הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 89, 2020-11-09 11:15

עפר שלח: הדיון הפעם יעסוק בסוגיית ההכשרה המקצועית.

עפר שלח: דוח מבקר המדינה שנעסוק בו הוא דוח עתיק למדי, אבל כפי שכבר נאמר לי על ידי חלק מהמשתתפים בדיון, אפשר לשנות את התאריך והוא עדיין יהיה רלוונטי.

עפר שלח: הסוגיה הזאת היא סוגיה מרכזית בימינו אלה, בעיניי אולי מהחשובות ביותר, ובטח מהיותר חשובות שלא מקבלות יחס אמיתי, הן בעיסוק הציבורי בזה וגם במליאת הכנסת.

עפר שלח: דבר ראשון, מפני שמשבר הקורונה יחד עם קריסת העסקים שהוא מביא איתו, הוא מביא איתו גם קריסה שלמה של מקצועות ופליטה של הרבה מאוד אנשים, שלא רק שהם מאבדים עכשיו את עבודתם, אלא ספק אם הם יוכלו לעבוד ויוכלו לעבוד באותו מקום גם כשמשבר הקורונה יסתיים, וזה עוד די הרבה זמן.

עפר שלח: והדבר השני, אני חושב שבמובן הזה משבר הקורונה הוא סוג של מבשר של עולם שאנחנו נכנסים אליו.

עפר שלח: ממילא בגלל התפתחויות דמוגרפיות, בגלל התפתחויות בעולם העבודה, אנחנו כבר נמצאים, אבל בטח נהיה יותר בעשורים הבאים, בסיטואציה שבה אנשים יחליפו הרבה יותר פעמים בחייהם קריירות.

עפר שלח: לא רק מקום עבודה, אלא קריירה.

עפר שלח: אנשים נפלטים משוק העבודה, אפילו ממשרות מאוד יוקרתיות, למשל בענף ההייטק, אנשים בני 40 פלוס נפלטים לשוק העבודה וצריכים להחליף בכלל את העיסוק שלהם, אנשים מוחלפים על ידי מכונות.

עפר שלח: אנחנו בעולם שבו מדינה שלא תהיה לה מערכת של הכשרה מקצועית, שהיא מהירה, שהיא יעילה, שהיא מסתגלת, שהיא מסוגלת לתת תשובה, לא רק לפיק כמו הקורונה, אלא לרמה הרבה יותר גדולה של ניידות בשוק העבודה ורמה הרבה יותר גדולה של זמני ביניים בשוק העבודה שבהם אנשים לא עובדים ולא מסוגלים למצוא עבודה, זו מדינה שתישאר מאחור, גם מבחינה כלכלית, ועוד יותר מזה, מבחינה חברתית.

עפר שלח: לכן הסוגיה של מה קורה היום, האם שירות התעסוקה נותן מענה, מי נותן מענה בשוק התעסוקה ובשוק ההכשרה המקצועית, היא לא רק חשובה כדי להתמודד עם המשבר הנוכחי, אלא כדי להוציא את ישראל למסלול אחר ממה שהיא נמצאת בו, גם בצד השני, כשאנחנו מקווים שהמשבר הזה ייגמר כמה שיותר מהר.

עפר שלח: אנחנו נתחיל עם דוח ביקורת המדינה, והדברים בו שאתם רואים כרלוונטיים לימינו.

עפר שלח: בבקשה

בני גולדמן: אני לא אסקור את דוח מבקר המדינה, הוא בכל זאת עתיק יומין, אני רק אומר שהנושא הזה מטופל היום על ידי מבקר המדינה בשני דוחות: דוח אחד, שהוא כבר לקראת סיום בדצמבר ויתפרסם במרץ וזה מקבץ דוחות לשוק העבודה המשתנה, מוכנות המדינה לשוק העבודה המשתנה, שבו אנחנו סוקרים בין השאר את ההכשרה המקצועית, וספציפית במסגרת הדוחות המרכזיים על הקורונה נסקור גם את טיפול המדינה במובטלים ובמי שיצאו לחל"ת.

בני גולדמן: פרק מסוים יוקדש לנושא הזה, אז עוד פעם הנושא מטופל.

עפר שלח: מצוין, זה נושא שראוי להרבה יותר מדוח אחד ולטיפול מקיף.

עפר שלח: אני רוצה להתחיל עם התאחדות התעשיינים.

עפר שלח: הם מחוברים?

עפר שלח: – לא.

עפר שלח: ללי דרעי שנמצאת איתנו מייצגת גוף שנקרא "קבוצת 121", שהוציאו תוכנית.

עפר שלח: קראתי עליה בתקשורת, ואז דיברתי איתה גם בטלפון עליה, שהיא מאוד מעניינת בהקשר הזה, תוכנית שנקראת "המקפצה".

עפר שלח: רציתי להציג אותך כאלטרנטיבה לדברים אחרים, אז נתחיל כנראה מהאלטרנטיבה.

עפר שלח: בבקשה.

ללי דרעי: שלום וברכה.

ללי דרעי: קודם כול, תודה על ההזמנה ועל הזמן שאתה מאפשר לי לדבר.

ללי דרעי: אני אקדים ואומר שהנושא של הכשרות מקצועיות הוא נושא מאוד מאוד מאוד רחב ומאוד מאוד גדול.

ללי דרעי: 121 – אנחנו עמותה ללא כוונת רחב, כשהמטרה שלה זה לקדם מדיניות שתצמצם את הפערים החברתיים ולקידום מדיניות בנושאים כלכליים וחברתיים.

ללי דרעי: זה הטייטל שלנו.

ללי דרעי: בנושא ההכשרות המקצועיות התחלנו לעבוד לפני כשנתיים וחצי, הרבה לפני הקורונה, כאשר הבנו שיש פה נושא מאוד מאוד משמעותי, שיכול לשנות את כל הגישה של התעסוקה בארץ אם עושים אותו נכון ועל פי עקרונות נכונים.

ללי דרעי: אנחנו למדנו במשך שנתיים מה קורה בחוץ-לארץ, התייעצנו עם גורמי ממשל, התייעצנו גם עם מומחים לנושאי תעסוקה, התייעצנו עם מעסיקים, ויחד איתם בנינו את מטה המקפצה, המטה להשקעה במקצועות המחר.

ללי דרעי: גיבשנו מדיניות מאוד מאוד ברורה בנושא ההכשרות המקצועיות, איך זה אמור להיראות כדי שזה יהיה אפקטיבי, כדי שמי שהולך להכשרה לא יקבל רק תעודה יפה לתלות בסלון, אלא באמת השמה ובאמת מקצוע שילווה אותו לאורך שנים.

ללי דרעי: לא באתי לפה לא לתקוף שום משרד ממשלתי, רק להציג עקרונות פעולה שלהבנתנו ולהבנת כל המומחים שהתייעצנו איתם, הם צריכים להיות הגורם המרכזי והם צריכים להתוות את המדיניות בכל דרך שבה יבחרו בממשלה לטפל בנושא הזה של ההכשרות.

ללי דרעי: הדבר הראשון הוא שיתוף מעסיקים.

ללי דרעי: זה נמצא בדוח המבקר וזה מופיע אצלנו ביתר שאת.

ללי דרעי: לא ייתכן שיהיו הכשרות מקצועיות שבהן המעסיקים לא יהיו מעורבים, לא רק בשלב ההשמה בסוף, וגם זה חובה, שהם יתחייבו או להשמה או להשתתפות במימון או לסטאז', אלא גם בסילבוס, ואני אסביר למה.

ללי דרעי: בן אדם שעובר הכשרה, ויש לו תעודה מאוד מאוד יפה של משרד העבודה, שהוא טכנאי מזגנים, מגיע לאלקטרה כדי לקבל עבודה, ואז באלקטרה אומרים לו: חמוד, המגזנים שאתה למדת עליהם כבר עשר שנים לא נמצאים על המדפים, ומישהו מהמעסיקים מהחברות שאמורות אחרי זה לקלוט אותו לא היו מעורבות בסילבוס שמשרד העבודה הכתיב.

ללי דרעי: זה הדבר הראשון.

ללי דרעי: הדבר השני זה הצרכים – מי מכתיב את הצרכים?

ללי דרעי: האם משרד העבודה מכתיב את הצרכים או השוק עצמו?

ללי דרעי: צריך להגיע ולהגיד: אני זקוק לכך וכך.

ללי דרעי: אני זקוק לכך וכך עובדי ביטוח, אני זקוק לכך וכך בנקאים, אני זקוק לכך וכך עובדי הייטק.

ללי דרעי: וזו גישה מאוד מאוד שונה ממה שקורה עכשיו.

ללי דרעי: כיום הכול מאוד מאוד ריכוזי, ומי שמחליט גם על הצרכים זה משרד העבודה או מי שממונה על הנושא הזה של ההכשרות המקצועיות.

ללי דרעי: אנחנו אומרים: לא.

ללי דרעי: בעולם עבודה משתנה, קל וחומר היום עם נושא הקורונה, אנחנו לא יכולים לתת לפקיד, מוכשר ככל שיהיה, ויש שם הרבה אנשים מוכשרים, להחליט איזה מקצועות נדרשים.

ללי דרעי: זה נושא מאוד מאוד משמעותי, שאומר שהמעסיקים, כמו שאמרתי, מעורבים גם בתוכנית ההכשרה, גם בהשמה וגם הם אלה שקובעים את הצרכים של עצמם ולא מי שמגיע.

ללי דרעי: עוד דוגמה.

ללי דרעי: לפני הקורונה – כיום אין תקציבים – היו נותנים המון המון שוברים להנהלת חשבונות, אז מלא אנשים הלכו להנהלת חשבונות, כי מי ששיווק את התוכניות האלה שיווק את זה בצורה נכונה.

ללי דרעי: אָמָמָה, הנהלת חשבונות זה מקצוע נעלם.

ללי דרעי: כיום הכול עובר אוטומציה.

עפר שלח: איך זה נהיה דווקא הנהלת חשבונות ולא טכנאות מזגנים?

ללי דרעי: קודם כול, יש לכל אחד נטיית לב מה מתאים לו, אבל גם יש עניין של שיווק התוכניות הללו.

ללי דרעי: גופי ההכשרה ידעו כנראה לשווק את הדבר הזה, אבל אף אחד לא בדק בסופו של דבר שמי שקיבל את התעודה היפה הזאת של מנהל חשבונות ימצא עבודה לאורך זמן.

ללי דרעי: נגיד שהוא ימצא עבודה לשנה-שנתיים, אבל בעוד שנה-שנתיים, הבן אדם בלי עבודה.

ללי דרעי: זה גם נושא שאנחנו צריכים להביא בחשבון.

ללי דרעי: אני אציג את המצגת ברשותכם.

עפר שלח: בבקשה

ללי דרעי: "121", כבר אמרתי, זה הגוף שלנו.

ללי דרעי: אני לא אכנס לפרטים.

ללי דרעי: "המקפצה" זה הגוף שיצרנו – מטה שיש לו ועדת איגום: "צורים" של סטף ורטהיימר, "ביחד" שזה קרסו מיבואני הרכב, 'קרן רש"י', 'ויצ"ו', "Fidelio".

ללי דרעי: השותפים שלנו, כמו שאתם יכולים לראות, יש שם גופי הכשרה, יש שם התאחדות התעשיינים, איגוד לשכות המסחר, אנשים שמתעסקים בהכוונה של מובטלים, אנשים שמתעסקים באוכלוסיות שונות ומגוונות, גם מעסיקים מאוד גדולים, כמו 'Iscar', בנק הפועלים וכו' וכו'.

ללי דרעי: יחד איתם בנינו את תוכנית העבודה שראית ושאני אציג כרגע במצגת.

ללי דרעי: המטרה שלנו, ואנחנו אומרים שזה אפשרי בתוך שנה, לעשות תוכנית לאומית להסבה מקצועית ולהכשרה של 100,000 מובטלים.

ללי דרעי: איך עושים את זה?

ללי דרעי: מדד ההצלחה לא יכול להיות מספר התעודות שמופקות, מדד ההצלחה זה שיעור ההשמות.

ללי דרעי: האמצעי זה שותפות אמיתית עם מעסיקים, כמו שהסברתי קודם.

ללי דרעי: הכשרה כמנוע כלכלי-חברתי בעניין הקורונה – זה - - - על עקרונות ההפעלה, ואני אסביר.

ללי דרעי: כיום המדינה, כמו שאמרתי, גם ממפה וגם קובעת את צורכי ההכשרה.

ללי דרעי: אנחנו אומרים שהצרכים והתכנים צריכים לעלות מהשטח.

ללי דרעי: הדבר השני – הכשרות, הן כיום, רובן ללא מעסיקים.

ללי דרעי: אני כן יודעת שבמשרד העבודה יש היום התחלה של הבנה שצריך להכניס את המעסיקים לנושא, והם כן עובדים בכיוון הזה, אבל אנחנו אומרים שזה צריך להיעשות בצורה הרבה הרבה יותר מהירה.

ללי דרעי: פיתוח וביצוע על ידי מוסדות מקצועיים, ומוסדות מקצועיים זה אומר לפתוח את השוק.

ללי דרעי: כיום שוק ההכשרות הוא על פי מכרז, ורק שתי מכללות יכולות לעשות את העבודה.

ללי דרעי: אנחנו אומרים: לא, תפתחו את השוק.

ללי דרעי: ככל שיהיה יותר היצע, תהיה יותר תחרות והקורסים יהיו יותר איכותיים.

ללי דרעי: הנושא השלישי, כמובן רק לאוכלוסיות מצומצמות ומכוונות – כמובן שלפני הקורונה זה היה גברים חרדים ונשים ערביות.

ללי דרעי: היום עם הקורונה צריך להרחיב את זה מאוד ופתיחת הכשרות גם לכל מי שמפוטר ולמי שמחפש עבודה ורוצה למצוא מקצוע חדש.

