שבסופו הוא צריך למצוא את עצמו בנקודת זינוק לא פחותה מכל אחד אחר ואפילו הרבה יותר גבוהה.

אמיר ודמני: כיום זה לא המצב.

אורנה ברביבאי: איך זה מתיישב עם הצרכים הטכנולוגיים של הצבא או העובדה שתומך לחמה ביחידה קרבית – הפערים שלכם שם, אמרת קודם בדיון הקודם שהפער הולך ומעמיק גם בטכנולוגיה.

אורנה ברביבאי: איך זה מתיישב - - -

אמיר ודמני: אני לא חושב שזה סותר.

אמיר ודמני: מי שהולך ליחידה טכנולוגית, הוא כבר מקבל את כרטיס הכניסה הכניסה שלו לאזרחות.

אמיר ודמני: אני צריך למצוא את כרטיס הכניסה למי שמשרת בגדוד 13, לדוגמה.

אמיר ודמני: עשינו ניתוח עמוק עם המגזר העסקי.

אמיר ודמני: יש שינוי בשוק התעסוקה שהוא לטובתנו.

אמיר ודמני: כלומר, כיום אנשים פחות מחפשים ידע, הם יותר מחפשים יכולות.

אמיר ודמני: היכולות שאתה רוכש בשירות הקרבי, לא צריך לציין אותן, הן מתאימות מאוד.

אמיר ודמני: אם נדע לייצר – ואני אומר שאנחנו כבר מייצרים את זה – קשר בין הכישורים בצבא לבין התעסוקה בחוץ, קשר בתוך מערכות מידע שאנחנו יודעים לעשות, זה יכול למנף מאוד את החיילים האלה בכל מה שקשור למציאת תעסוקה.

אורנה ברביבאי: שאלתי בכוונה כי כשעוסקים בשאלה מיהו לוחם ורוצים לייצר את האבחנה הזאת, ברור שזה ישים סימן שאלה לגבי הזכויות של מי היה, באילו יחידות קדמיות, מה המשמעות של חוד וכו'.

אורנה ברביבאי: אני מניחה שבצבא אתם יודעים שצריך לעסוק בזה.

אמיר ודמני: זה רק יחזק את המצב שלנו במה שקשור ברצון ללכת ללחימה.

אמיר ודמני: הדבר הנוסף שחשוב לי להגיד זה שהדיכוטומיה בין טכנולוג ללוחם היא קצת מטשטשת כיוון שבשדה הקרב, הלוחמים יהיו במידה רבה מאוד גם טכנולוגים.

אורנה ברביבאי: אני לא עושה את הדיון הזה עכשיו.

אורנה ברביבאי: בסוף תצטרכו לעשות את פירמידת התעדוף כך או אחרת, אם תרצו שאנחנו נהיה יותר מדויקים.

אמיר ודמני: אני אסכם את מה שאמרנו ואוסיף עוד כמה מילים על הפעולות המרכזות שסקרתי.

אמיר ודמני: עשינו ארגון מחדש ואיחדנו את כל הגופים השונים –היה את "מקצוע לחיים" בט"ל ויש את הגופים באכ"א – לגוף ביצוע אחד שמונחה מקצועית על-ידי אכ"א.

אמיר ודמני: זה יסנכרן את כל התוכניות בצורה הרבה יותר טובה.

אמיר ודמני: אנחנו מבינים שאנחנו צריכים לבוא עם מעין מפת דרכים למשתחרר כי לא כל אחד רוצה את אותם דברים.

אמיר ודמני: אתה בא אליו מצד אחד עם אפשרויות של השכלה, השלמת השכלה ומצד שני, עם אפשרות של רכישת מקצוע, לימודים אקדמיים – אם זה קדם-אקדמי או הלימודים עצמם – אתה בא אליו עם הייטק, מי שרוצה להתחיל כבר להשתפשף בשוק ורק לאחר מכן ללמוד.

אמיר ודמני: אתה בא אליו עם לאוטק.

אמיר ודמני: אתה בא עם מעטפת שלמה של דברים.

אמיר ודמני: המינהלת הזאת עובדת מול אגף חיימ"ש במשרד הביטחון והמטרה שלה היא לבוא ל החייל כי אנחנו מבינים שהחייל לא צריך לקבל את המידע הזה רק חודש או חודשיים או שלשוה לפני שחרור אלא הרבה קודם.

אמיר ודמני: הרעיון הוא להביא את המידע הזה הרבה יותר מוקדם ולהסביר מהו כולל.

אמיר ודמני: זה אחד.

אמיר ודמני: הדבר השני – מספר פעולות שהן חדשות או שהעצמנו אותן.

אמיר ודמני: אחד זה "בחזרה לעתיד", המסעות האלה שבשנה הבאה לא יהיה לוחם אחד שלא יעשה והשנה כבר כל לוחמי החי"ר - - -

אורנה ברביבאי: כל יחידות הלחימה, גם אם הן לא היו במסגרת מבצעית עצימה לקראת שחרור.

אמיר ודמני: בשלב הנוכחי אנחנו מתעדפים יחידות שעברו פה.

אמיר ודמני: החי"ר בא יותר לידי ביטוי בשלב הראשון.

אמיר ודמני: מדובר על אלפי אנשים שעשו את זה.

אמיר ודמני: בסקר שענו עליו מאות משיבים עולה כי זה העלה ב-8% את הכוונה להגיע לשירות מילואים.

אמיר ודמני: אנחנו עושים פה חיבור.

אמיר ודמני: זה העלה ב-6% את מי שענה שהוא חווה את השירות הצבאי שלו כדבר חיובי.

אמיר ודמני: זה העלה בכמעט 10% את התפיסה של השירות כלוחם, של המחלקה כמקור עוצמה.

אמיר ודמני: בשאלת היכולת להתמודד עם המעבר לאזרחות – ההבדל בוא בין 64% ל-88% בסוף הסדנה.

אמיר ודמני: בשאלת ההתמודדות הנכונה בראיון עבודה, עלייה מ-26% ל-92%.

אמיר ודמני: בשאלת ההתנהלות הכלכלית, עלייה מ-41 ל-69%.

אמיר ודמני: אני יכול להמשיך ולהקריא.

אמיר ודמני: במצגת שלכם יש את האמירות של אותם אלה שנמצאים שם לגבי שביעות הרצון ואיך הם הרגישו.

אמיר ודמני: אני מניח שראש אכ"א ירצה גם להתייחס לזה.

אמיר ודמני: הוא היה בעצמו שם והוא יכול להגיד איך הוא חווה את זה ברמה האישית.

אמיר ודמני: הדבר השני הוא הנושא שלכם או סדנאות בשיתוף האגף והקרן לחיילים משוחררים לאוכלוסיות ייחודיות: בני מיעוטים, חיילים בודדים.

אמיר ודמני: תושבי פריפריה, לוחמים וגם חרדים – יצא שזה הרבה מאוד מתוך האוכלוסייה.

אמיר ודמני: אנחנו מדברים שם גם על התנהלות כלכלית, גם על זכויות המשוחרר, גם על מסלול לימודים, כתיבת קורות חיים, התנהלות בראיון עבודה, עולם התעסוקה, אבחון חוזקות וחולשות, תפיסת האזרחות – אני לא אכנס לכול.

אמיר ודמני: יש לנו אתגר גדול מאוד.

אמיר ודמני: אנחנו עושים את הדברים האלה בזום.

אמיר ודמני: זה קצת יותר מורכב.

אמיר ודמני: יש פה לא מעט דברים שאנחנו מטפלים בהם כדי להנגיש את זה יותר טוב, אבל אלה סדנאות חשובות מאוד.

אמיר ודמני: על המשלחות של הסוכנות היהודית דיברתי ואני לא רוצה להרחיב בזה.

אמיר ודמני: חשוב להגיד שאנחנו מדברים על ניסיון מאוד משמעותי של למעלה מ-2,300 חיילים שכבר הוכשרו.

אמיר ודמני: אנחנו מדברים על הרחבה, במיוחד לאור הקורונה יהיה שיתוף פעולה בין משרד הביטחון למשרד הכלכלה בכל מה שקשור בהכשרה והשמה עכשיו לקראת השחרור.

אורנה ברביבאי: זה מונגש לחיילים לקראת שחרור?

אורנה ברביבאי: הם יודעים לקראת מה הם הולכים?

אמיר ודמני: העניין הספציפי לקראת הקורונה הוא משהו חדש מאוד.

אמיר ודמני: יש הצעה שמתגבשת ממש בימים אלה, כשהיא תהיה רלוונטית, אנחנו נגיש אותה.

אמיר ודמני: אבל מקצוע לחיים בוודאי שכן.

אמיר ודמני: לוחמים להייטק שזה הכיוון היותר חדש שעשינו השנה, כבר לפני שנה וחצי, זה מביא בשנה מאות אנשים או למסלול של לימודים של 15 חודשים עם רכישת מקצוע, או לתוכניות שציינתי קודם - - -

אורנה ברביבאי: שהיא עבור האזרחות.

אמיר ודמני: כן.

אמיר ודמני: גם העניין של 8200 והגנה בסייבר שאנחנו עושים איתם פרויקטים כאלה.

אמיר ודמני: המטרה שלנו היא להגיע השנה ל-600-500 משתחררים בהיבט הזה.

אמיר ודמני: השנה היו בערך 300.

אמיר ודמני: לסיכום, הפכנו את שער היציאה לווקטור צבאי.

אמיר ודמני: זה לא היה קיים קודם.

אמיר ודמני: זה לא היה קיים קודם לא בגלל שאף אחד לא היה מספיק חכם אלא בגלל שהבנו את הערך של זה ביחס למורכבות שיש לנו בסוגיית המוטיבציה וערך השירות בצה"ל ולכן נכנסנו לזה בצורה משמעותית מאוד.

אמיר ודמני: יש פה דור מתגייסים שמצפה לא רק לתת את חובתו בשירות אלא למיצוי אישי.

אמיר ודמני: הוא רואה בצבא פלטפורמה למימוש באזרחות ואנחנו צריכים להיות חלק מהעניין הזה.

אמיר ודמני: הדבר הכי מרכזי שאנחנו מנסים עכשיו לעשות זה להתחבר למגזר העסקי עם תוכניות שחוצות את הצבא.

אמיר ודמני: אם הנתונים שלך לפני השירות, תוך כדי השירות ובסוף השירות שאנחנו מבינים שלנו יש ערך משמעותי מאוד ביכולת לתת את המידע הזה, במיוחד על הכישורים שרוכש בתוך השירות, ולכן סיימנו לא מזמן עבודה שממפה את כל היכולות של כל תפקיד ותפקיד בצבא, איך הוא מתרגם לשפה אזרחית עסקית כדי שיהיה את החיבור הזה, כולל זה שאנחנו רוצים להכניס את זה לתוך המערכות הממוחשבות שלנו כדי שתהיה לנו מעין חוות דעת, גיליון דיגיטלי - - -

אורנה ברביבאי: האם נעשה תהליך של קרדיטציה על פעולות?

אורנה ברביבאי: פעם היו מחשבות לפחות, אני לא יודעת איפה זה עומד היום, על הסבה קצרה יחסית שמתאימה מקצועות טכניים, טכנולוגיים, לאזרחות.

אורנה ברביבאי: האם הצבא עוסק בזה?

אמיר ודמני: לדעתי לא מספיק.

אמיר ודמני: אני לא יוכל להגיד שיש איזושהי קרדיטציה כרגע.

אורנה ברביבאי: זה משהו שבפירוש אפשר לתרגם כערך.

אמיר ודמני: אני יכול להגיד שככל שאנחנו מוציאים את האנשים עם מקצוע שהם רכשו בצבא או עם ההכשרות האלה לקראת השחרור ובשחרור, בוודאי שזה מעניק יכולת חיבור אחרת לאזרחות.

אמיר ודמני: הכוונה שלנו בשנה הקרובה היא להעצים את הווקטור הזה עוד יותר, גם ברמה של תוכנית העבודה שלנו באגף כוח אדם.

אמיר ודמני: אנחנו רוצים כרגע להרחיב את הפלטפורמות הדיגיטליות – אמרתי את זה בהתחלה – לתקשר עם החייל ולקיים איתו שיח מתמשך ולא לבוא רק בנקודה של 3 חודשים לפני ולהגיד לו: זה מה שאתה יכול לקבל.

אמיר ודמני: זה לא מספיק.

אמיר ודמני: על זה אנחנו שמים דגש גדול.

אורנה ברביבאי: תודה.