ללי דרעי: העיקרון הרביעי הוא הכשרה ללא מדידת תוצאות – כיום אם אתה שואל במשרדים השונים כמה אנשים שעברו את ההכשרות שלכם קיבלו בסופו של דבר עבודה, אתה לא תמצא.

ללי דרעי: אנחנו אומרים שמדידה והערכה של כל קורס וקורס זה חובה.

ללי דרעי: לא רק בשביל המדינה שתדע איפה כדאי לה להשקיע, אלא בשביל המעסיקים, שידעו עם איזה גופי הכשרה כדאי לעבוד, וגם בשביל המוכשרים עצמם, שידעו לאיזה קורסים כדאי להם ללכת, איזה מכללה נתנה תפוקה נכונה וכו' וכו'.

ללי דרעי: אלה העקרונות המנחים.

ללי דרעי: עכשיו אני אעבור למסלולים שאנחנו ממליצים עליהם ממש בקצרה.

ללי דרעי: מסלולים לעידן הקורונה – המסלול הראשון זה מסלול שאומר שמעסיקים וגופי הכשרה יעבדו ביחד.

ללי דרעי: מי שמכתיב את הצורך זה המעסיק.

ללי דרעי: מוסד ההכשרה פונה למעסיק או למעסיקים, או הפוך, אם זה מעסיק גדול הוא גם יכול ליזום את הפניה לגוף הכשרה, יחד הם בונים תוכנית הכשרה.

ללי דרעי: המעסיק חייב להתחייב לאחת משלוש האופציות, או השתתפות במימון ההכשרה, או השמה, או התנסות במקום העבודה.

ללי דרעי: זה חובה.

ללי דרעי: גוף ההכשרה מגיש בקשה לסבסוד ממשלתי במערכת מקוונת.

עפר שלח: האם נכנסתם לפרטים של כמה ההשתתפות?

ללי דרעי: אנחנו חושבים שזה ממוצע של 16,000.

ללי דרעי: אבל עוד פעם, זה תלוי בקורס, באורך הקורס.

ללי דרעי: הפרטים נמצאים בדוח.

עפר שלח: קראתי את הדוח, אבל אני רוצה להבהיר את זה.

ללי דרעי: נכנסנו לזה, אבל אני רוצה להתייחס רק למערכת מקוונת ופשוטה.

ללי דרעי: כיום המעסיקים לא עובדים הרבה עם משרד העבודה, מכיוון שהביורוקרטיה שם בלתי אפשרית – טפסים בכתב, למלא 60 עמודים.

ללי דרעי: אי-אפשר ככה, למעסיקים אין זמן לעשות את זה.

ללי דרעי: אנחנו מדמיינים מערכת מקוונת עם אלגוריתם עלות-תועלת שבודק שבאמת למדינה שווה להיכנס לזה, זאת אומרת שהמדינה משקיעה כסף, אבל היא יודעת שזה שיעביר את ההכשרה יקבל העלאה בשכר, יקבל משכורת יותר - - -

עפר שלח: תני לי להקשות עלייך רגע.

עפר שלח: הרי בסוף המדינה צריכה לעבוד פה לפי מה שיש לו יותר ביקוש.

עפר שלח: אם צריך רק טכנאי מזגנים אחד, המדינה לא תפתח קורס טכנאי מזגנים.

עפר שלח: האם הכנסתם את הפרמטרים האלה?

ללי דרעי: זה בדיוק העניין.

ללי דרעי: המעסיקים הרי מתחייבים להשמה כשיש ביקוש.

ללי דרעי: ללא ההתחייבות הזאת גוף ההכשרה לא יוכל לקבל סבסוד.

ללי דרעי: זאת אומרת, זה שיתוף של שניהם.

ללי דרעי: שניהם צריכים להגיש את הבקשה ולהגיד: אני מתחייב להשמה או להתנסות.

עפר שלח: יהיה רף מינימום של ביקוש לכמה אנשים?

ללי דרעי: זה ברור.

ללי דרעי: בגלל זה לפעמים זה יהיה מעסיקים רבים בענף או באזור, שביחד יתאחדו ויגידו: אנחנו צריכים כך וכך טכנאי מזגנים למשל.

ללי דרעי: הם מגישים את הבקשה לסבסוד ממשלתי, הממשלה עושה את החישוב שלה, עלות-תועלת, הקורס יוצא לדרך, וכמובן מה שאמרנו, בסופו של דבר מדידה והערכה של כל קורס וקורס.

ללי דרעי: זה המסלול הראשון, "המסלול הירוק" מה שנקרא.

ללי דרעי: אני מבינה שיש עכשיו נכונות במשרד העבודה כן לאמץ את המודל הזה, אבל, ופה נעבור למסלול השני, המודל הזה מתאים למעסיקים גדולים, שיש להם תשומות של כוח-אדם ושל כסף להתעסק עם כל האירוע הזה שנקרא "הכשרות מקצועיות".

ללי דרעי: יש הרבה מעסיקים קטנים ובינוניים שאין להם את התשומות האלה, ולכן בשבילם אנחנו אומרים שצריך לשכות לקשרי מעסיקים.

ללי דרעי: זה גוף שקיים באזור מסוים, זה יכול להיות רשות מקומית, זה יכול להיות שירות התעסוקה, לא משנה, אנחנו לא נחליט על הדבר הזה.

ללי דרעי: זה גוף שמכיר את הענף או את האזור ופשוט דופק לכל מעסיק ומעסיק ושואל אותו מה הצרכים שלו בנושא הכשרות מקצועיות, ואז אנחנו ממשיכים בדרך.

ללי דרעי: זאת אומרת, אז הלשכה לקשרי מעסיקים בונה את הסילבוס יחד עם המעסיקים, ואז עוד פעם יוצאים לדרך – מבקשים בקשה לסבסוד ממשלתי, הקורס יוצא לדרך, מדידה ותוצאה.

ללי דרעי: זה המסלול השני, הוא מאוד חשוב, וכיום אני חייבת לומר שאני לא שומעת בשום גורם ממשלתי נכונות להקשיב לצורך האקוטי הזה של 66% מהמועסקים כיום במשק, שהם מעסיקים קטנים ובינוניים.

ללי דרעי: כיום אני לא שומעת שהם מובאים בחשבון, וחובה להביא אותם בחשבון.

ללי דרעי: המסלול השלישי – זה מסלול שאין בו גוף הכשרה, מה שנקרא "on the job training", זאת אומרת, המעסיק מתחייב להשמה בלבד, אין לו שום אופציה אחרת, והוא אומר:

ללי דרעי: אני רוצה לקחת עובד שלי שקיים, ואני כבר לא צריך אותו במקצוע הזה, אני רוצה לשפר אותו, או עובד חדש שאני רוצה להכניס ואין שם תיאוריה.

ללי דרעי: במקצוע שאני צריך אין תיאוריה, יש רק עבודה מעשית.

ללי דרעי: הוא בונה תוכנית חונכות, הוא מגיש את זה לממשלה, ביצוע ההסבה, ועוד פעם מדידה ותוצאה.

ללי דרעי: זה משהו שקיבלנו בקשה מאיגוד לשכות המסחר עם התאחדות התעשיינים שמאוד מאוד רוצים את המסלול הזה, שהוא פשוט בשבילם, שהוא מאפשר להם לקלוט עובדים במהירות.

עפר שלח: זה סוג של השתתפות מדינה או סבסוד שכר של המדינה בזמן ה-on the job training של העובד?

ללי דרעי: בדיוק.

ללי דרעי: המסלול הרביעי הוא קצת יותר ארוך טווח, אבל אני מבקשת לדבר עליו בכל זאת, כי צריך גם לדבר על הטווח הארוך.

ללי דרעי: אנחנו מומחים פה כדי לתת פתרונות לטווח הקצר, אבל בטווח הארוך לכל ענף וענף יש אסטרטגיה לטווח ארוך גם בנושא הכשרות מקצועיות, מה יהיו הצרכים שלי בעוד חמש שנים, בעוד עשר שנים.

ללי דרעי: אנחנו יכולים ללמוד מהעולם בכל מיני ענפים.

ללי דרעי: ענף הרכב כבר עושה את זה, ענף הבנייה עושה את זה, ענף המתכת עושה את זה, צריך להרחיב את זה לעוד ענפים שיבנו תוכנית ארוכת טווח – אני לא אכנס לכל הפרטים – תוכנית ארוכת טווח להכשרות.

ללי דרעי: זה ארבעת המסלולים שרציתי להציג.

ללי דרעי: לממשלה הכי קל לעבוד בשיטת השוברים.

ללי דרעי: מה זה אומר?

ללי דרעי: הם פשוט נותנים כסף.

ללי דרעי: הם נותנים כסף, ואז הבן אדם בוחר לבד לאן הוא הולך, לאיזה הכשרה הוא רוצה ללכת.

ללי דרעי: אנחנו חושבים שזאת טעות מאוד מאוד גדולה מכמה סיבות.

ללי דרעי: האחת, זה סכום קבוע, ולכן אתה תראה גופי הכשרה שינפחו למשל כדי להגיע לרף, או כאלה שיצמצמו את האיכות של ההכשרות כדי להגיע לרף.

ללי דרעי: זה מוצר גנרי מאוד, שלא ייתן מענה נכון ואיכותי למוכשרים.

ללי דרעי: זה דבר ראשון.

ללי דרעי: דבר שני, אין השמה בקצה.

ללי דרעי: אף אחד לא בודק אם יש באמת צורך בהכשרה הזאת.

ללי דרעי: דבר שלישי, המוכשרים צריכים לשלם ורק אחרי כמה וכמה חודשים הם מקבלים את הכסף חזרה.

ללי דרעי: כיום, במשבר הקורונה, לאנשים אין כסף לשים על זה, זה אלפי שקלים אם לא יותר.

ללי דרעי: אין להם את הכסף הזה.

ללי דרעי: מכל הסיבות האלה אנחנו ממש ממש מבקשים שיצמצמו כמה שיותר את תוכנית השוברים, כי בעינינו היא פשוט לא תיתן את המענה הנכון.

ללי דרעי: אין השמה, זה מוצר גנרי ואין מדידה והערכה.

ללי דרעי: מבחינתנו זה לא רעיון טוב.

ללי דרעי: כל המסלולים שגיבשנו, עוד פעם, גיבשנו עם המטה שלנו.

ללי דרעי: אני ממש מזמינה את כל מי שרוצה לפנות אליי, לפנות ל-121, אנחנו נשמח לשתף פעולה, להרחיב את המטה שלנו.

ללי דרעי: תודה רבה על הזמן שנתתם לי.

עפר שלח: תודה לך.

עפר שלח: רק שאלה אחת.

עפר שלח: הבנתי שזה בשיתוף פעולה עם המעסיקים, עם צד הביקוש בעניין הזה, איפה אתם עומדים מול המשרדים הממשלתיים?

ללי דרעי: אנחנו בקשר גם עם משרד האוצר, אגף התקציבים, בקשר ממש הדוק איתם.

ללי דרעי: אנחנו בקשר גם עם משרד העבודה כמובן, עם מוטי אלישע וכל הצוות שלו.

ללי דרעי: יש עכשיו ראש אגף חדש, ניצן ממרוד, ואנחנו ממש מאחלים לו המון המון הצלחה, כי הצלחה שלו זה הצלחתנו.

ללי דרעי: אנחנו בקשר עם כולם.

ללי דרעי: אנחנו מציגים להם את הרעיונות שלנו, אני שומעת המון הקשבה, רק שאנחנו חושבים שהדברים צריכים להיעשות הרבה הרבה יותר מהר, כי כל ההכשרות האלה היו צריכות לצאת לפועל לפני חצי שנה, אנשים מחכים לזה.

עפר שלח: תודה רבה.

עפר שלח: כאמור זה רעיון אחד מכמה שמסתובבים בשטח.

עפר שלח: אני מביא אותו מפני שבעיניי יש בו אלמנטים מאוד מהותיים, בעיקר ההתחייבות להשמה והעובדה שמהרגע הראשון יש מסלול מעשי שבו ההכשרה הזאת מתקיימת ולא איזה הכשרה שמוציאה אותך לעולם יותר כשיר, אבל לא ברור אם יש ביקוש בדיוק לכשירות הזאת.

עפר שלח: נתחיל את הסיבוב שלנו כאמור באיגוד התעשיינים.

עפר שלח: אורית רמון, בבקשה.

 << אורח >> אורית רמון: שלום.

 << אורח >> אורית רמון: אני רוצה להתחבר דווקא למה שאמרה ללי כהקדמה.

 << אורח >> אורית רמון: במהלך השנים יש שחיקה, זה לא סוד, שחיקה בכל הנושא של הכשרות מקצועיות, בכל הנושא של חינוך מקצועי-טכנולוגי.

 << אורח >> אורית רמון: נוסף על זה תדמית התעשייה שנפגעה ושאיבת המוחות והאנשים המוכשרים לעולם ההייטק.

 << אורח >> אורית רמון: דווקא בתקופה הזאת חשוב להבין שאנחנו צריכים לדבר בשני ערוצים.

 << אורח >> אורית רמון: ערוץ אחד זה הכשרות מקצועיות למקצועות של כאן ועכשיו.

 << אורח >> אורית רמון: לשאלתך, יש אלפי משרות שכרגע פנויות לאיוש וניתן לעשות להן הכשרות.

עפר שלח: אורית, זה בדיוק מה שרציתי לשאול.

עפר שלח: התקופה הנוכחית היא סוג של תקופת מבחן.

עפר שלח: בתקופת שפע, כשהאבטלה היא 4%, יכול להיות שתעשייה זה קשה מדי, זה לא מספיק מתגמל, מישהו מעדיף לעסוק בענף אחר, וכמובן כל עבודה מכבדת את בעליה.

עפר שלח: היום, כשחלק לא קטן מענפי השירותים למשל, מכיוון שמטבעם הם ענפים שקשורים בהתחככות של בני אדם, הם יותר מושבתים מאשר מפעלי תעשייה, שאם הם נכנסו לתו סגול כזה או אחר, ממשיכים לתפקד.