אורנה ברביבאי: היחידה להכוונת חיילים משוחררים, בבקשה.

ענבל פז-פיטל: צוהריים טובים, יושבת-ראש הוועדה, חברת הכנסת אורנה ברביבאי, ראש אכ"א ורח"ט תומכ"א, השותפים היקרים שלנו וחברי הוועדה.

ענבל פז-פיטל: המצגת כולה משקפת את הרצון של אגף חיילים משוחררים והקרן לקליטת חיילים משוחררים להביע את ההוקרה לשירות, להעמיד תקציב לעידוד אוכלוסיות משרתות, עידוד השירות המילואים ובשנתיים האחרונות גם הוקרת הלוחם.

ענבל פז-פיטל: הייעוד של האגף והקרן נועד לשלב את החיילים המשתחררים באופן המיטבי בחברה, אם בהשכלה, אם בהכשרה מקצועית עם אופק תעסוקתי על-ידי הענקה של מגוון זכויות והטבות.

ענבל פז-פיטל: קהל מסיימי השירות הוא כלל החיילים המשוחררים וכולל גם צה"ל, מג"ב, משטרה ושב"ס.

ענבל פז-פיטל: מי שלא יודע, לחיילים המשוחררים יש זכאות של 5 שנים, למעט בודדים משוחררים ומשרתי מילואים פעילים, שב-2017, לשמחתנו, תיקנו את החוק ולגביהם התקופה היא 10 שנים מיום השחרור מצה"ל.

ענבל פז-פיטל: גם בנושא שער היציאה, הקדמנו ב-2017 את החוק ל-3 חודשים לפני השחרור כדי שיאפשר לנו את השת"פים ששמעתם על חלקם מנציגי צה"ל וממני.

ענבל פז-פיטל: התקציב הוא המהות.

ענבל פז-פיטל: התקציב של האגף מורכב מתקציב הקרן לקליטת חיילים משוחררים שקמה ב-1994, תקציב האגף ותקציב ממקורות חוץ.

ענבל פז-פיטל: בתקציב הקרן שאתם רואים פה שני הנושאים הראשונים הם הפיקדון האישי ומענקי השחרור.

ענבל פז-פיטל: על הקרן לסיוע נוסף אני אדבר בהמשך.

ענבל פז-פיטל: עידוד השכלה גבוהה מוכר כחוק הפריפריה שמאפשר בשנה הראשונה תוכנית חליפית למי שהוא בן הפריפריה או למי שלומד במוסדות מוכרים בפריפריה.

ענבל פז-פיטל: יש פה את נושא הקורונה, אבל לא ניכנס לזה.

ענבל פז-פיטל: הנהלת הקרן ממונה ומנוהלת על-פי חוק קליטת חיילים משוחררים.

ענבל פז-פיטל: יש לנו יושב-ראש הנהלה ומנהלת קרן שהם מינוי של שר הביטחון.

ענבל פז-פיטל: היום יושבת הראש התחלפה, מדובר באלוף-משנה (במיל') אורלי גל.

ענבל פז-פיטל: אני מנהלת הקרן בנוסף לתפקידי כראש האגף.

ענבל פז-פיטל: תקציב האגף נועד להטבות נוספות כמו הכנה למבחן הפסיכומטרי, ייעוץ ואבחון תעסוקתי.

ענבל פז-פיטל: גם אנחנו לפני פיילוט של מסע בזמן.

ענבל פז-פיטל: אנחנו יודעים שלצה"ל ייקח זמן עד שהוא ירשת את זה מול כל הלוחמים, לכן הקצבנו סכום מסוים כדי לאפשר למי שכבר משוחררים 5 שנים ולבחור מתוכם עם אותם שותפים, עם ברה"נ, לצערנו, בעקבות הקורונה והקו הסגול, אז הפיילוט הזה קצת נדחה.

ענבל פז-פיטל: אתם רואים תקציבים ממקורות חוץ ותקציבים גדולים מאוד – האפוטרופוס הכללי, למשל.

ענבל פז-פיטל: היו תקציבים בעבר של בים 8 ל-12 מיליון.

ענבל פז-פיטל: לצערנו, גם הקורונה מכבידה על זה.

ענבל פז-פיטל: אנחנו מחלקים את עבודת האגף לשני חלקים.

ענבל פז-פיטל: החלק הראשון הוא שער היציאה שזה לקראת השחרור.

ענבל פז-פיטל: החלק השני הוא הפעילות הענפה שיש לנו במשך 5 שנים מול הזכאים ו-10 שנים מול בודדים ומשרתי מילואים.

ענבל פז-פיטל: בתחומי העשייה בחרתי להציג פה תחומים עיקרים.

ענבל פז-פיטל: בשקפים ניתן קצת טעימות, אם תרצו לשאול, אתם מוזמנים.

ענבל פז-פיטל: מענקי השחרור והפיקדון האישי, כולנו יודעים, זה לפי ראש, לפי תקופת השחרור וסוג השירות.

ענבל פז-פיטל: הייעוץ וההכוונה, לא הרבה יודעים, יש לנו 4 מחוזות עם עובדים שהם יועצי קריירה.

ענבל פז-פיטל: אבל חברנו ל-52 מרכזי צעירים ברשויות שמרוחקות מהמרכזים שלנו.

ענבל פז-פיטל: להם אנחנו נותנים את המידע וידע וגם מממנים לפי קריטריונים ותקציב ולפי כמות החיימ"שים שנמצאים - - -

אורנה ברביבאי: כל חייל זכאי לזה?

ענבל פז-פיטל: כל חייל זכאי לגשת למרכז העירוני ברשות.

ענבל פז-פיטל: אם אני גר בחדרה, במקום לנסוע לחיפה, אני ניגש לרשות ויש להם את כל המידע מרכז חיימ"ש שאנחנו מממנים את המשרה שלו ברשות ב-75% והוא מקבל מאיתנו את כל המידע המקצועי.

ענבל פז-פיטל: ככה הצלחנו להרחיב את הפוטנציאל של הנגשת המידע מצד אחד, והרשות מרוויחה, מצד שני, את שמירת בני העיר.

ענבל פז-פיטל: זה שת"פ נפלא.

ענבל פז-פיטל: על המכינות הקדם-אקדמיות, ההנדסאים וההכשרות המקצועיות אני אדבר בהמשך.