עפר שלח: הדעת הייתה נותנת שאנשים יתדפקו על הדלת בשביל לעבוד אצלכם.

עפר שלח: האם זאת התוצאה?

עפר שלח: האם זה המצב?

עפר שלח: האם את יכולה לתת לי גם נתונים על כמה אנשים קלטה או מכשירה התעשייה או התעשייה שתחת התאחדות התעשיינים?

עפר שלח: וגם כמה מקומות ריקים עדיין יש שאתם לא מצליחים למלא?

 << אורח >> אורית רמון: בעניין המשרות הפתוחות, התעשייה אכן כרגע היא מה שנקרא "המנוע" שעובד 24/7, גם בימים של סגר, ואנחנו רואים שהדרישות לכוח-אדם ולכוח-אדם מוכשר ומיומן עדיין עומדות על כ-75% מהדרישות בסך-הכול שנדרשות היום בתעשייה.

 << אורח >> אורית רמון: אבל סדר הגודל של הדרישות בפועל עומד על בסביבות 7,000 עד 10,000 עובדים בתקופת משבר הקורונה בכל רגע נתון.

 << אורח >> אורית רמון: זה לשאלה של המיידי.

עפר שלח: איך זה ביחס לתקופה לפני הקורונה?

עפר שלח: וכמה מזה עולם התעסוקה מצליח לספק?

 << אורח >> אורית רמון: יחסית לתקופה של טרום המשבר עמדנו על סדר גודל של 15,000-10,000 משרות פנויות.

 << אורח >> אורית רמון: השינוי לא מאוד מהותי, ועדיין יש לנו צורך.

 << אורח >> אורית רמון: אנחנו מנסים להניע כבר כמה חודשים וביתר שאת בתקופה הזאת מהלכים עם כל גורמי הממשלה.

 << אורח >> אורית רמון: אנחנו באמת מוכנים לשתף פעולה עם כל מי שיגיד שהוא מוכן להניע איתנו מהלכים.

 << אורח >> אורית רמון: אני חייבת להגיד שזה מאוד מאוד לא פשוט.

 << אורח >> אורית רמון: התעשיינים מבחינתם מוכנים להיות אלה שמתחייבים לתעסוקה, מתחייבים לחלק בדבר הזה, אבל חייבים להתחיל לעשות את זה הלכה למעשה.

 << אורח >> אורית רמון: אני חייבת להגיד שהתחלנו עכשיו איזה מהלך עם שירות התעסוקה בצורה של שוברים, אבל השוברים, לא כמו שללי אמרה, זה שוברים למעסיקים, ויש שם נושא של התחייבות לתעסוקה.

 << אורח >> אורית רמון: כרגע אנחנו מייעדים לקלוט במסלול הזה בסביבות 150 מעסיקים.

 << אורח >> אורית רמון: זה משהו שאמור לקרות עכשיו.

 << אורח >> אורית רמון: תוך כדי המעסיקים יכשירו את העובדים בשלושה החודשים הראשונים במקום העבודה ויקלטו אותם.

 << אורח >> אורית רמון: תהיה כאן מחויבות של המעסיקים, כמובן של התעשייה להכשיר את העובדים, להעמיד חניכה מתאימה.

 << אורח >> אורית רמון: תהיה כאן בקרה שהחניכה היא אכן עובדת ואפקטיבית.

 << אורח >> אורית רמון: אנחנו מדברים, והכאן ועכשיו זה מאוד חשוב, אבל בהיקפים של האנשים שכרגע מוגדרים כדורשי עבודה, אף מקום במשק לדעתי לא יוכל עכשיו לקלוט חצי מיליון דורשי עבודה.

 << אורח >> אורית רמון: אנחנו חייבים להתחיל להכשיר את כוח-האדם לתעשייה המתפתחת, לתעשייה הטכנולוגית, כמובן עם מחויבות של המעסיקים, אבל אנחנו חייבים לעבוד בשני הערוצים האלה במקביל, לא כל הזמן להכשיר את האנשים של הכאן ועכשיו, כי אנחנו נמצא את עצמנו ביוני בשבר עוד יותר גדול ממה שקיים היום.

עפר שלח: אני מקבל לגמרי, ולכן אני שואל על ניצול ההזדמנות הזאת מבחינתכם.

עפר שלח: הרי אנחנו הרבה זמן מדברים על סוגיית הפריון, הרבה זמן אנחנו מדברים על זה שלתעשייה יש צורך להתחדש ולהפוך להיות יותר טכנולוגית, גם התעשייה המסורתית, ועכשיו הדעת נותנת שיש לכם אפשרות להציע עבודה לכוח-אדם איכותי, שיכול להיות שבתנאים יותר נוחים, לאו דווקא יבחר בתעשייה מטעמים של תדמית או כל דבר אחר, אבל היום אין לו ברירה.

עפר שלח: על זה אני שואל.

עפר שלח: מה התוכנית שלכם בהקשר הזה?

 << אורח >> אורית רמון: בחודשים האחרונים אנחנו ניסינו לקדם כמה תוכניות עם כל גורמי הממשלה.

 << אורח >> אורית רמון: הצענו תוכנית שאנחנו נקים, אפילו בשיתוף איזה לשכת מעסיקים, שתפעל גם עם אגף כלכלה אצלנו, נעשה ניתוחים ודרישות, נלמד על הנושא של הכשרות נדרשות לתעשייה מתקדמת, כי זה לא מספיק מפותח כאן בארץ, והתעשייה מאוד רוצה.

 << אורח >> אורית רמון: התעשייה הרגישה שבשנים האחרונות, כן, המוחות קצת ברחו החוצה.

 << אורח >> אורית רמון: אנחנו רוצים להחזיר אותם, אנחנו רוצים לפעול לקדם הכשרות, אבל אנחנו צריכים פה שיתוף פעולה.

 << אורח >> אורית רמון: כבר יש על השולחן כמה תוכניות מול כל משרדי הממשלה.

 << אורח >> אורית רמון: אנחנו מבחינתנו, מי שירצה לשתף איתנו פעולה ובאמת להשתמש בנו, יש לנו את הכלים כדי ללמוד ולהביא את הצרכים לאן שהתעשייה מתפתחת, אבל נצטרך שיתוף פעולה.

 << אורח >> אורית רמון: המעסיקים – הקשר שלהם והיכולות שלהם, בעיקר מעסיקים בינוניים, מוגבלים.

 << אורח >> אורית רמון: אנחנו נצטרך פה משאבים ונצטרך פה כמובן יד אחת עם גורמי המדינה.

עפר שלח: ברור.

עפר שלח: תודה.

עפר שלח: אני מבקש את נשיאות המגזר העסקי.

עפר שלח: הגר יהב, בבקשה.

עפר שלח: שלום, הגר.

הגר יהב: שלום, אדוני היושב-ראש ותודה על הדיון.

עפר שלח: אותן שאלות שהפניתי לאורית רמון אני מפנה גם אלייך.

הגר יהב: תודה.

הגר יהב: אני מנכ"לית נשיאות המגזר העסקי.

הגר יהב: אני אתחיל מהשורה התחתונה.

הגר יהב: אני לא באה לדבר פה על רעיון או יוזמה, אני באה לעדכן את הוועדה על כך שאנחנו על קו הסיום, ממש בימים הקרובים ייחתם החוזה על המיזם המשותף בין נשיאות המגזר העסקי לבין זרוע העבודה, ומשמעות המיזם הזה זה הקמת מינהלת מעסיקים שאמורה לתת - - -

עפר שלח: סליחה על הבורות.

עפר שלח: מה זה "זרוע העבודה"?

הגר יהב: זרוע העבודה במשרד העבודה – אגף ההכשרה.

עפר שלח: יש דבר כזה שנקרא "זרוע העבודה"?

הגר יהב: מוטי אלישע.

הגר יהב: עוד לפני פרוץ משבר הקורונה, נשיאות המגזר העסקי באמצעות הפורום הכלכלי-חברתי שמה לעצמה יעד למצוא את הכלים ואת כל התוכניות הכלכליות, כשהמטרה שלהם היא להעלות את הפריון.

הגר יהב: אחרי פרוץ משבר הקורונה, בעקבות משבר התעסוקה המשמעותי שנוצר פה במדינת ישראל, נוצרה יוזמה שכרגע כבר עובדת.

הגר יהב: המעסיקים קיבלו החלטה שאנחנו לא מחכים למדינה.

הגר יהב: הפסקנו להניח תוכניות ולחכות שהם יירתמו אליהן, אלא פשוט גם יצאנו לגיוס של כסף לטובת מיזם משותף עם זרוע העבודה במשרד העבודה, ואנחנו הולכים להקים מינהלת מעסיקים, כשהמשמעות שלה היא לעשות מיפוי, מצד אחד של הצרכים של המעסיקים, גם לאור השינוי שיש כרגע כתוצאה ממשבר הקורונה, אל מול הביקושים מצד העובדים, ולייצר מצב חדש שבו כל ההכשרות בסופו של דבר יהיו מותאמות לצרכים האמיתיים של המעסיקים במשק.

הגר יהב: אני כבר יכולה להגיד לכם שבאמצעות מספר חברות במשק, כמו "אדם מילא" למשל, יש מיפוי שקורה בימים אלה של כל הצרכים של המעסיקים במשק.

הגר יהב: דיברה לפניי אורית, גם דובי אמיתי שעומד בראש נשיאות המגזר העסקי הציג לרון תומר את כל המיזם הזה, רק שהם החליטו ללכת לעשות את זה במקום אחר.

הגר יהב: אני יכולה להביא דוגמה.

הגר יהב: בחודש מאי היו חסרים במשק 3,423 מטפלים סיעודיים, 3,247 מפתחי תוכנה, 2,755 עובדים בענף הבנייה, 2,401 עובדי מכירות.

הגר יהב: אני מביאה לכם סתם דוגמה קטנה למיפויים שאנחנו אוספים מהשטח.

הגר יהב: התשתית שאנחנו בונים כרגע זו תשתית טכנולוגית, בשיתוף עם הצבא, שתיתן מיפוי של כל הצרכים של המעסיקים, ואותם צרכים יוכלו להיות בהלימה לביקושים של העובדים, אנשים שמעוניינים לחזור למעגל התעסוקה, ולייצר את החיבור ביניהם, בשביל שההכשרות יותאמו בסילבוס ובצרכים הכי אמיתיים והכי מיידיים של המעסיקים.

עפר שלח: כשהתחייבות המעסיקים, מבחינת

עפר שלח: כם כנציגים שלהם, היא מה?

הגר יהב: קודם כול אנחנו בשלב של המיפוי, כי כרגע יש דוח – אני אנסה לשתף את זה אתכם – שבמדינת ישראל הסתובבו בשנים האחרונות באזור 3 מיליארד שקל שנה בעולם ההכשרות, אבל לא נעשה החיבור בין ההכשרה לבין הצורך של המעסיק בקצה.

הגר יהב: זה אומר שבן אדם היה יכול להיכנס להכשרה מבלי שיש את החיבור לזה שההכשרה הזאת תביא למצב שאותו מעסיק ירצה לקלוט אותו.

עפר שלח: בדיוק בגלל זה אני שואל אותך על התחייבות המעסיקים.

עפר שלח: אם המעסיקים, כמו בתוכנית של המקפצה או בכל תוכנית אחרת – אם המעסיק או שותף בכסף, שזה סוג של התחייבות, או שותף בהתחייבות להשמה, אז התקע פוגש את השקע בסיפור הזה.

עפר שלח: גם יכול להיות, ובדברים שללי אמרה זה גם עולה – יכול להיות שעובדים בסיעוד למשל, עם הזדקנות האוכלוסייה זה מקצוע שיכול להיות שיזדקקו לו יותר ויותר, אבל יכול להיות שעכשיו בגלל מחסור שנוצר בקורונה אתם מקבלים את המפה הזאת, אבל יכול להיות שהיא תשתנה עד שתיגמר ההכשרה.

עפר שלח: חייב בסוף להיות משהו שגם המעסיק אומר:

עפר שלח: אני מתחייב או במקום או בכסף, כי זה מה שהכי טוב מבטיח לנו שאכן בקצה יצא אדם עובד.

הגר יהב: אנחנו לקחנו על עצמנו את המשימה לבניית הבסיס, התשתית, בשביל לייעל את כל עולם ההכשרות.

הגר יהב: ברור מעל לכל ספק שכרגע, השלב הבא, אחרי שיהיה מיפוי מדויק של הצרכים ושל הביקושים, שזה יהיה השלב שבו ניתן יהיה להניח את המודלים, יאפשרו למעסיק לקלוט בתוך החברה שלו, במקומות שיש מעסיקים שיכולים לעשות הכשרה in house, לקלוט עובד תוך התחייבות שהוא יישאר, באמצעות סיוע של המדינה למימון אותה הכשרה.

הגר יהב: ובסוף, עם התחייבות של מעסיק לקלוט את העובד לתעסוקה, זה יהיה ה-game changer.

הגר יהב: נכון להיום גם ההכשרות הקיימות – אני יכולה להגיד לכם למשל שב"קרן מעגלים" כן מייצרים הכשרות עם מעסיק בקצה.

הגר יהב: אני יודעת שהולכת מנכ"לית הקרן, פוגשת למשל את מנכ"ל הרכבת, בודקת מה הצרכים שלו ומייצרת הכשרות מותאמות.

הגר יהב: אני יודעת שגם במרכז השלטון המקומי עושים את זה.

הגר יהב: זה הדבר הנכון לעשות.

עפר שלח: אני מסכים איתך, אבל כדי שהדבר הזה יהיה בסדר גודל תעשייתי, ולא רק בגלל משבר הקורונה – התחלתי בדברי הפתיחה שלי ואמרתי שהקורונה במובן הזה היא סוג של נורמלי-חדש, אולי על הקצה, אבל נורמלי-חדש – כדי שהוא יהיה תעשייתי נדמה לי שמה שעולה מתוכנית המקפצה ומה שנדמה לי שצריך לעלות זה מין מרכז כזה שאליו מתנקזות הבקשות, בין אם דרך ארגונים ואפילו מעסיק פרטי יכול לגשת אליו ולשים שם לוח דרושים, וזה כמובן מיתרגם למספרים גדולים, ובצד השני יוצאים קורסי הכשרה שמתאימים לדבר הזה, כשהמעסיק מתחייב כמובן בצורה כזאת או אחרת.

עפר שלח: לא יכול להיות שמנהלת של קרן כזאת או אחרת נפגשת עם רכבת ישראל.

הגר יהב: נכון, אתה צודק.

הגר יהב: זה יהיה השלב הבא.

הגר יהב: זה בהחלט יהיה השלב הבא.

הגר יהב: זה יפגוש גם בתחום האקדמיה.

הגר יהב: אנחנו עושים פיילוט בצפון בשיתוף גם עם הטכניון לייצר סילבוס.

הגר יהב: בסופו של דבר בעולם התעסוקה אנחנו מוצאים הרבה שמחפשים את הניסיון.

הגר יהב: גם עולם האקדמיה השתנה, ואנחנו מזהים את זה ושומעים, מתוך שיח שאנחנו מקיימים עם הרבה גופים, על זה שמחפשים את הדרך לעשות הסבות מקצועיות, לא רק הכשרות, לייצר את המקצועות החדשים ולבנות מסלולי הכשרה מהירים.

הגר יהב: קודם כול מה המעסיק צריך, לשלב את כל הגופים שעוסקים בהכשרות, על מנת לייצר את המצ'ינג המושלם לעובד ולמעסיק באמצעות כל הגופים שקיימים כיום במשק, גם במכללות, באקדמיה וכו'.

הגר יהב: אני יכולה להגיד לכם שעשינו ניתוח של 10,000 מקצועות, שקיימים היום בעולם הביקושים, שאנשים מבקשים להכיר וללמוד מחדש, ובזה אנחנו עוסקים.

עפר שלח: את יודעת להגיד לי משהו מספרי?

עפר שלח: כמה עברו דרככם, דרך העסקים שאתם מייצגים?

עפר שלח: כמה אנשים מצאו עבודה בחודשים האלה?

עפר שלח: האם יש לך איזה נתונים?

הגר יהב: כרגע המינהלת עוסקת במיפוי צרכים וביקושים.

הגר יהב: עוד לא הגענו לשלב הבא של עשיית המצ'ינג הזה.

הגר יהב: זה יהיה השלב הבא.

הגר יהב: כרגע אנחנו רק בבניית התשתית בשביל לעצור את הדברים שעלו בדוחות מבקר המדינה ב-2003 או בכלל.

עפר שלח: עברו 17 שנה, הגיע הזמן שנגיע לזה.

הגר יהב: יפה שמצאתם דוח מ-2003 כדי לקיים עליו דיון.

עפר שלח: שמחתי לשמוע את נציג המבקר אומר שהם עובדים על שני דוחות בעניין הזה.

עפר שלח: זו בהחלט לקונה גם בתשומת הלב של כולנו.

עפר שלח: הנושא הזה מונח על השולחן כבר כמה וכמה שנים, בגלל התופעות המקבילות האלה, גם של הזדקנות האוכלוסייה וגם של השינויים העצומים.

עפר שלח: יש הרי את הקלישאה שאומרת, והיא לא קלישאה בת חודשיים, שילד בן שש שנכנס היום לבית ספר, לכיתה א', עד שהוא יהיה בן 18 ויצא ממערכת החינוך, בשלום אני מקווה, חצי מהמקצועות שקיימים היום לא יהיו, וחצי מהמקצועות שיהיו אז עוד לא הומצאו היום.

עפר שלח: זה העולם.

עפר שלח: אנחנו כבר מדברים עשורים על זה שאנחנו מגיעים לנקודה הזאת.

עפר שלח: ויפה שעה אחת קודם גם מבחינתכם.

הגר יהב: אני אוסיף משפט, אדוני היושב-ראש, ובזה אני אסיים ואפנה לעדכונים ממשרד מבקר המדינה שאולי יספר לנו דברים שעוד לא גילינו, המערכת שאנחנו מדברים עליה היא מערכת נושמת יומיומית.

הגר יהב: זה לא משהו שפתאום נקבל צרכים ובעוד שבוע פתאום אנחנו מדברים על מה היה בשבוע שעבר.

הגר יהב: זאת מערכת שכל הזמן חיה ונושמת את השטח, גם בביקושים וגם בצרכים.

הגר יהב: זה אומר שמחר יש לנו מקצוע חדש שנולד, המערכת מזהה את זה.

הגר יהב: וזה ה-game changer פה.

עפר שלח: לגמרי.

עפר שלח: תודה רבה לך.

עפר שלח: אני מבקש לשמוע את ראובן אדרעי, שירות התעסוקה.

ראובן אדרעי: צוהריים טובים, כבוד היושב-ראש.

עפר שלח: צוהריים טובים.

עפר שלח: שמעת?

ראובן אדרעי: כן.

ראובן אדרעי: אני רוצה קודם כול לשים על השולחן נקודה שמדברת על הקורונה, ואי-אפשר להתעלם ממנה, כי בסוף חלוקת הכספים לאבטלה עד יוני 2021 מונעת מהרבה צעירים והרבה אנשים לקום ולצאת לעבודה.

ראובן אדרעי: אנחנו נתקלים בזה ביומיום וזה דבר שצריך לשים על השולחן.

ראובן אדרעי: כל אופציה או דרך שאנחנו מעלים נתקלים בדבר הזה.

ראובן אדרעי: זה כדי שנבין איפה אנחנו נמצאים.

עפר שלח: ראובן, סליחה שאני קוטע אותך.

עפר שלח: שני דברים בהקשר הזה: האחד, ככל שתוכל בהמשך תספק לנו מספרים כמה אנשים עברו דרך שירות התעסוקה או כמה אנשים מצאו מקום.

עפר שלח: זה אחד.

עפר שלח: והשני, אני חושב שגם מי שמתרווח אחורה ואומר לעצמו: מבטיחים לי חל"ת עד יוני 2021, מבין היום – אולי לא הבינו את זה לפני חודש, חודשיים ושלושה – מבין היום שבמובן הזה הקורונה איתנו גם מעבר ליוני 2021, אפילו אם יהיה חיסון בינואר 2021.

עפר שלח: כתופעה כלכלית-תעסוקתית היא איתנו הלאה.

עפר שלח: האם אתם רואים שזה מביא לאיזה סוג של שינוי או שאנשים אומרים: נגיע לגשר, נחצה אותו.

ראובן אדרעי: לא.

ראובן אדרעי: אני חושב שכבר דיברנו בעבר בוועדה הקודמת.

ראובן אדרעי: מה שעשינו הוא שיצרנו מצב שנכנסנו לאימונים תעסוקתיים באון-ליין.

ראובן אדרעי: איתנו יותר מ-15,000 אימונים לדורשי עבודה.

ראובן אדרעי: בשכבות הצעירות, כדי להתחיל להבין מה קורה מסביב, האימונים האלה חשפו בפנינו חולשות בסיסיות שקיימות ואי-מודעות לכל הכלים שהמדינה נותנת.

ראובן אדרעי: מדובר פה במשבר שחשף אי-מודעות של הרבה אזרחים.

ראובן אדרעי: יש כל כך הרבה כלים, שת"פים, ויש פה נוכחים שעושים איתנו שת"פים, וגם ציינו את זה קודם.

ראובן אדרעי: אנחנו רואים שהחשיפה, האימון האישי, עוד טרם ההכשרות, אני מדבר על הכלים הרכים: האימון האישי, הייעוץ התעסוקתי, הליווי, זה קודם כול כדי להבין מי עומד מולנו ומה הוא רוצה.

ראובן אדרעי: זה מה שהתחיל לתת את האות.

ראובן אדרעי: אנחנו רואים עם הצעירים – אני אומר צעירים, וזה יכול להגיע עד גיל 35 – הרבה צעירים כבר מבינים שהם צריכים לקפוץ הלאה, מחוברים לכל מיני סדנאות און-ליין ודברים שקיימנו, הכשרות און-ליין, ביחד עם עמותת "תפוח" ועוד כל מיני דברים שקורים כרגע.

ראובן אדרעי: אנחנו מדברים על כמויות גדולות.

ראובן אדרעי: למשל סדנאות, אז השתתפו 9,000 איש בסדנאות.

ראובן אדרעי: בשיחות אימון אישי, אמרתי, בערך 15,000, בייעוץ תעסוקתי עוד 13,000.

ראובן אדרעי: הדברים זזים וכל הזמן נעים.

ראובן אדרעי: באשר להכשרות שדיברו קודם דרך שוברים וכו' – בסוף צריך לזכור, נכון, חייב שיהיה פה מעסיק בקצה.

ראובן אדרעי: אי-אפשר לנסות לקחת מישהו או לפחות לדרבן אותו למצב שהוא מקבל משהו ואין מישהו שקולט אותו או חוסר איזון בין הצרכים לבין מה שבאמת עושים.

ראובן אדרעי: אני יכול לתת נתון של מה שבוצע כבר בשטח.

ראובן אדרעי: כשיצאנו לפרויקט עם התאחדות התעשיינים, אנחנו מדברים בערך על 169 מעסיקים, כשבקצה יש בערך 900 עובדים.

ראובן אדרעי: יש פה רצון, יש פה חיבור לשטח.

ראובן אדרעי: אבל פה צריך לזכור כמה דברים.

ראובן אדרעי: השמות בקצה זה לא חזות הכול, כי בסוף יש גם בחירה אישית של הבן אדם.

ראובן אדרעי: הוא יכול לבחור שובר – וציינו פה קודם שמחלקים שוברים ללא פיקוח, ללא בקרה – ואני יכול לשתף אתכם שכדי להוציא שובר עושים תהליך, שזה יועץ תעסוקתי, אחר כך זה עובר לוועדה ואחר כך עוד ליווי אישי.

ראובן אדרעי: בשביל להוציא שובר עושים פיין טיונינג עם דורש העבודה לפני שהוא יוצא החוצה.

ראובן אדרעי: אני יכול לתת נתון על 1,275 שוברים שיצאו לדרך, חלק גם בתקופת המשבר הנוכחי.

עפר שלח: סליחה, אבל השמות בקצה זה כן המבחן.

עפר שלח: אני מסכים איתך שיש מערכת טעמים של האדם בסוף, אבל אתם שירות התעסוקה.

עפר שלח: כשאתה קם בבוקר מספר המטרה שאתה רואה מול העיניים זה מספר האנשים שעברו אצלך ומצאו עבודה.

עפר שלח: אם בסוף זו הבחירה האישית, אולי צריך לשנות את המערכת ככה שהיא יותר תתאים לבחירות האישיות או ליצור תמריץ אחר, וזה בלי להעיר הערה על איכות ההכשרה שאתם נותנים.

עפר שלח: בסוף המבחן שלך, מספר המטרה שלך, זה כמה אנשים עברו דרכך והם עובדים היום.

ראובן אדרעי: זה בדיוק מה שאני אומר.

ראובן אדרעי: אם אתה מתייחס לעניין של השוברים, אני יכול להגיד לך שמתוך סך השוברים שיצאו בתקופה הזאת וקצת לפני טרום המשבר הזה, יש שם לדעתי בערך 70% השמה.

ראובן אדרעי: אנחנו מדברים פה מתוך 1,275 דורשי עבודה שהוכשרו, שנכנסו כמעט 70% להשמה.

ראובן אדרעי: חלק מהם, צריך לזכור, גם פתחו עסקים קטנים, גם השתלבו בתעשייה, עשו כל מיני דברים.

ראובן אדרעי: נכון, מדובר פה על שני תהליכים שונים.

ראובן אדרעי: מה שצריך לעשות, וזה נכון, אני מסכים פה עם חלק מהדוברים שאמרו שצריך להתאים את זה למה שקורה בשטח.

ראובן אדרעי: אי-אפשר לשחרר הכשרות שלא קשורות לשום דבר, וצריך להתרענן ולנסות להבין את זה דווקא מהתובנות מהשטח.

ראובן אדרעי: ואנחנו מבצעים את זה, אם זה ברמה המוניציפלית עם השלטון המקומי, דברים שכבר ביצענו עכשיו בפועל, כל מיני אפיונים לפי ערים, ואז התמונה נראית אחרת.

ראובן אדרעי: אם הרשות ביחד עם הסניף המקומי שלנו אומרים שיש כאן X דברים לעשות, בואו תירתמו אלינו, אנחנו נכסים לתהליכים כאלה שכבר קורים היום, אם זה בשדרות, אם זה בטבריה.

עפר שלח: מאה אחוז, אבל זה אחוז גבוה ומספר מוחלט נמוך.

עפר שלח: זה 70%, אבל זה 900 איש.

עפר שלח: אתה בתוך השוק הזה.

עפר שלח: 900 איש זה 0.2% מדורשי העבודה שיש היום במשק.

עפר שלח: אז או שהם לא רוצים לעבור דרך שירות התעסוקה או שיש משהו במערכת המחושים שלכם בשטח, או במערכת הזרועות שלכם שאוספות את האנשים, שלא עובד.

ראובן אדרעי: לא.

ראובן אדרעי: אני מסביר.

ראובן אדרעי: אני יכול לתת כל כך הרבה מספרים, כי לא מדובר ספציפית רק על שוברים או משהו אחר.

ראובן אדרעי: יש פה הסבה להוראה שביצעו 6,600, יש הסבה לרוקחות שהעברנו 100 איש.

ראובן אדרעי: יש פה מלא מלא מספרים כשבסוף רואים תמונה כוללת.

ראובן אדרעי: זה תהליכים שקורים און-ליין כל הזמן.