ענבל פז-פיטל: בנושא הפיקדון חשוב היה לי להדגיש שהוא בתוך ה-1.1 מיליארד.

ענבל פז-פיטל: זה בתוך 5 שנים עבור 6 מטרות בחוק – אתם מכירים, שמעתם – נישואים, רכישת דירה, פתיחת עסק, לימודים, הכשרה מקצועית ולימודי נהיגה.

ענבל פז-פיטל: חשוב לי לספר לוועדה שכל השמועות שהיו פעם על זה שחיילים שוכחים לקחת את הכסף הסתיימו בחקיקה מ-2017, שם קבענו שבתום 5 שנים אנחנו דוחפים להם את זה לתוך הפיקדון ובכל מקרה הארכנו את התקופה שמאפשרת להם משיכה עד 10 שנים – עוד 5 שנים למימוש ועוד 5 שנים נוספות – כדי למצות ואנחנו גם דואגים כל שנה לתזכר אותם.

ענבל פז-פיטל: מהלך חשוב נוסף שאני לא יודעת אם אתם מכירים כי הוא חדש זה ההפרדות מהבנקים.

ענבל פז-פיטל: מאז הקמת הקרן, הפיקדון נוהל על-ידי כ-1,200 פקידי בנק ב-600 סניפים ברחבי הארץ.

ענבל פז-פיטל: בחודש אוגוסט עלינו עם פיקדון מקוון.

ענבל פז-פיטל: היום, דרך האזור האישי, אנחנו מאפשרים להם בקליק.

ענבל פז-פיטל: מתוך 100% שניגשו לבנקים, היום כ-90% יכולים לממש את זה דרך האתר בצורה מאוד נגישה ולגבי עוד 10% שפרטי הבנק שלהם לא מעודכנים, עשינו הסדר עם בנק הדואר.

ענבל פז-פיטל: לוחם זכאי ל-25,500 ₪ פיקדון; תומך לחימה זכאי ל-21,850 ₪; עורפי או שירות לאומי, זכאי ל-17,600 ש"ח.

ענבל פז-פיטל: עכשיו אדבר על הטבות שהן לב העשייה ושם אתייחס לאוכלוסיות וגם לדברים בתחום הלוחמים.

ענבל פז-פיטל: המכינה הקדם אקדמית, בשונה ממה שאתם מכירים מהעבר, אז היו רק מסלולים לבגרות, היום מתמקדת בכמעט 95% מהמכינות דווקא במסלולים ייעודיים לתואר.

ענבל פז-פיטל: הם עושים את השנה מכינה כחלופה לבגרות וממשיכים משם ללימודי התואר.

ענבל פז-פיטל: מדובר גם במכינת עולים, גם במכינת לימודי לקויי למידה ועוד.

ענבל פז-פיטל: מלגת שכר הלימוד יש לה בצדה דמי קיום חודשיים מהקרן, ניתנת לכ-8,000 לומדים מדי שנה.

ענבל פז-פיטל: עשינו סקר ובדקנו ש-90% ממסיימי המכינות המשיכו במסלול לימודים כלשהו או שזה הקנה להם בסיס להכשרה.

ענבל פז-פיטל: מדובר על כ-80 מיליון ₪ בשנה.

אורנה ברביבאי: אני רוצה לחתור לסיום, אז תגעי בעיקרי הדברים.

ענבל פז-פיטל: אני אגע בעיקרי הדברים.

ענבל פז-פיטל: הנושא של קידום הבדואים, הנושא של הלוחמים בשנתיים האחרונות.

ענבל פז-פיטל: מי שהכיר את גבעת חביבה, אנחנו מהווים מוצא חלופי ואנחנו מאפשרים לכל הלוחמים להיכנס בשנת לימודים, במימון מלא של האגף והקרן, בתקופת המכינה למוסד של המכינה הקדם אקדמית.

אורנה ברביבאי: בתום השירות שלם, לא על חשבון השירות.

ענבל פז-פיטל: בתום השירות.

ענבל פז-פיטל: ניגע בנושא שהוא דוגמה לפעילות עבור קידום ושילוב של אוכלוסיות ייחודיות.

ענבל פז-פיטל: אין בתוכניות שהן במסלולים ירוקים ויש לכם פה גם את השמות למי ששאל קודם מי הן האוכלוסיות הייחודיות.

ענבל פז-פיטל: אין מבחן הכנסה, אין אישורים ובירוקרטיה ואין צורך – זה מאוד חשוב – לגעת בפיקדון מכיוון שלאוכלוסיות האלה אנחנו מממנים גם 100% שר לימוד ובנוסף אנחנו מאפשרים להם דמי קיום חודשיים בתקופת הלמידה.

ענבל פז-פיטל: בודד למשל, יהיה זכאי ל-2,500 מדי חודש רק כדי שנוכל לאפשר לו, עד כמה שאנחנו יכולים ברמה התקציבית, הלוואי והיה אפשר יותר, ראש שקט ללימודים.

ענבל פז-פיטל: כל יתר החיילים המשוחררים כולם, אם הם במצב סוציו-אקונומי חברתי, הם זכאים לאותן הטבות על-פי דיפרנציאציה וזה תלוי מספר הנפשות בבית והמצב הכלכלי-חברתי.

אורנה ברביבאי: זאת אומרת שהזכות קיימת לכולם, המימון הוא תלוי מצב סוציו-אקונומי.

ענבל פז-פיטל: נכון מאוד.

ענבל פז-פיטל: עוד פעילות חשובה מאוד זה הנושא של הנדסאים וטכנאים.

ענבל פז-פיטל: אנחנו נוגעים באוכלוסייה שמקבלת מקצוע והופכת לאזרח תורם ומשולב בחברה.

ענבל פז-פיטל: התרומה שלנו היא 8,500 חיילים משוחררים מדי שנה.

ענבל פז-פיטל: כאן המימון הוא 80% לכולם ללא מבחן הכנסה.

ענבל פז-פיטל: אנחנו מנסים לעשות היום עבודת תעדוף של מקצועות נדרשים במשק לעומת מקצועות שגם חשובים לחיילים המשוחררים.

ענבל פז-פיטל: היקף המימון הוא 43 מיליון ₪.

ענבל פז-פיטל: ללא ספק זו תרומה חזקה מאוד לחברה ולתעשייה כמו גם לחיילים המשוחררים.

אורנה ברביבאי: תני לי דוגמה למקצוע אטרקטיבי שעכשיו השתנה לנוכח צורכי שוק העבודה.

ענבל פז-פיטל: הנדסאי חשמל, הנדסה, כל התחומים האלה הולכים ותופסים תאוצה לאחרונה.

ענבל פז-פיטל: לגבי הבודדים אני רוצה לחדד כי גם צה"ל דיבר עליהם.

ענבל פז-פיטל: יש לנו כ-3,500 משוחררים מדי שנה בתקופה של 10 שנים.

ענבל פז-פיטל: גם לנו יש מוקד עם תעדוף לבודדים.

ענבל פז-פיטל: בשנה הראשונה אנחנו יוצרים קשר אישי עם כל בודד שמשתחרר בשנה האחרונה על מנת לספר לו על הזכויות.

ענבל פז-פיטל: אנחנו גם מנהלים קשר עם מערך הת"ש, מדור הבודדים בצה"ל, ומנהלים את ההטבות כמו שהם אמרו.

ענבל פז-פיטל: שכר הדירה ניתן רק בשנה הראשונה.

ענבל פז-פיטל: כל זה, רובו ככולו מתקציב הקרן.

ענבל פז-פיטל: גם אבחון וייעוץ תעסוקתי למי שלא יודע מה הוא רוצה לעשות עם עצמו, זה חינם.

ענבל פז-פיטל: סיוע בקורס הכנה למבחן הפסיכומטרי לבודדים זה חינם.

ענבל פז-פיטל: מסלולים ירוקים כמו ב"ממדים ללימודים", חוק הפריפריה ומה שדיברתי עד עכשיו, סך כל התקציב ללא פעילויות הקורונה – אם תרצו, גם עליהן נפרט – מסתכם בלמעלה מ-56 מיליון ₪ בשנה.

ענבל פז-פיטל: בנושא של תוכנית "ממדים ללימודים" אני רוצה לחדד שהתרומות מהוות פתרון ל-3 השנים הקרובות.

ענבל פז-פיטל: האגף והקרן הם המנהלים את התוכנים מול החיילים המשוחררים בנושא התוכנית עצמה והגשת הבקשות, האישורים והתשלומים, יחד עם יחד למען החייל.

ענבל פז-פיטל: שמנו לנו את זה לטיפול ולתפעול יחד עם צה"ל לעיגון בחקיקה בחוק חיילים משוחררים כדי להבטיח את קיומה של התוכנית.

ענבל פז-פיטל: זה דבר מאוד חשוב, כי אם לא, אנחנו לא נוכל להתבסס על תרומות - - - אנחנו מגיעים ל-64 מיליון ויותר.

ענבל פז-פיטל: העקרונות לקידום הכשרות מקצועיות – שמעתם כבר על הנושא של קידום ושילוב האוכלוסיות שהן - - -

אורנה ברביבאי: אני רוצה, ברשותך, להגיע לסוף המצגת, לכיוונים להמשך, כי אני רוצה עוד להספיק לשמוע אחרים בזום ולאפשר להתבטא פה.

אורנה ברביבאי: תגיעי לשקף המסכם של כיוונים להמשך, בבקשה.

ענבל פז-פיטל: אני רוצה לספר בהכשרות המקצועיות את מה שסיכמו קודמיי.

ענבל פז-פיטל: התחלנו לכוון ללוחמים – זה אחד מהדברים שאת מאוד מעוניינת לקדם.

ענבל פז-פיטל: הנושא של "לוחמים להייטק" מתוקצב כבר ב-1.5 מיליון בשנה מתקציב הקרן.

ענבל פז-פיטל: הנושא של רישיון לרכב כבד וצורך משקי, נותן מענה למערך המילואים.

ענבל פז-פיטל: מדובר ב-3.5 מיליון ₪ בשנה מהקרן.

ענבל פז-פיטל: זה רק בנושא של הלוחמים.

ענבל פז-פיטל: תחום נוסף וחשוב מאוד שאני חייבת להדגיש פה הוא מועדון "בהצדעה".

ענבל פז-פיטל: השנה, מל טוב, חוגגים עשור.

ענבל פז-פיטל: מדובר במועדון שכל ייעודו הוא הוקרת השירות והערכה גדולה למשרתי המילואים.

אורנה ברביבאי: יש לא מעט תלונות, אני אומרת לך ראש אכ"א, שמגיעות אלינו מאנשי מילואים ששואלים למה הם לא בקריטריונים של מועדון בהצדעה כי הם לא מבצעים שירות מילואים.

אורנה ברביבאי: הם אומרים שהצבא לא צריך אותם, אבל הם רוצים לקבל הטבות.

אמיר ודמני: עשינו עדכונים עכשיו בקורונה כדי להכניס אוכלוסיות נוספות.

ענבל פז-פיטל: בכל מקרה, את כל הנתונים על האוכלוסיות אנחנו מקבלים מהמערכת הצה"לית.

אורנה ברביבאי: ברור.

אורנה ברביבאי: תגיעי לסוף, בבקשה.

ענבל פז-פיטל: הכיוונים שלנו – קודם כל, אנחנו מתמודדים עם משבר הקורונה שנוגע בעיקר באוכלוסיית החיילים המשוחררים.

ענבל פז-פיטל: יחד עם זאת ובמקביל, הכיוונים העיקריים שלנו הם בנושא ההכשרות המקצועיות, הרחבת היצע ההכשרות בהתאם לצורכי המשק, תוכניות מותאמות לאוכלוסיות ייחודיות, הקשר עם הבודדים.

ענבל פז-פיטל: הנושא של "מחוברים תמיד" – הקמנו ב-5 השנים האחרונות את כל הפלטפורמות הדיגיטליות.

ענבל פז-פיטל: יש צמיחה אדירה בביקוש ובכמויות.

ענבל פז-פיטל: בנוסף, יש לנו את השת"פ ב"שער היציאה" עם צה"ל, שם אנחנו מגיעים למערך הת"ש ולמדור בקו"ם ולכל כנסי המשתחררים ופוגשים אותם פיזית וגם בזום לאחרונה.

אורנה ברביבאי: נגיד שעכשיו היינו מקדמים חוק – אני הולכת לעסוק בזה – איזה פער יש לך מבחינת החקיקה שהיית רוצה לבטא בחוק הזה?

ענבל פז-פיטל: הנושא של הלוחמים צריך להיכנס לחוק.