ראובן אדרעי: באשר למחושים צריך לזכור שני דברים: אנחנו פרוסים ב-72 לשכות, אנחנו מחוברים לרשויות, גם על מנת לזהות מתוך הרשויות, כי הפניות לא נעשות רק לשירות התעסוקה, הן נעשות בסוג של מתחם שהוא רחב יותר, שהוא גם השלטון המקומי, גם אנחנו.

ראובן אדרעי: זה מתנקז אלינו.

ראובן אדרעי: עוד פעם, אנחנו אומרים שבסוף, בשורה התחתונה, אני יכול להראות הרבה הרבה שיתופי פעולה.

ראובן אדרעי: ופה גולת הכותרת:

ראובן אדרעי: ככל שירבו שיתופי הפעולה עם כל הגופים שנמצאים כאן, לאזרח יהיו יותר אופציות.

ראובן אדרעי: ולכן צריך פה איגום של כל המשאבים האלה.

עפר שלח: מאה אחוז.

עפר שלח: תודה, בשלב הזה.

עפר שלח: אני מבקש שתישאר איתנו, אולי עוד נחזור אליך.

עפר שלח: אני מבקש לעלות את ניצן ממרוד, משרד העבודה.

עפר שלח: ניצן, שלום.

עפר שלח: קודם כול, אני מבין שאנחנו צריכים לברך אותך כי עכשיו נכנסת לתפקיד.

ניצן ממרוד: שלום.

ניצן ממרוד: שלום, יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת עפר שלח.

ניצן ממרוד: אני מזכיר לך שנפגשנו לפני כחודש, הייתי על מדים במילואים בקורונה.

עפר שלח: היית באלון?

ניצן ממרוד: נכון.

ניצן ממרוד: הייתי קצין אג"ם.

ניצן ממרוד: אני עשיתי את - - -

עפר שלח: עכשיו אני - - -

ניצן ממרוד: היו לי מסכות.

עפר שלח: אלה מאיתנו שלא זוכרים פרצופים, יש לנו תירוץ עכשיו, "היינו עם מסכות".

עפר שלח: קודם כול, אני מברך אותך שהשתחררת מהמילואים.

עפר שלח: בבקשה.

עפר שלח: כתוב לי פה "ממלא-מקום", אבל אתה כבר נכנסת לתפקיד, נכון?

ניצן ממרוד: נכון.

עפר שלח: אתה באגף להכשרה מקצועית.

ניצן ממרוד: אני אציג את עצמי ברשותך.

ניצן ממרוד: כמו שנאמר פה, אני כבר שבוע שלם בתפקיד, לא מעט זמן.

עפר שלח: זמן מצוין בשבילנו להתנפל עליך, ניצן.

ניצן ממרוד: אני אשמח, הכול בסדר.

ניצן ממרוד: צריך להגיד שהאגף בשנה האחרונה עבר כמה אירועים לא פשוטים, גם טלטלה ארגונית, הוא היה בלי מנהל אגף לתקופה מאוד ארוכה, ואני נכנסתי לתפקיד לפני כשבוע, אבל זה לא מצדיק תהליכים.

ניצן ממרוד: חשוב לי להגיד שהאגף פה עשה לא מעט.

ניצן ממרוד: זרוע העבודה באופן כללי עשתה לא מעט דברים בחודשים האחרונים, שבעוד דקה גם נראה אותם, ונציג רגע כמה כיוונים שמתחברים לחלק מהדברים שנאמרו פה, גם על ידי ללי, שאתמול דיברתי איתה והסתמסנו ואני אמור להיפגש איתה בשבוע הבא, וכמו שנאמר פה, עם הגר, נשיאת המגזר העסקי, אנחנו בתהליך מאוד מתקדם, ואמור ממש בימים הקרובים להיחתם, הקמת מינהלת מעסיקים.

ניצן ממרוד: אחד הדברים המרכזיים שהשתנו בשנה האחרונה בהבנה, זה העניין הזה שאי-אפשר לעשות הכשרות רק כהכשרות שלא מחוברות בקצה למעסיקים, ואני אומר את זה רגע בהסתייגות.

ניצן ממרוד: זה לא יכול להיות חזות הכול, נכון שזה צריך לקרות, אבל צריך עדיין לעשות הכשרות נוספות שלא תמיד מחוברות למעסיק.

ניצן ממרוד: השאיפה זה לעשות כמה שיותר כאלה, כי זה ייתן לנו בסוף את ההשמה הכי טובה, בטח לאזרחים ובטח במצב הנוכחי, שבו אנחנו נמצאים היום בעידן הקורונה.

ניצן ממרוד: יש לנו מצגת.

ניצן ממרוד: אם תרצה, אפשר לעבור רגע כדי להגיד מספר נתונים וקצת עובדות.

ניצן ממרוד: מה שעשיתי למעשה ביום חמישי האחרון, ישבנו רגע על הדוח של 2003-2002, אומנם הוא לפני 17 שנה, כמו שאמרת, הרבה מאוד דברים השתנו, אבל לקחנו את ההיילייטס הכי מרכזיים שעלו שם, כנקודות לא טובות, או פחות טובות באגף שהתנהל אז.

ניצן ממרוד: ב-2003-2002 היו לנו כ-20 מרכזי הכשרה בפריסה ארצית ועוד 159 עובדי מדינה.

ניצן ממרוד: 40/15, מה שאתם רואים בעמודה המרכזית, זה תהליך שקרה לפני כחמש שנים.

ניצן ממרוד: ארבע שנים פרויקט, מכרז מאוד גדול שהאגף וזרוע העבודה יצאו אליו, כדי לראות איך משפרים את תהליך ההכשרה.

ניצן ממרוד: היום אנחנו עומדים על חמישה מרכזי הכשרה בפריסה ארצית, אין בה עובדי הוראה בכלל.

עפר שלח: למה?

עפר שלח: זה עבר אאוטסורסינג כי הוצאתם את זה מעובדי מדינה?

ניצן ממרוד: כן.

ניצן ממרוד: זה זכיינים.

ניצן ממרוד: זה שני זכיינים.

ניצן ממרוד: שני זכיינים מאוד גדולים שזכו במכרז לפני כארבע שנים.

ניצן ממרוד: מכללת סח'נין ומכללת עתיד, נמצאים היום בחמישה מרכזי הכשרה בפריסה ארצית.

עפר שלח: האם זה מספיק?

ניצן ממרוד: נכון להיום הם לא בפול קפסיטי בכלל, הם בעבודה פחות מהיכולת, גם בגלל העברת תקציב.

ניצן ממרוד: אנחנו בתהליך מתקדם – אני אציין את זה גם בסוף – לפרויקט שנקרא "חממה", וזה מה שנקרא שמרכזי ההכשרה נמצאים בבחינה על אופן ההפעלה.

ניצן ממרוד: זה אחד הנושאים שאני מתעסק איתו עכשיו באופן אישי כחלק מהלמידה שלי, לראות לאן אנחנו רוצים ללכת עם מרכזי ההכשרה האלה.

ניצן ממרוד: פרויקט החממה זה פרויקט שאנחנו עושים ביחד עם ג'וינט תבת, לראות איך אנחנו עושים תהליך מכרזי אחר, מהיר יותר, קצר יותר, עם יכולת פריסה.

ניצן ממרוד: כמו שנאמר פה, לא רק שני זכיינים, אולי לפרוס את זה עם יותר זכיינים וכדומה.

ניצן ממרוד: זה תהליך שמתקיים כבר היום.

ניצן ממרוד: אנחנו בשלבים מאוד מתקדמים בעניין הזה.

ניצן ממרוד: יש את מוסדות ההכשרה והתפעול שלהם.

ניצן ממרוד: חשוב לי להגיד שהמכרז של שני המכונים האלה היה אמור להיגמר השנה.

ניצן ממרוד: בעקבות המצב, גם הקורונה וגם הסיטואציה שנכנסנו אליה, עשינו הסכם הארכת התקשרות עד לשנת 2021, אבל הוספנו בהסכם הזה של הארכת ההתקשרות בחירת מוסדות על פי איכות, לא רק על פי כמויות.

ניצן ממרוד: אנחנו יכולים לבדוק מדדי איכות.

ניצן ממרוד: עשינו שינויים גם במכרז עצמו, עשינו להם התאמות כדי לתת מענה יותר טוב להכשרות שאנחנו עושים היום.

ניצן ממרוד: ואני אומר את זה פה: אם היה לנו יותר כסף, מה שאמור להיות – ואני אומר את זה כסעיף, כי אפשר לראות באופן גורף בשנים האחרונות שתקציב אגף ההכשרה נגזר ונחתך בצורה מאוד קיצונית.

ניצן ממרוד: חלק מהעניין כנראה אחוז אבטלה נמוך – יכול להיות שהיה צריך פחות קורסים והכשרות, אבל בעידן של היום הסעיף התקציבי פה הוא משמעותי מאוד.

עפר שלח: בתוך כל התוספות התקציביות והקופסאות למיניהן, שרצו מתחילת משבר הקורונה, ממרץ-אפריל, מה קיבלתם?

ניצן ממרוד: כמעט כלום.

ניצן ממרוד: אם אני זוכר נכון את המספר, ועוד פעם אני אומר פה טיפה בהסתייגות, אבל אני יכול לבדוק את זה, סדר גודל לדעתי של בין 30 ל-50 מיליון שקל מההתחלה, שזה טיפה בים, וזה בעיקר לשוברים.

ניצן ממרוד: יושב-ראש הוועדה, הסיפור של שוברים, צריך להגיד, הוא טוב, לא לנו, כשאני רוצה לדעת בסוף, בקצה.

ניצן ממרוד: שוברים זה דבר טוב, כי לצורך העניין הוא מימוש מהיר, תקציבי מהיר, ואתה יודע שהוא בוצע.

ניצן ממרוד: אבל כשאתה מסתכל בסוף האם תבוצע בקצה שלו השמה, אני לא יודע.

ניצן ממרוד: אין על זה סגירת מעגל.

ניצן ממרוד: שמעת את זה גם מהדוברים לפניי.

ניצן ממרוד: אני חושב שנושא השוברים, אנחנו צריכים לבחון אותו.

ניצן ממרוד: אני חושב שיש לנו ערוצים הרבה יותר טובים היום, בעוד דקה אני אציג גם אותם, שאפשר לעשות.

ניצן ממרוד: נוהל ההכרה – דיברה לדעתי ללי בתחילת הדברים שלה על נוהל מאוד ארוך שגורם למעסיקים תהליך מאוד מתמשך עד שהם מצליחים, אם בכלל.

ניצן ממרוד: אני מסכים איתה מאוד.

ניצן ממרוד: זה משהו שאני מתעסק איתו היום.

ניצן ממרוד: כבר אישרנו אתמול עקרונית, הצגנו לראש זרוע העבודה, לממונה העבודה, למוטי אלישע, תהליך של מסלול ירוק, שעושה תהליך הרבה יותר קצר.

ניצן ממרוד: הורדנו הרבה מאוד מהנהלים.

ניצן ממרוד: אנחנו אמורים לסדר אותו בשבוע הבא עם הלשכה המשפטית, וברגע שהם יחתמו עליו, הכוונה שלנו היא להוציא את זה למעסיקים.

ניצן ממרוד: זה יקצר משמעותית את כל תהליכי הביורוקרטיה שקרו בנוהל ההכרה.

עפר שלח: רק שוב סליחה על בורותי, נוהל הכרה במה?

ניצן ממרוד: נוהל הכרה במוסדות להכשרה.

ניצן ממרוד: כשאני רוצה שמוסד יעבוד איתי כממשלה, יש דבר שמוגדר "נוהל הכרה".

עפר שלח: בדוח עלה "הפיקוח המקצועי מבקר בכ-7,000 מוסדות".

עפר שלח: מה זה 7,000 מוסדרות?

עפר שלח: ב-7,000 מוסדות הכשרה - - -

ניצן ממרוד: זה היה אז.

עפר שלח: היו?

ניצן ממרוד: היו.

ניצן ממרוד: כנראה.

ניצן ממרוד: זה מה שכתוב שם.

עפר שלח: תגדיר לי מוסד הכשרה.

עפר שלח: לצורך העניין זה אומר שכל מפעל שמכשיר אצלו עובד, לצורך העניין הוא מוסד הכשרה?

עפר שלח: אני לא מבין את הטרמינולוגיה.

ניצן ממרוד: לא.

ניצן ממרוד: לא כל מעסיק.

ניצן ממרוד: אבל עכשיו אם אני עובד במכללה או במוסד הכשרה, אני צריך להכיר בו, הוא צריך לעמוד בקריטריונים שאני מגדיר לו כממשלה, כי בסוף התהליך של ההכשרה הוא מקבל תעודה שחתום עליו משרד העבודה.

עפר שלח: 7,000 מוסדות?

עפר שלח: וואו.

ניצן ממרוד: לא.

ניצן ממרוד: זה אז.

ניצן ממרוד: אגב, חשוב לי להגיד שה-7,000 זה לא 7,000 מוסדות, זה 7,000 ביקורים שביצעו במוסדות שונים, כי לפני כל מוסד שאני רוצה להכיר בו, מבצעים בו ביקורים.

ניצן ממרוד: זה לא מוסדות.

עפר שלח: נבהלתי.

עפר שלח: לא ידעתי שיש 7,000 מקצועות.

ניצן ממרוד: לא.

ניצן ממרוד: ממש לא.

עפר שלח: תמשיך.

ניצן ממרוד: אני לא אעבור פה על הכול, ברשותך, אבל יש פה הגדרות לגבי מספר המפקחים.

ניצן ממרוד: חשוב לי להגיד, כי הייתה התייחסות לזה בהתחלה.

ניצן ממרוד: אני חושב שאחד הדברים המשמעותיים שקרו פה בשנה-שנתיים האחרונות זה שהמפקחים שלנו – מה זה "המפקחים"?

ניצן ממרוד: המפקחים זה אנשי המקצוע, רובם עם תעודות הוראה, אנשים שעסקו במקצוע, הגיעו לרמה הכי גבוהה במקצועות השונים שבהם אנחנו עושים הכשרות, הם אנשי השטח שלי בקצה.

ניצן ממרוד: וכשאני רוצה לעשות עדכון לתוכנית לימודים, או למקצוע, או שעולות דרישות מהמעסיקים, הם אנשי הקצה שלי שם שמביאים את הצורך מהשטח, מה נדרש, מה צריך, איזה הכשרות נדרשות, האם תוכנית המיזוג אוויר, כמו שנאמר פה, היא עדכנית או לא עדכנית.

ניצן ממרוד: חשוב להגיד שזו כמות הכשרות מאוד מאוד גדולה, שגם עליה אני עושה עכשיו עבודה מאוד משמעותית, כדי לראות על מה אנחנו מתמקדים בנושא ההכשרות – אלה המפקחים, אלה האנשים שעושים את העבודה בשטח ובאים אליי, לצורך העניין אליי או אל הפדגוגיה שלי, ועושים התאמה לתוכניות הלימוד.

ניצן ממרוד: אני יכול להראות לך שרק בחודשיים האחרונים חלק מההכשרות הוקפאו, כי הן כבר לא רלוונטיות, ונפתחו הכשרות חדשות, שמתעדכנות כל הזמן, כמו שנאמר פה על ידי ללי, והחיבור שלנו למעסיקים יגרום לדבר הזה להיות הרבה יותר טוב.

ניצן ממרוד: אני לא אעבור פה על כל תדירות הפיקוחים ותוכנית העבודה, מה שחשוב לדבר זה על זה – אמרתי את זה בפתיח – בימים האלה, בעיקר האגף שלי, יחד עם הזרוע, מקיימים עבודת מטה מעמיקה ומקיפה לשפור וטיוב מסלולי הכשרה, ופתיחת מסלולי הכשרה חדשים, תוך דגש על שיתוף המעסיקים, שזה אמור לתת מענה מיטבי לצורכי השוק ולפיתוח ההון האנושי.

ניצן ממרוד: כרגע, כמו שאמרתי, אנחנו במכרז לקניית שירותי הוראה לקיום הכשרות מקצועיות.

ניצן ממרוד: נבחרנו להשתתף בתוכנית החממה.

ניצן ממרוד: אגב, היום יש מפגש נוסף עם אבני דרך מאוד ברורות לעניין הזה, היא מלווה עם הרבה מאוד ממשרדי הממשלה לכתיבת מכרז פורץ דרך.

ניצן ממרוד: זאת אומרת, זה לא מכרז שייקח אותי כמו המכרז הקודם, התהליך הרבה יותר מהיר, יש לנו חברת ייעוץ שמלווה אותנו בתהליך הזה, וזה אמור לתת שיפור משמעותי.

ניצן ממרוד: פה אפשר לראות את המסלולים שהם די מתחברים לחלק מהמסלולים שהציגה ללי.

ניצן ממרוד: יש פה את מסלול הסטארטר, שהוא למעשה הכשרה בחניכה.

ניצן ממרוד: מה זה אומר?

ניצן ממרוד: הוא משלב הכשרה עיונית לצד עבודה בשכר אצל מעסיק.

ניצן ממרוד: זאת אומרת, כל מה שאתה רואה פה זה הכשרות מלוות עם מעסיקים.

ניצן ממרוד: יש לי גם את ההכשרה של השוברים, שדיברנו לפני, ויש לי הכשרה שנקראת "הכשרות מתוקצבות", שזה קורה במרכזי ההשמה, במרכזי ההכשרה שלי, שהן לא מחוברות למעסיקים.

ניצן ממרוד: כל השאר זה מה שאתה רואה פה.

ניצן ממרוד: אפשר לראות שהתוכנית מורכבת מחודש-חודשיים לימודים עיוניים ומעשיים, במוסד שאני הכשרתי, ואני לצורך העניין חתמתי עליו, ולאחר מכן מה שנקרא "3 3".

ניצן ממרוד: זה לימודים במוסד המכשיר לצד הכשרה ועבודה אצל המעסיק.

ניצן ממרוד: שלושה ימים הוא עושה הכשרה ושלושה ימים הוא עובד.

ניצן ממרוד: בצד הזה יש לו ליווי של חונך מקצועי, ובזמן הזה, מה שקורה לו, הוא גם רוכש השכלה או מקצוע, הוא גם מלווה בחונך, והוא רוכש מיומנויות במקום העבודה, ובזמן הזה הוא גם מקבל כסף, שזה הדבר הכי משמעותי.

ניצן ממרוד: זה אחד המסלולים הטובים שלנו.

ניצן ממרוד: אני חשוב שהוא גם נותן מענה מצוין.

ניצן ממרוד: זה מתחבר למעסיקים.

ניצן ממרוד: הדבר השני זה ה-O.J.T, שזה מענה להכשרה, שגם עליו דובר.

ניצן ממרוד: בדרך כלל עובדים חדשים לתפקידים שונים במפעל, שלא דורשים הכשרה פורמלית.

ניצן ממרוד: המעסיק מקבל מאיתנו תמיכה בשכר בגין כל עובד חדש.

ניצן ממרוד: זאת אומרת, כל עובד חדש שהוא לוקח, מכשיר אותו וחונך אותו, הוא מתחייב להעסיק את העובד שלו שישה חודשים.

ניצן ממרוד: בזמן שהוא הכשיר את העובד שישה חודשים הוא מקבל מאיתנו תקצוב ותמיכה כלכלית עם כל מיני מענקים שהמעסיק מקבל.

ניצן ממרוד: המסלול הנוסף זה מסלול כיתה במפעל.

ניצן ממרוד: למעשה זה מסלול שמאפשר מימון מלא של קורס הכשרה מקצועית עבור מעסיקים, על פי צורכיהם, לקבוצת דורשי העבודה.

ניצן ממרוד: זאת אומרת, אם לצורך העניין עכשיו, לדוגמה רמי לוי רוצה עכשיו לפתוח כיתה אצלו, כי יש לו המון אנשים, והוא מחליף אנשים בתדירות יחסית גבוהה, אנחנו יוצרים איתו קשר, הוא יוצר איתנו קשר, אנחנו עושים איתו את התהליך.

ניצן ממרוד: ההכשרה מבוצעת אצל המעסיק, בהתאם לתוכניות לימוד במקצועות שמוכרים על ידי האגף או תוכניות לימוד חדשות.

ניצן ממרוד: זאת אומרת, אם עכשיו לצורך העניין יש לו הכשרה שהוא רוצה לאחד מהתפקידים אצלו, אנחנו בונים לו הכשרה בצורה מהירה וזריזה, ואנחנו עושים את זה אצלו.

ניצן ממרוד: לאחר סיום ההכשרה המעסיק מתחייב לקלוט 60% מבוגרי הקורס לעבודה אצלו, לכל הפחות לשישה חודשי עבודה.

ניצן ממרוד: לצורך העניין אני מחייב את המעסיק לעשות פה השמה משמעותית.

ניצן ממרוד: נאמר פה על מעסיקים יותר קטנים, אז אנחנו יכולים לחבר מספר מעסיקים, או התאגדות של מעסיקים או גוף ייצוגי כזה או אחר – לחבר אותם ביחד, לצורך העניין להגיע לכמות הנדרשת.

ללי דרעי: שאלה קטנה לגבי המעסיקים הקטנים והבינוניים מה שאתה מציג פה על כיתה במפעל, אתה אומר שהמעסיקים הם אלה שפונים אליכם.

ללי דרעי: במעסיקים הקטנים והבינוניים איך אתה רואה את זה קורה?

ללי דרעי: הרי אין להם את כוח-האדם הדרוש כדי לעשות את הדבר הזה.

ללי דרעי: מי יעשה את התיווך?

עפר שלח: אם זה יהיה כמו שאתם אומרים, מקוון, זה כמו לוח.

עפר שלח: לצורך העניין זה כמו ב"דרושים".

ניצן ממרוד: אני אענה לכם על הסיפור.

ניצן ממרוד: אחד הדברים שדובר פה על מינהלת המעסיקים, אחד הדברים המשמעותיים שאנחנו עושים – האתר כבר עלה לאוויר, הוא עוד חלקי, הוא עוד לא מושלם – אנחנו מקימים אתר מינהלת מעסיקים יחד עם המגזר העסקי כמובן, עם נשיאות המגזר העסקי, ולצורך העניין שם יהיה סוג של צ'ק בוקס, מענה טלפוני ומענה דרך האינטרנט לדרישות של מעסיקים, לכל דבר שהם ירצו.

ניצן ממרוד: גם מעסיק קטן שירצה עכשיו לפנות להכשרה מקצועית בדרך כזאת או אחרת, זה ירוץ משם.

ניצן ממרוד: אגב, אני אומר פה בהסתייגות: לא עלינו עם כל הדברים באופן מלא, מסיבה אחת פשוטה, רק בגלל שאנחנו לא רוצים להציף את השוק במשהו שאנחנו עדיין לא יודעים לבצע, כי אין לנו כספים עדיין.

ניצן ממרוד: הכסף עדיין תקוע.

עפר שלח: אני רוצה להתכנס בעניין הזה.

עפר שלח: דבר אחד, על כמה כסף אנחנו מדברים שעוד איננו?

עפר שלח: ברור שנורא קשה להגיד את זה, כי אתה לא יודע להגיד כמה אנשים יבואו ואת תקציב הביצוע אתה עוד לא יודע, אבל כדי שכל האפשרויות האלה יהיו באוויר, ושאתם תוכלו לעבוד במה שנראה לכם כמו התחזית הסבירה נגיד לשנה הקרובה, על כמה בכלל אצבע אנחנו מדברים?

ניצן ממרוד: דיברנו בזמנו על סדר גודל של 350-300 מיליון שקל, כדי שנוכל באמת להפיץ.

ניצן ממרוד: זה גם אל מול היכולת שלנו כאגף.

ניצן ממרוד: צריך להגיד שהאגף היה עוסק עד היום בכמות הכשרות הרבה יותר קטנה ממה שאנחנו מבינים שאנחנו צריכים היום.

ניצן ממרוד: אנחנו גם בונים את האגף ליכולת הזאת.

ניצן ממרוד: אנחנו מדברים על סדר גודל של 300 מיליון, שאיתו אנחנו יכולים להפיץ את זה לשטח, למעסיקים שידרשו את זה מאיתנו.

ניצן ממרוד: וכמו שאמרתי, שינינו גם את מסלול ההכרה שלהם, הוא יהיה הרבה יותר מהיר, הוא יהיה זריז.

עפר שלח: אני עכשיו הרפרנט שלך באגף התקציבים ואני שואל אותך שאלה פשוטה: ב-350 מיליון כמה קניתי?

עפר שלח: כמה אנשים אתה יודע לשים לי בקצה ב-350 מיליון?

ניצן ממרוד: שאלה מורכבת.

ניצן ממרוד: אני צריך לחזור אליך עם המספר.

עפר שלח: סדר גודל.

עפר שלח: הרי אנחנו גם מדברים על דברים שלא תלויים בך לגמרי, אבל בסוף, בתעדוף של האוצר – וברור לאורך כל הדיון הזה שעולם התעסוקה חייב לעבור, ואני שומע ממך שהוא מתחיל לעבור, או עולם ההכשרה לתעסוקה מתחיל לעבור שינוי, אבל בסוף אני צריך לשים את זה אל מול צרכים אחרים – האם אנחנו מדברים על אלפים, עשרות אלפים?

ניצן ממרוד: מדובר על סדר גודל של עשרות אלפים.

ניצן ממרוד: ברור שזה לא אלפים, זה עשרות אלפים.

ניצן ממרוד: היעד שלנו, כמו שגם הוצג, תוכנית של קרוב ל-100,000 מוכשרים.

ניצן ממרוד: לא הכול יכול לקרות בטווח זמן של חצי שנה, אבל בסדר גודל של שנה-שנתיים כדי להכשיר את האנשים.

ניצן ממרוד: אבל עוד פעם, זה מאוד תלוי בחיבור גם למעסיקים, גם לתקציב וגם לאנשים שיפנו, כי בסוף, כמו שאתה אומר, זה ביצוע.

ניצן ממרוד: זה הסדר גודל.

עפר שלח: תודה רבה בשלב הזה.

עפר שלח: אני מבקש להעלות את אליהו גן, ועדת החינוך בהתאחדות התעשיינים, להגיב על הדברים שנאמרו פה.

גן אליהו: תודה לכם על מתן רשות הדיבור.

גן אליהו: שמי אלי גן, אני תעשיין באזור הצפון, אני יושב-ראש ועדת החינוך ומהיום כנראה גם יושב-ראש המרחב הצפוני של התאחדות התעשיינים.

גן אליהו: שמעתי בקשב רב כל מה שנאמר פה, את כל המכובדים, ולהלן מספר הערות: המצב הלא כל כך נעים, וזה בעקבות הקורונה, שכמות דורשי העבודה היום במפעלים היא הרבה יותר קטנה ממה שהיה לי לפני הקורונה, אבל הבעיה שאנחנו מתמודדים איתה, התעשיינים, נמשכת כבר זמן רב.

גן אליהו: ומהי בדיוק הבעיה?

גן אליהו: יש חוסר די גדול ופער בין העובדים שקיימים היום במדינת ישראל לבין ההכשרה שהם קיבלו או שהם לא קיבלו, ואיתם אנחנו מתמודדים.

גן אליהו: וכוונתי היא שמדינת ישראל, בכל מה שקשור בתפוקות שלה ביחס למדינות ה-OECD, אנחנו נמצאים בפער גדול.

גן אליהו: הפער הזה נובע מכמה סיבות.

גן אליהו: הסיבה הראשונה שכמעט רוב המועסקים במפעלים היום לא קיבלו הכשרה.

גן אליהו: בעבר היו בתי ספר מקצועיים, שבאמצעותם חלק נכבד מהעובדים שהיו במדינת ישראל קיבלו את הרקע הטכני שלהם בבתי ספר מקצועיים - - -

עפר שלח: אלי, סליחה שאני קוטע אותך.