ענבל פז-פיטל: הלוחמים לא מוגדרים כיום כאוכלוסייה ייחודית בין האוכלוסיות הייחודיות.

ענבל פז-פיטל: זה נושא חשוב מאוד.

ענבל פז-פיטל: וגם הוקרת השירות גם במילואים – צריך לעודד את הדברים האלה, להוקיר אותם.

ענבל פז-פיטל: כל מי שמשתחרר יודע שהוא כבר בשקל אחד ויתר מאשר כל מי שלא עשה שירות.

ענבל פז-פיטל: אבל אנחנו צריכים שיידעו שיש חשיבות לשירות משמעותי ולרציפות השירות ולעיבוי המילואים.

ענבל פז-פיטל: פה אנחנו יד ביד עם צה"ל לכל אורך הדרך.

אורנה ברביבאי: אני מודה לך מאוד על הסקירה.

אורנה ברביבאי: בהחלט הייתה מלמדת.

אורנה ברביבאי: יש לנו בזום את שפרה שחר.

אורנה ברביבאי: עוד מישהו רוצה לומר משהו פה לפני שאני אתן לאלוף במילואים יאיר גולן לדבר?

אורנה ברביבאי: ראש אכ"א, אתה רוצה להתייחס?

מוטי אלמוז: מה שהוצג – מה אנחנו בסדר בתחומים שאנחנו עושים עם החיזוקים שאנחנו רוצים לעשות – אני חושב ששני הדברים המשמעותיים ביותר הם, אחד, הסיפור של "בחזרה לעתיד".

מוטי אלמוז: כשאתה רואה את זה, אתה שואל איך לא עשינו את זה עד עכשיו.

מוטי אלמוז: סוג כזה של פעילות שכנראה שהסיכום שהיינו עושים עם המ"מ, מ"פ, מח"ט עוד יום כזה.

אורנה ברביבאי: לא מספיק.

מוטי אלמוז: הוא לא מצליח להוציא מטען של לא מעט חוויות מבצעיות, ערכיות.

מוטי אלמוז: הם סופגים המון דברים שהם צריכים איפשהו לפרוק אותם.

מוטי אלמוז: נכון לעכשיו, המתכונת הזאת שבה הם יושבים עם אנשי מקצוע, מנותקים, על איזה נחל בצפון ומוציאים, זה נראה משהו מאוד משמעותי וגם יש לו אמירה להמשך.

מוטי אלמוז: הדבר השני, אנחנו עם משרד הביטחון נרצה לקדם את הסיפור של החוק כי נראה שהוא הדבר הבא שביחד עם כל הדברים הטובים שנעשים, הוא הסיפור הבא שצריך אותו בעיקר בהקשר ההוגנות.

אורנה ברביבאי: תודה, ראש אכ"א.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת גולן, בבקשה.

יאיר גולן: יש לי כמה הערות.

יאיר גולן: יש בקרנות השונות ים של כסף ואני חושב שצריך לבחון מעת לעת האם הניהול הפיננסי של הקרנות האלה מתבצע בצורה נכונה ואם אנחנו ממצים את השקל האחרון בצורה המיטבית.

יאיר גולן: זה לא לדיון כזה, אולי.

יאיר גולן: זה דיון יותר טכני אבל נכון לעשות אותו.

יאיר גולן: דבר שני, יש לנו אוכלוסייה ה ולכת וגדלה של יוצאים בשאלה ואני יודע שהם כפופים לכללי החייל הבודד – כן או לא – אבל אני מציע להסתכל על האוכלוסייה הזאת באופן נפרד כי לפחות בכל מה שנוגע להשכלה, זו אוכלוסייה עם בעיות ופערים שהם חריגים וכושר ההשתלבות שלהם בחברה לאחר מכן, נדמה לי שצריך תמיכה ניכרת יותר.

יאיר גולן: הדבר השלישי שהזכרתם פה הוא כל נושא בריאות הנפש ללוחמים.

יאיר גולן: צריך לראות שהמהלך הזה, שאני מברך עליו, הוא מהלך שיש לו המשכיות.

יאיר גולן: יש אנשים שהדברים יצוצו אצלם חודשים ושנים לאחר תום השירות.

יאיר גולן: צריך לראות שאנחנו נותנים להם כתובת מספיק טובה.

יאיר גולן: מכיוון שזה נדון ממילא בוועדות אחרות פה בכנסת, כבר העמיקו בזה לא מעט ואני לא ארחיב.

יאיר גולן: לגבי נושא החקיקה, נכון לראות איך אנחנו מספקים פה חקיקה אינטליגנטית.

יאיר גולן: זאת אומרת, לוקחים מספר נושאים שנוגעים לתחום כוח האדם בצה"ל, מאגדים אותם יחדיו.

יאיר גולן: אני מזמין את אנשי הצבא, אני עומד לרשותכם בעניין הזה וכמובן אורנה עוד יותר ממני, על-מנת לראות שאנחנו מקדמים את הנושא באופן נכון כאן בכנסת הדבר האחרון.

יאיר גולן: אין לי ספק שבכל מה שנוגע למה הוא התגמול למי שמשרת את המדינה, גם אם השירות הוא שירות חובה, נוכח הרחבת המושג של מהו שירות לטובת המדינה, כפי שאני צופה שיקרה בשנים הקרובות, נכון שכלל הפעולות שלנו ייקחו את העניין הזה בחשבון לא בבחינת הקדם רפואה למכה אלא הקדם תכנון ראוי למצב שממילא אנחנו מתפתחים אליו.

אורנה ברביבאי: תודה רבה, חבר הכנסת גולן.

אורנה ברביבאי: שפרה תדבר ואז אני אסכם את הדיון.

אורנה ברביבאי: שלום, שפרה.

שפרה שחר: שלום.

שפרה שחר: הקשבתי לדיון ואני מברכת עליו.

שפרה שחר: תודה לך יושבת הראש, האלופה (במיל') אורנה ברביבאי.

שפרה שחר: יש לפעמים פעם בין הסיסמאות היפות וההבטחות הגדולות לבין מה שקורה בשטח.

שפרה שחר: שמעתי מה שאמרה מנכ"לית חיימ"ש, ראש האגף, לגבי הקצבה שחיילים מרקע סוציו-אקונומי קשה או חיילים בודדים מקבלים בזמן לימודים, למשל.