עפר שלח: עסקתי לא מעט בסוגיית החינוך הטכנולוגי.

עפר שלח: אתם צודקים בנושא הזה לגמרי.

עפר שלח: אני רוצה בבקשה שתסתכל עכשיו וקדימה.

עפר שלח: שוב אני אומר, כמו שדיברתי עם אורית קודם:

עפר שלח: נוצרה מבחינת

עפר שלח: כם סוג של הזדמנות - -

גן אליהו: חד-משמעית.

עפר שלח: - - מפני שמקצועות מסוימים שהיו יותר מבוקשים מטעמים של נוחות, תדמית, גם חטפו מכה וגם לא ברור איך יחזרו.

עפר שלח: אתם מציעים בסוף משהו יותר יציב, ואולי היום אנשים יעריכו יציבות על פני פרמטרים אחרים של עבודה.

עפר שלח: מה אתם עושים ומה צריך לקרות מבחינת

עפר שלח: כם כדי שהביקוש יפגוש את ההיצע בהקשר הזה?

גן אליהו: דבר אחד, אנחנו חייבים להעלות את התדמית של התעשייה במדינת ישראל לכל אזרחי מדינת ישראל.

גן אליהו: זה אומר בכל הרבדים, ושהתדמית של התעשיינים והתעשייה לא יהיו כפי שהם כרגע, היום.

גן אליהו: אני לא ארצה לציין את חברי הכנסת שלא רצו שהבנים שלהם יהיו פחחים, אבל זה העניין, להעלות בחזרה את התדמית של התעשייה.

גן אליהו: דבר שני, אנחנו נמצאים בפער אדיר בין מה שקורה במדינות העולם בתחום של ההכשרות המקצועיות, וזה אומר שרוב התעשייה היום נמצאת במהפכה שנקראת "Industry 4.0" – תעשייה 4.0.

גן אליהו: במדינת ישראל שום גורם, לא ממשלתי, לא גורמים בתעשייה ולא גורמים באקדמיה חקרו את זה לעומק.

גן אליהו: לעומת זאת, באנגליה, גרמניה, אוסטריה, שוויץ, הם נמצאים כבר כמה שנים בעניין, ולשם הולכת התעשייה.

גן אליהו: מה זה אומר?

גן אליהו: בעולם החדש נוכל לקבל עובדים הרבה יותר מוכשרים, יעבדו פחות קשה והשכר שלהם יהיה גבוה הרבה יותר ממה שהיום אנחנו יכולים להציע למועסקים שלנו.

גן אליהו: זה אומר שבאופן טבעי תוכל להיות נהירה ורצון של חבר'ה צעירים להיכנס לתעשייה על ידי תוכניות חדשות.

עפר שלח: זה מפני שבעבודות, מה שמכונה שלושת ה-D, ה-Dull, Dirty, and Dangerous, יעבדו מכונות?

גן אליהו: סתם לדוגמה, הייתי לפני מספר שבועות בתעשייה האווירית, אז יש היום מדפסת לייזר, שאתה מכניס לה שתי אבקות, בתוך כמה שעות יוצא מוצר מוגמר שעבר את כל התהליך, ואין צורך לא בכרסום, לא בחריטה, לא בדברים שהיו בעבר, המקום ממוזג, המקום כיפי, תנאי העבודה שם מאוד נוחים, ומי שצריך לתפעל את המכונה צריך לדעת קצת במחשבים וקצת בטכנולוגיה של מבנה חומרים.

גן אליהו: זה אומר שנוכל להציע דברים הרבה יותר טובים ממה שיש לנו היום להציע.

גן אליהו: כאן ועכשיו יש מקצועות שעדיין חסרים במדינת ישראל, כמו רתכים, מסגרים, חשמלאים.

גן אליהו: לצורך הפתרון נצטרך לתת פתרונות נקודתיים.

גן אליהו: כולנו פה מדברים על הכשרות, הכשרות, הכשרות.

גן אליהו: גם קודמי אמר שסדר הגודל של ההערכה שלו שזה 100,000 אנשים שהוא חושב שנוכל להכניס לתעשייה.

גן אליהו: רק לסבר את האוזן בנתונים קצת יותר מדויקים, בדוח של הלמ"ס מלפני חודשיים כמות דורשי העבודה המקצועיים הייתה סדר גודל של 20,000, שזה כמות יחסית מזערית.

גן אליהו: בסקר הפנימי שעשינו הגענו למספרים קטנים יותר.

עפר שלח: הוא לא דיבר על התעשייה, הוא דיבר על עולם העבודה בכלל.

עפר שלח: הוא לא אמר 100,000 לתעשייה.

עפר שלח: אם היינו ב-100,000 לתעשייה, היינו גרמניה.

עפר שלח: זו מדינה אחרת לגמרי.

גן אליהו: תקשיבו, חברים, הרי לעשות הכשרות צריך לעשות הכשרות שיש להן משקל.

גן אליהו: אני לא חושב שצריך לעשות הכשרות לחדרניות בבתי מלון, אני לא חושב שצריך לעשות הכשרות לשוטפי כלים.

גן אליהו: ההכשרות העתידיות שיהיו במדינת ישראל צריכות להיות הכשרות שיש להן חשיבות אמיתית בלימוד עצמו.

גן אליהו: סתם לעשות הכשרות, שאין תוכן להכשרה?

גן אליהו: בואו נשקיע את הכספים בהכשרות ששם אפשר לתת עומק להכשרה.

גן אליהו: אני לא אומר שלא צריך לטפל בזה, ולא לתת על זה את הדעת, אבל זה הכשרות שאי-אפשר לספור אותן מכמות ההכשרות.

גן אליהו: לספרים אולי צריך הכשרה.

עפר שלח: אנחנו מתבדרים ברשותך.

עפר שלח: אתה אומר שבתעשייה, ואתה אומר את זה מהמקום של התאחדות התעשיינים, המספרים של הדרושים לצורך העניין הם ארבע ספרות, זה גם לא מגיע ל-10,000.

עפר שלח: נכון?

גן אליהו: בשלב הזה של הקורונה כן, לא מגיע ל - - -

עפר שלח: בטווח הטיפה היותר ארוך, בניצול ההזדמנות, לכמה זה יכול להגיע?

גן אליהו: זה דווקא יהפוך את המצב למצומצם יותר.

גן אליהו: מה שקורה בעולם שכמות העובדים בתעשייה יורדת.

גן אליהו: מאוד חשוב להבין את זה.

גן אליהו: לכאן צריך לכוון את הנקודה.

גן אליהו: המיכון מתקדם, התעשייה מתקדמת, אבל הטכנולוגיה משתפרת.

גן אליהו: מה שיקרה כרגע ומה שקורה בעולם, ותקראו דוחות מגרמניה, זה שכמות העוסקים בתעשייה יורדת, אבל ההכשרה שצריכים לעבור אותם מועמדים או עובדים היא הרבה יותר גבוהה, והשכר שלהם הרבה יותר גבוה.

גן אליהו: זו הנטייה הטבעית לאן שזורם העולם.

עפר שלח: הבנתי.

ללי דרעי: השאלה מה קורה בשירותים ובמסחר.

עפר שלח: בוודאי.

עפר שלח: תודה.

עפר שלח: אני מבקש להעלות את אברהם פליישון מג'וינט ישראל.

עפר שלח: תספר לנו על החלק שלכם בכל הסיפור.

אברהם פליישון: קודם כול, ג'וינט ישראל-תבת זו שותפות של זרוע העבודה ושל ג'וינט ישראל בפיתוח שירותים חברתיים בתחום התעסוקה.

אברהם פליישון: בין היתר עסקנו מ-2006 בהקמת מרכזי תעסוקה לחברה הערבית, לחברה החרדית, תוכניות תעסוקה ליוצאי אתיופיה, לאנשים עם מוגבלויות – למגוון אוכלוסיות בפריפריה הישראלית.

אברהם פליישון: בשנים האחרונות אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מאוד הדוק עם האגף להכשרה מקצועית, כדי לקדם ידע ומודלים חדשניים, שהם צריכים תמיכה בהם.

אברהם פליישון: דוגמה לפעילות הזאת היא מודל סטארטר שפיתחנו ביחד עם האגף, מודל שאנחנו מאוד מאמינים בו, והתחלנו ביחד עם ההנהלה של הזרוע בסיור בשוויץ, ובנינו את זה ביחד עם התפיסה השוויצרית.

אברהם פליישון: מודל טאלנט דיגיטלי, עוד מודל שהאגף אגב הטמיע.

אברהם פליישון: כל המודלים האלה זה מודלים שהאגף מפעיל, האגף מוביל היום, אנחנו רק תמכנו בפיילוטים שלהם.

אברהם פליישון: מודל טאלנט דיגיטלי הוא מודל שיותר מותאם לכל תחומי הדיגיטל וההייטק, תחומים שמשתנים תכופות.

אברהם פליישון: בנוסף, אנחנו עובדים עם האגף לשלב את כל הנושא של כישורים בעולם עבודה משתנה בתוכניות הלימוד של האגף.

אברהם פליישון: זה מהלך חשוב, כי בסוף אנחנו רוצים שבתוכניות הלימוד יהיו גם דברים כלליים, שיאפשרו לאנשים להתמודד עם השינויים בשוק העבודה, ולא רק מיומנויות ספציפיות להכשרות.

אברהם פליישון: בנוסף, בספטמבר שעבר היינו ביחד עם צוות מהאגף, עם הזרוע, בדנמרק, בהולנד, בשיתוף עם ה-OECD ללמוד מודלים מתקדמים בעולם ואיך אפשר לעשות את הדברים יותר יעילים, בהתאם לרפורמות שאגף התקציבים והנהלת האגף מקדמים.

עפר שלח: למה מדינת ישראל צריכה לעשות את זה עם הג'וינט?

אברהם פליישון: קודם כול, זו שאלה טובה.

אברהם פליישון: בגדול, לג'וינט ישראל יש שותפויות עם מספר משרדי ממשלה שבהם הוא מסייע לממשלה סביב נושא של חדשנות.

אברהם פליישון: הממשלה נעזרת בשותפויות האלה של הג'וינט ושל היהדות בצפון אמריקה לבנות ביחד מודלים חדשניים בצורה גמישה, בעבודה על פיילוטים של שלוש עד ארבע שנים, שבהם היא בוחנת את הדברים, בונה את הדברים, ואז מקץ שלוש עד ארבע שנים היא מטמיעה אותם במסגרתה בצורה עצמאית ומפעילה אותם לאורך זמן.

אברהם פליישון: אבל בתקופה הזאת השותפות עם הג'וינט מאפשרת גמישות מסוימת שהיא יותר מורכבת לעשייה במכרזים גדולים ומרכזיים של הממשלה, כשבתוך הגמישות הזאת הם יכולים לעצב את השירות, ללמוד אותו ולתקן אותו, כך שכאשר הם יוציאו את המכרזים הרחבים שלהם, הדברים יהיו הרבה יותר מדויקים עבורם ועבור האזרחים.

עפר שלח: ברור.

עפר שלח: שאלה אחרונה בשלב הזה.

עפר שלח: אמרת שהתחלנו – ואני מכיר חלק מהדברים, בעיקר דברים שנוגעים לאוכלוסייה החרדית – התחלתם לעשות את זה בפריפריה וכן הלאה.

עפר שלח: כמה מהפעילות שלכם עכשיו מוכוונת התמודדות עם המצב הנוכחי?

אברהם פליישון: עברנו המון שינויים, אנחנו מאוד ממוקדים בנושא הזה.

אברהם פליישון: אנחנו מקווים בקרוב להתחיל ולקדם גם תוכנית בשיתוף עם הזרוע סביב נושא החירום, ולקדם גם שם שילוב של גופים חדשים, שלא פועלים היום בתחומים של הכשרה מקצועית ושל תעסוקה, ולהכניס אותם לשוק הזה, כי השוק הוא לא שוק ענק, זה שוק של גופים קיימים.

אברהם פליישון: אנחנו מאוד ממוקדים בנושא החירום.

עפר שלח: תודה רבה.

עפר שלח: נמצא איתנו ידיד המחלקה, אביעד שוורץ מאגף התקציבים?

עפר שלח: אביעד, תביא כסף.

עפר שלח: נקב ניצן ממרוד במספרים.

עפר שלח: אני שוב אומר: ברור לכולם שהמספרים משתנים לפי ביקוש והיצע וכן הלאה, אבל איך אתם רואים את זה ומה מוקצב לצורך העניין, לא רק להתמודדות עם בעיית האבטלה הקיימת, שכאמור כמו שגם אמרו לנו, ואני לא מפיל את זה עליך, מדיניות החל"ת לא עוזרת לה, אלא באמת כדי לשנות את שוק ההכשרות במבט צופה פני עתיד?

אביעד שוורץ: קודם כול, דווקא בהיבט ההכשרות אולי מדיניות החל"ת כן עוזרת, כי אנשים שעושים הכשרה מקצועית זכאים לדמי אבטלה בזמן ההכשרה, ואז זה כן מעודד אותם.

אביעד שוורץ: למרות שהם לא מחפשים עבודה בזמן החל"ת, הם עדיין זכאים לדמי אבטלה.

אביעד שוורץ: יש להם הכנסה תוך כדי ההכשרה, שזה דווקא דבר שמתמרץ בהיבט הזה.

אביעד שוורץ: חוץ מזה, כמו שעלה פה לא מעט, נראה לי מאנשים שונים, נעשים מהלכים לשיפור מערך ההכשרה המקצועית, גם דברים שעלו בדוח ועדת התעסוקה 2030 וגם דברים נוספים, יש פה גופים נוספים, תוכניות נוספות.

אביעד שוורץ: בסוף המטרה שלנו היא לא סתם לסמן וי: עשינו הכשרה, בן אדם עשה משהו, ובסוף עובד במשהו אחר, כי אז כנראה מה שעשינו לא עזר יותר מדי לבן אדם בהמשך.