שפרה שחר: הקצבה הזאת, אני לא יודעת אם הוועדה יודעת, לא מתקבלת בתקופת הבחינות כי כביכול יש חופשה מלימודים ואז אותם חיילים משוחררים יכולים לעבוד.

שפרה שחר: בפועל, הם לא יכולים לעבוד כי הם מתכוננים לבחינות.

שפרה שחר: יש שם שבר גדול מאוד.

שפרה שחר: אפילו את ה-2,400 שקל שהם מקבלים – זה לא טריוויאלי, אני לא מזלזלת בזה, כמובן שהיינו מעדיפים שהם יקבלו יותר, אבל כאן בעיה של תקציבים – הם מפסיקים לקבל ודווקא בתקופה של הבחינות בה הם הכי פחות יכולים לעבוד.

שפרה שחר: כל מיני דברים כאלה שכדאי לתת עליהם את הדעת.

שפרה שחר: בסוף, תמיד – אני לא יודעת איך ואני לא יודעת למה – יש פער בין ההבטחות הגדולות והדברים היפים שאנחנו רואים במצגות לבין השטח.

שפרה שחר: בהקשר הזה, זה מה שיש לי הגיד כרגע.

שפרה שחר: אני מברכת על היוזמות.

שפרה שחר: אני חושבת שהחיילים המשוחררים, במיוחד הלוחמים, נמצאים מאחור מאוד היום מבחינת ההשתלבות שלהם בחברה הישראלית.

שפרה שחר: אלה שמשרתים ב-8200 או בכל מיני יחידות סייבר יש להם יתרון עצום כשהם מסיימים את השירות הצבאי מבחינת ההשתלבות בשוק התעסוקה, ודווקא הלוחמים שהם חוד החנית של צה"ל מוצאים את עצמם ללא שום יתרון, אם לא חיסרון.

שפרה שחר: תאמינו או לא, יש היום הרבה מקומות בחברה הישראלית שלא אוהבים לקחת אנשים שמשרתים במילואים.

שפרה שחר: הם לא רואים שום יתרון בכך שאדם הייתה לו הכשרה של לוחם.

שפרה שחר: אני כאימא לשני לוחמים יודעת איזה ערך מוסף יש למי שעבר מסלול פיקודי וקצונה של לוחם בצה"ל.

שפרה שחר: אבל מקומות התעסוקה הטובים מעריכים הרבה יותר הייטק.

שפרה שחר: בסוף, מי שהיה לוחם בצה"ל, מוצא את עצמו מאבטח וזה דבר שלא יעלה על הדעת כי מדובר באמת במיטב בנינו, אדם יודעים, בוודאי מי שהלך לקורס קצינים וקורס פיקודי בצה"ל מגיע לו להשתלב בעבודות הטובות ביותר.

שפרה שחר: כאן השאלה מה אנחנו עושים כדי שזה באמת יקרה.

שפרה שחר: לא רק בסיסמאות אלא מה אנחנו עושים כדי שזה באמת יקרה.

שפרה שחר: איזה ערך מוסף יהיה להם.

שפרה שחר: הצעתי בעבר – זה מקובל בכל העולם – מקובל בעולם שאנשים שעשו צבא ישראלי מקבלים נקודות זכות בקבלה ללימודים אקדמיים במוסדות בחו"ל, רק לא בארץ.

שפרה שחר: כשהבן שלי, שהוא גם אזרח דני, ניסה להתקבל לאוניברסיטה מאוד יוקרתית בדנמרק, הוא עמד לקבל נקודות זכות שנתנו לו ערך מוסף בממוצע הציונים שלו רק בגלל שהוא שירת כמפקד בנח"ל.

שפרה שחר: לא יתכן שכאן בארץ לא יהיה מצב שהמוסדות האקדמיים, שלפחות מוכרים על-ידי המל"ג, לא יתנו נקודות יתרון למי ששרתו כלוחמים.

שפרה שחר: הייתי רוצה לשמוע התייחסות לזה, אפילו ממך, אורנה.

אורנה ברביבאי: תודה.

אורנה ברביבאי: אני אתייחס בוודאי גם לזה.

אורנה ברביבאי: תודה לך.

אורנה ברביבאי: אני רוצה לסכם את הדיון.

אורנה ברביבאי: היוזמה לדיון באה מהמקום שבו כולנו מבינים שהצרכים המבצעיים של צה"ל כאן כדי להישאר, גם במעגלים הקרובים וגם במעגלים הרחוקים.

אורנה ברביבאי: צה"ל יידרש גם בשנים הבאות – זה מתחבר לדיון הקודם על קיצור שירות – למיטב הצעירים והצעירות שיתגייסו לצבא כדי לעשות שירות, כל אחד על-פי יכולתו וכישוריו, כשאנחנו היום מבינים שהמערך הלוחם הוא המערך המבצעי שנכון שצעירים וצעירות שמתגייסים בנכונות לחרף את נפשם למען בטחון המדינה.

אורנה ברביבאי: יש תחושה שכשעוסקים בשיח של תגמול, כאילו מערערים את שיח השליחות.

אורנה ברביבאי: אני רוצה לנתק את הדברים ולחבר אחר כך שוב.

אורנה ברביבאי: אנחנו מבינים שמי שמתגייס לצבא, אומנם מתגייס על-פי חוק, אבל אנחנו רואים את הנכונות לבצע שירות ביחידות הקצה הכי תובעניות ממקום של תחושת משמעות, תחושת יצירת ערך והבנה של מיטב הנוער שאומרים: אנחנו רוצים לתרום למען בטחון המדינה.

אורנה ברביבאי: גם אם השירות הוא מאתגר, שירות קשה, שירות שוחק, אנחנו רוצים לעשות את הטוב ביותר.

אורנה ברביבאי: אחרי שאמרנו את זה, אפשר לדבר גם על שיח מתגמל שאומר שבהינתן שקבענו שהלוחמים מתגייסים והולכים ליחידות הקצה – אני מסכימה מאוד עם זה שבתעדוף צריך לתת להם עדיפות על פני אחרים – אנחנו צריכים להגיד לצבא: בואו ותגדירו את פירמידת הערך ואת יצירת החשיבות במי אתם רוצים לטפל קודם.

אורנה ברביבאי: ראינו פה מנעד שלם של אוכלוסיות מגוונות, מחיילים בודדים ואוכלוסיות כאלה ואחרות.

אורנה ברביבאי: אני כמובן מכבדת את כולם, אבל הצבא צריך להגדיר באופן מפורש מי האוכלוסייה הייעודית שהוא רוצה לתת לה מענה ובאיזו דרגת קדימות על-פני אחרים כי כולנו חיים במציאות של משאבים מוגבלים.

אורנה ברביבאי: להגיד שמעצם זה שמישהו התגייס לצבא ועשה מסלול כזה על-פני מסלול אחר, מה הצבא היה רוצה לראות בקצה.

אורנה ברביבאי: אני מברכת על זה שהצבא מבין את החשיבות כי הרבה מאוד שנים זה היה עניין של ישתחרר מהצבא, יגיע ליחידה להכוונת חיילים משוחררים ובקצה השני יינתן מענה.

אורנה ברביבאי: ככל שהחיבור הדוק יותר בין הצבא לבין מערכת הביטחון, גם בדיוק של אוכלוסיית היעד וגם בהבנה שהחומה הזאת לא עוזרת לפרט כי אם אנחנו רואים את החייל או החיילת בקצה, מבחינתם לא מעניין אותם צבא או מערכת ביטחון, הם באו לעשות שירות משמעותי והם רוצים שהצבא שהיה עד עכשיו המפקד שלהם, ייתן להם פתרון הוליסטי רחב.

אורנה ברביבאי: זה נכון גם בהורת החומה בין שחרור חייל חובה לשירות מילואים כי אנחנו רוצים להסתכל על זה כתמונה שלמה.

אורנה ברביבאי: בצדק אתה עושה, ראש אכ"א, כשאתה מייחס חשיבות לאופן שבו אתה רואה את רצף ההתבוננות על חייל וחיילת בראייה הוליסטית שאומרת שהצבא לא מנתק את האחריות שלו מעצם זה שהוא הגיע למועד שחרור.

אורנה ברביבאי: להיפך, הצבא רוצה להיות מעורב בהתאמת החליפה בהתאם למענה, בזיקוק הצרכים גם של המשק הישראלי – מה לעשות, בממשק צבא-חברה אנחנו שם – בוודאי בעידן קורונה.

אורנה ברביבאי: בשבוע שעבר העליתי הצעת חוק שמנסה לחבר בין עובדים מובטלים לבין פוטנציאל שוק העבודה.

אורנה ברביבאי: לחבר ביניהם, ייצר איזשהו חוק שמתאים את הדבר הזה.

אורנה ברביבאי: לצערי, הוא לא עבר מטעמים של קואליציה-אופוזיציה.

אורנה ברביבאי: אני שמחה שבצבא יש הבנה מעמיקה שלמרות שזה כבר מעבר לשחרור, נכון לנתח את הצרכים יחד עם משרד הביטחון בשיתוף פעולה מלא כדי לזהות את הפערים, בוודאי בעיצומה של קורונה, ולעשות את החיבור האופטימלי בין צורכי המשק לבין ההתאמה במקצועות וברלוונטיות.

אורנה ברביבאי: אני חושבת שנכון – ראיתי את המגמה פה כי שהצגתם – לעסוק בדחיפה של זכויות ולא רק לצפות בזיהוי הצורך על-ידי הפרט.

אורנה ברביבאי: אנחנו מכירים אוכלוסיות רבות ומגוונות שאם לא מושיטים להן ומגישים להן את זה, הן לא יודעות למשוך.

אורנה ברביבאי: ראינו את זה בעיקר באוכלוסיות מיוחדות, טרחנו ועמלנו עבורן ובסוף הזכות הזאת לא מומשה.

אורנה ברביבאי: בסופו של דבר צריך גם לתקצב את זה באופן קשיח, רב-שנתי, שלא ייצור – הדבר הכי נורא בעיניי במובן הזה הוא שיש הצהרות בומבסטיות מאוד, שפרה דיברה על זה, ובסוף כשחייל בא לממש את הזכות שלו, הוא לא מקבל כי אין תקציב בקופה.

אורנה ברביבאי: ראינו את זה בתוכנית "ממדים ללימודים" איזה רעש זה יצר בצדק כי אמרו שאם הצבא ומערכת הביטחון התחייבו, אז נכון למצוא לזה את התקציב וזה חייב לבוא לידי ביטוי בתקציב רב-שנתי.

אורנה ברביבאי: אני חושבת שנכון יהיה לקדם את החקיקה באופן כזה שלא יהיה אקראי.

אורנה ברביבאי: אני מאוד מקווה שנצליח לחצות את כל סיעות הבית ולהתעלות מעל שיקולים פוליטיים כי בסוף הצבא הזה הוא צבא של החברה הישראלית והחיילים האלה באים לשרת את המדינה כולה.

אורנה ברביבאי: בין שיקולי אופוזיציה לקואליציה, נכון שכל חברי הבית יתמכו בחוק שתומך בערכים ובתפיסה של ערך השליחות, של שירות, של שימור של אתוס הלחימה והנכונות לקדם אותה וכמובן אוכלוסיות מיוחדות שנזקקות לאורך זמן.

אורנה ברביבאי: אין לי ספק שנוצר פער בהכרה ובשימור של אתוס הלחימה במציאות הזאת שבה ברצון שלנו לקדם אוכלוסיות מיוחדות, וטוב מאוד שכך, והמערך הטכנולוגי שבאופן טבעי מייצר גם התאמה והכשרה לשוק האזרחי, יש כמות מכובדת של לוחמים ששואלים את עצמם: באנו מתפיסת שליחות, עשינו את מה שעשינו וכשהגענו לקצה, המדינה לא ראתה באופן הולם את התרומה שלנו.

אורנה ברביבאי: אז הם לא באים כדי לקבל תרומה, אבל אנחנו כחברה מחויבים ומצווים לעשות מה שנדרש מאיתנו כדי לתמוך.

אורנה ברביבאי: אני מעריכה מאוד את השיח על זה.

אורנה ברביבאי: ראש אכ"א, אני מודה לך באופן אישי.

אורנה ברביבאי: אני חושבת שהעיסוק, לצד ערך השליחות, בהבנה של הוקרה והערכה של המשרתים גם בחובה וגם במילואים בהם עסקנו בשבוע שעבר במסגרת יום המילואים, ראויה לכל הערכה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה לכם.

אורנה ברביבאי: הישיבה נעולה.