אביעד שוורץ: ורואים את זה בהכשרות עבר, כשיחסית אחוז גבוה מבוגרי ההכשרה, גם אם הם השתלבו בעבודה, הם השתלבו בעבודה שהיא בתחום אחר מתחום ההכשרה.

אביעד שוורץ: זה תלוי כמובן בתחומים ובדברים, יש שוני, אבל זה משהו שנותן לנו אור על הזווית הזאת שחשוב לשים לב אליה.

אביעד שוורץ: לכן מה שעלה בדברים שיש צורך בשיפור המערך.

אביעד שוורץ: ואכן אני חושב שפעולות שנעשות עכשיו למצוא עבודה במקומות נוספים, הכיוון הזה הוא באמת כיוון חיובי וטוב, ואנחנו איתו.

אביעד שוורץ: אנחנו נמצאים בקשר עם הגופים השונים לגבי הדברים.

אביעד שוורץ: יש תוכניות שכבר יצאו, אפילו יש תקציב שהוא בבסיס למפעלים לנצל, שעדיין לא כולו נוצל מעבר לתקציב חדש שהוא מתקציבי הקורונה.

אביעד שוורץ: אני ארחיב עוד את המבט.

אביעד שוורץ: מעבר להכשרות שנעשות בגופים שדיברו פה, יש פרויקטים, חלק הוזכרו, למשל דרך שירות התעסוקה זה לתעשייה, יש גם ברשות החדשנות הכשרות למפעלים, בעיקר למקצועות ההייטק, בטווח רחב של מקצועות ההייטק.

אביעד שוורץ: אנחנו מנסים גם לעודד אנשים להכשרה שהיא אפילו מעבר להכשרה המקצועית, נקרא לזה "היותר קצרה", אלא להכשרות בין אם זה לימודי הנדסאים וגם לימודים לתואר ראשון, גם שם להגדיל - - - למקצועות נדרשים במשק.

אביעד שוורץ: בסופו של דבר זה יתרום לאותם אנשים, בעיקר לצעירים שכיום אולי לא ימצאו עבודה בגלל המצב של שוק העבודה, אבל בעוד שנתיים-שלוש, כשהם יסיימו את הלימודים, הם כבר יגיעו לשוק העבודה כשהם מוכנים יותר ועם מקצועות דרושים במשק.

עפר שלח: אולי אתה יכול לתת לנו את מספרי המקרו של המקרו.

עפר שלח: כמה אנשים עברו דרך המכונה הזאת של הכשרה מקצועית על כל סוגיה?

עפר שלח: ואם אתה יכול, כמה אנשים מהם עובדים?

עפר שלח: אם אתה יודע.

אביעד שוורץ: קודם כול, כנראה שעל הכול אני לא יודע.

אביעד שוורץ: חשוב לציין שלא מעט מההכשרות, גם הכשרות שנעשות בפיקוח משרד העבודה, נעשות על ידי אנשים פרטיים, ויש לנו ללא ספק עוד הרבה הכשרות שאנשים עושים ללא התערבות הממשלה בתחום, מן הסתם אני מכיר אנשים למשל בתחום ההייטק.

אביעד שוורץ: יש הכשרות בתחום ההייטק, שהן לא ממומנות על ידי המדינה בשום צורה.

עפר שלח: אני מדבר על מה שעובר דרככם.

אביעד שוורץ: לגבי המספרים אני צריך לעשות בדיקה כי זה מגופים שונים ולא הכול עבר ישירות דרכי.

אביעד שוורץ: למשל, להגדלת כמות הסטודנטים במקצועות נדרשים הוקצו 70 מיליון, משהו שכבר עבר ויקרה במהלך התקופה הקרובה.

אביעד שוורץ: חוץ מזה, ברשות החדשנות זה מספרים שאני צריך לבדוק, כי אני לא עובד ישירות מולם.

אביעד שוורץ: לזרוע העבודה למשל הוקצו 45 מיליון שוברים, חלקם כבר הוקצו בפועל לאנשים, ואולי זרוע העבודה – ניצן יוכל להגיד מספר, כמה כבר קיבלו בפועל שוברים, כמה ניצלו אותם.

אביעד שוורץ: אני יכול לעשות את הבדיקה - - -

עפר שלח: הוא אמר 1,275 שוברים.

עפר שלח: דווקא את המספר הזה קיבלנו.

עפר שלח: אני לא יודע כמה זה בכסף, אבל 1,275 שוברים, שזה לא מתקרב לדעתי ל-75 מיליון.

ללי דרעי: אדוני היושב-ראש, ב-2018, זרוע העבודה, האגף להכשרות מקצועיות, הכשיר 14,000 אנשים.

ללי דרעי: זהו.

ללי דרעי: לכל השנה.

ללי דרעי: כרגע הוחלט במרץ להקצות קופסת קורונה של 750 מיליון שקל לנושא ההכשרות המקצועיות.

ללי דרעי: תקן אותי אם אני טועה, אביעד.

ללי דרעי: אולי השתנו המספרים, אבל זה נראה לי המספר.

עפר שלח: זה נראה לי לא מחובר בכלל למה ששמענו עד עכשיו.

ללי דרעי: 750 מיליון עד יוני 2020.

אביעד שוורץ: לכן אני אומר שזה נוגע לתחום ההכשרות שנקרא לזה ה"הכשרות הרחב", לא רק להכשרות - - - זה גם לתואר - - - גם לתגבור פעילות, למשל בשירות התעסוקה, כשעובדים מול דורשי העבודה, גם לתגבור הכשרות מקצועיות, גם להיבטים נוספים, כמו שאמרנו, במערכת ההשכלה הגבוהה, רשות החדשנות, גם לעודד תעסוקה דרך מסלולי תעסוקה במשרד הכלכלה - - -

ללי דרעי: המדינה בכל שנה משקיעה 5.5 מיליארד באקדמיה.

ללי דרעי: 5.5 מיליארד רק על שכר לימוד של סטודנטים שהולכים לאקדמיה.

ללי דרעי: אני מנסה להבין, מתוך ה-750 מילון, אם אתה אומר לי שחלק מאוד מאוד גדול הולך למי שכבר היה באקדמיה או שאתם מעודדים אותו ללכת לאקדמיה, אז מה קורה עם 60% מהאוכלוסייה במדינה שבכל שנה לא בוחרת באקדמיה, כי היא לא רוצה, כי היא לא יכולה.

ללי דרעי: אני רוצה להבין כמה כסף בסופו של דבר יושקע באנשים שלא הולכים לאקדמיה, עוד פעם, כשיודעים שהמדינה משקיעה 5.5 מיליארד בשכר לימוד.

עפר שלח: אין קשר בין המספרים האלה.

עפר שלח: המדינה צריכה להשקיע באקדמיה והיא צריכה להשקיע - - -

ללי דרעי: אין בעיה שהיא משקיעה באקדמיה.

ללי דרעי: אני אומרת שאם ההכשרות המקצועיות - - -

אביעד שוורץ: יש פה דברים שצריכים להיות בהסתכלות יותר רחבה.

אביעד שוורץ: בסופו של דבר, אני רוצה לדעת כמה אנשים עוברים הכשרה והכשרה כמה שיותר איכותית.

אביעד שוורץ: פחות אכפת לי אם זה קורה במקום א', מקום ב' או מקום ג', כל עוד התוצאה טובה.

אביעד שוורץ: אם במדינות אחרות בעולם יש פחות אנשים באקדמיה ויותר בהכשרה מקצועית, ואצלנו יותר באקדמיה ופחות בהכשרה מקצועית, זה לא בהכרח דבר רע כמדינה.

אביעד שוורץ: גם יש גם אנשים שלא יעשו בכלל שום הכשרה, כמו אנשים שעובדים במקצועות שלא דורשים הכשרה, עצמאים בתחומים מסוימים שלא דורשים הכשרה מקצועית.

אביעד שוורץ: זה בסדר ולא צריך גם לדחוף, דובר פה קודם לעשות הכשרה - - - רק כדי להגיד שעשינו הכשרה, למרות שלא תרמנו פה איזה ערך מוסף לעובד או למעסיק.

אביעד שוורץ: מתי ואיך לעשות את ההכשרות שייתנו את הערך המוסף לאנשים?

אביעד שוורץ: מבחינתנו כל הדברים טובים.

אביעד שוורץ: אם נצליח להגדיל את כמות הסטודנטים באקדמיה, זה גם טוב, אם זה במקצועות דרושים, וזה תורם להם ותורם למשק, זה דבר טוב גם אם לא קוראים לזה "הכשרה מקצועית" כמו שאת מתארת אותה.

אביעד שוורץ: אבל ברור שאנחנו - - - גם להכשרות מקצועיות.

עפר שלח: אני מקבל לגמרי.

עפר שלח: אני רוצה לשאול אותך לסיום.

עפר שלח: לתקציב 2021, שאנחנו עוד לא מכירים ועוד לא יודעים אם יבוא בכלל, אבל לצורך הספציפי הזה של הכשרה מקצועית לאנשים, שאתם מקווים שהיא תוביל להשמה בשנת 2021, אתה יוכל לתת לי plug number של הכסף שיועד?

אביעד שוורץ: אני לא יכול לתת plug number, אבל כמו שאמרת, זה מחולק לשניים.

אביעד שוורץ: יש תקציב שנקרא לזה "יותר בבסיס", ותלוי מה יהיה בסוף עם תקציב 2021, שאנחנו עוד לא יודעים, ואת התקציבי, שהוא מעבר, שהוא - - - בקופסאות קורונה, שגם שם מיועדים מאות מיליוני שקלים עבור הכשרה מקצועית.

אביעד שוורץ: זה תוספת על מה שקיים בבסיס.

אביעד שוורץ: זה יהיה ברמת המאות מיליוני שקלים.

אביעד שוורץ: זה יותר ממה שהיה קיים בשנים האחרונות.

עפר שלח: ברור.

עפר שלח: תודה רבה.

ללי דרעי: אני רק רוצה לחדד את השאלה שלי, שיבינו.

ללי דרעי: הרוב המכריע של המובטלים כיום הם אפילו ללא תעודת בגרות.

ללי דרעי: להפנות אותם לאקדמיה - - -

עפר שלח: ללי, עם כל הכבוד, אני לא מקבל את החיבור.

עפר שלח: המדינה משקיעה באקדמיה, כי האקדמיה - - -

ללי דרעי: זה מעולה להשקיע באקדמיה.

ללי דרעי: אין לי שום בעיה להשקיע באקדמיה.

ללי דרעי: אני רק אומרת שאם הכסף של ההכשרות המקצועיות, שהוא לא מיועד למי שיכול ללכת לאקדמיה, גם ילך לאקדמיה, אז מי ייתן כסף למי שלא הולך לאקדמיה?

עפר שלח: צריך לתת מספיק כסף – ואני לא חושב שיש בינינו ויכוח – כדי להכשיר אנשים לעולם העבודה, וברור שאנשים שלא עוברים דרך המסלול האקדמי, שאגב חלק גדול ממנו ספק אם הוא רלוונטי לעולם העבודה, צריך לתת להם מספיק כסף.

עפר שלח: אני בכלל לא קושר את זה למספר שנותנים או לא נותנים לאקדמיה.

עפר שלח: לאקדמיה נותנים, כי האקדמיה היא אינטרס של מדינת ישראל, שלאנשים תהיה השכלה, כי זה הופך אותם בין השאר – גם מי שלמד במדעי הרוח, ואחר כך פותח עסק כלשהו, יעשה את העסק יותר טוב כי הוא למד במדעי הרוח.

עפר שלח: זה אינטרס מדינתי.

עפר שלח: אנחנו מתחברים במקום שבו צריך לתת מספיק כסף כדי שאנשים שלא באים דרך מסלול של השכלה פורמלית, יהיו להם כישורי עבודה.

עפר שלח: על זה אין ויכוח בכלל.

ללי דרעי: לגמרי.

עפר שלח: אני מסכם.

עפר שלח: זה באמת על קצה המזלג.

עפר שלח: דבר אחד, אני רושם בשביעות רצון את זה שמשרד מבקר המדינה יעסוק בנושא הזה.

עפר שלח: בעיניי, עם ובלי קשר למשבר הקורונה, זה מהנושאים החברתיים והכלכליים הכי חשובים שעומדים לפתחנו, כי הוא באמת לא רק כלכלי, הוא חברתי – הסוגיה מי יעבוד, איך יעבוד.

עפר שלח: ופה אני לגמרי מתחבר לדברים שלך, ללי, ובעולם החדש הפערים בין מי שיהיו לו משאבים ויכולת להכין את עצמו לעולם הזה יהיו פערים הרבה יותר גדולים.

עפר שלח: זה דבר עצום.

עפר שלח: אני באמת רואה במשבר הקורונה הזדמנות.

עפר שלח: הוא פקח את העיניים של כולם.

עפר שלח: הוא יצר צורך מיידי שצריך להסתכל עליו גם בהיבט המיידי וגם קדימה.

עפר שלח: עולה בכנות מהדברים של אנשים שדיברנו איתם, גם אנשים שייצגו את הצד הממשלתי, שזה כמעט לא היה על השולחן עד המשבר הזה.

עפר שלח: נכון, יש דוח תעסוקה 2030, אבל בפועל זה העיר את כל המערכות.

עפר שלח: השאלה אם זה העיר מספיק.

עפר שלח: חייב להיות פה בסופו של דבר איזה מודל מתקדם מהסוג שאתם מציגים או איזה וריאציה, כי השיטה הישנה שבה מכשירים אנשים ואחר כך הם יוצאים לעולם מוכנים או לא מוכנים למה שהעולם צריך – השיטה הזאת לא תוכל לעבוד יותר.

עפר שלח: במובן הזה גם מבקר המדינה, גם כל המשרדים שדיברנו איתם צריכים לשים את הדגש בהמשך וגם אנחנו נשים אותו.

עפר שלח: תודה רבה.