ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 23, פרוטוקול מספר 87, 2020-10-27 09:30

אורלי פרומן: בוקר טוב.

אורלי פרומן: אנחנו פותחים את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט.

אורלי פרומן: היום יום שלישי, 27.10.2020, ט' בחשוון תשפ"א.

אורלי פרומן: הנושא של הישיבה שלנו היום הוא סכנת הסגירה של מדרשת שדה בוקר בנגב.

אורלי פרומן: מדרשת שדה בוקר נוסדה על ידי דוד בן גוריון ז"ל ב-1963.

אורלי פרומן: לאחר מכן ב-1973 - -

מאיר כהן: גברתי היו"ר, הייתי ביום היוסדה עולה חדש בירוחם בן שבע.

מאיר כהן: כתב "הארץ" לקח אותנו לבקר את פולה ודוד בן גוריון.

אורלי פרומן: אז לחבר הכנסת מאיר כהן יש חיבור אישי מאוד מאז ילדותו למקום.

אורלי פרומן: ב-1973 ביוזמת שר החינוך דאז יגאל אלון ז"ל, הוקמה חברה ממשלתית בשיתוף יד בן גוריון בשם "מדרשת שדה בוקר" בנגב.

אורלי פרומן: רבים מאיתנו מכירים ומוקירים את המקום.

אורלי פרומן: המדרשה מפעילה שלושה גופי חינוך מרכזיים.

אורלי פרומן: אחד מהם "בית הספר התיכון הפנימייתי לחינוך סביבתי", "מרכז לפיתוח מנהיגות" שבתוכו יש גם את המכינה הקדם-צבאית ועוד גופים ובית ספר "שדה" שדה בוקר.

אורלי פרומן: אני רוצה ברשותכם חברי הכנסת, לפתוח את הדיון ושניתן לדרור אלוני, מנכ"ל המדרשה, להציג בעצם לא כל כך את המדרשה כמו את הבעייתיות שאליה נקלעה המדרשה, ולמה נדרשנו היום לקיים את הדיון הזה.

אורלי פרומן: דרור בבקשה.

דרור אלוני: בוקר טוב חה"כ אורלי פרומן.

דרור אלוני: תודה רבה על ההזדמנות ועל נטילת היוזמה לקיים את הדיון הזה.

דרור אלוני: תודה רבה לכל חברי הכנסת שפינו מזמנם והגיעו, וכמובן לכל הנוכחים הנוספים.

דרור אלוני: קודם כל, דברי הפתיחה שהיו"ר שיתפה אותנו, אנחנו פועלים הרבה מאוד שנים בתחום החינוכי.

דרור אלוני: אנחנו מפעל ההתנדבות אולי הכי גדול ברמת הנגב.

דרור אלוני: הבוגרים שלנו מגיעים לכאן עם משפחותיהם ומועסקים כאן בנגב.

דרור אלוני: בנוסף למפעלים החשובים שאנחנו מקיימים כאן, החינוכיים, אנחנו מעסיקים 145 עובדים כולם תושבי הנגב, ובעיניי זה מאוד מאוד חשוב גם מבחינה ערכית.

דרור אלוני: גם בנו פגעה מגפת הקורונה באופן מאוד קשה.

דרור אלוני: אני כאן אבקש לפתוח את המיקרופון לרונן גנץ על מנת שהוא ייתן לנו סקירה כלכלית על המצב שבו אנחנו נמצאים כרגע.

דרור אלוני: תודה.

אורלי פרומן: רו"ח רונן גנץ, מנכ"ל הכספים של המדרשה.

אורלי פרומן: בבקשה רונן.

רונן גנץ: בוקר טוב לכולם.

רונן גנץ: אני אבקש בפתח הדברים לתת סקירה מאוד זריזה וממצה על מה הביא אותנו בעצם עד לכאן, כדי שכולם יבינו את המסגרת של הדברים.

רונן גנץ: כמו שנאמר, המדרשה חברה ממשלתית, חברה לתועלת הציבור, קמה בשנת 1973 כתוצאה מהסכם בין ממשלת ישראל – משרד החינוך לבין עמותת "יד דוד בן גוריון".

רונן גנץ: בין יתר סעיפי ההסכם נקבע שהמדינה, ממשלת ישראל, תאזן ותתמוך כלכלית בתקציב המדרשה, תאזן את תקציבה היות ומדובר בפעילות חינוכית שנמצאת בלב הנגב.

רונן גנץ: אכן כך נעשה במשך שנים רבות, עד שבעשור האחרון פחתה תמיכת המדינה במדרשה מרמה של למעלה מ-50% מתיק הפעילות, זה פחת עד לרמה של רבע.

רונן גנץ: אני הייתי בתקציב מנהל הכספים של המדרשה מ-2012 עד 2017.

רונן גנץ: באותן שנים, יחד עם שני מנכ"לים ראשונים, התאמנו את פעילות המדרשה לירידה הדרסטית בתמיכת המדינה באמצעות הגדלת הכנסות, צמצום הוצאות וכן הלאה.

רונן גנץ: סיימתי את תפקידי ב-2017 ולאחר שנתיים זכיתי לחזור למדרשה בסוף 2019.

רונן גנץ: כשחזרתי מצאתי שני דברים: הראשון הוא שהמדרשה סיימה בשנים 2018 ו-2019 בגירעון תקציבי שוטף של למעלה מ-4,000,000 ₪.

רונן גנץ: בעצם אכלה את ההון העצמי שלה ונותרה ללא רזרבות, ללא יכולת להתמודד עם משברים עתידיים.

רונן גנץ: הדבר השני שהתוודעתי אליו זה שבספטמבר 2019 חתמו הנהלת המדרשה והנהלת יד דוד בן גוריון על הסכם מול הממשלה, מול משרד החינוך ומשרד האוצר, הסכם שכותרתו "תוכנית להפחת תשלומי המדינה במדרשת שדה בוקר".

רונן גנץ: ההסכם הזה בשורה אחת תמציתית אומר שהמדינה תפחית את התשלומים בצורה הדרגתית עד שבשנת 2023 הם יסתיימו לחלוטין, ומאותה נקודה ואילך המדרשה תהיה עצמאית כלכלית –

מאיר כהן: כשזה נחתם, היות והייתי שם, זה נחתם כתוכנית התייעלות.

רונן גנץ: כן.

רונן גנץ: ההסכם נחתם בהתבסס על תוכנית התייעלות שנבנתה באמצעות חברת ייעוץ כלכלית.

רונן גנץ: כשאני למדתי את התוכנית הזאת, מצאתי שהתוכנית הזאת לא תצליח להגשים את המטרות שלה שזה להביא את המדרשה לעצמאות כלכלית בטווח הרחוק.

רונן גנץ: בתמציתיות משלוש סיבות: האחת, היא מושתת על מסדי נתונים שאינם רלוונטיים לתחילת התקופה, ל-2019.

רונן גנץ: השנייה, שהיא מדברת על טווחי זמן שונים ממה שקובע ההסכם.

רונן גנץ: ושלוש, היא מניחה הנחות עבודה שהן אינן ישימות.

רונן גנץ: בדצמבר 2019 יחד עם אבי עטר שהיה אז מנכ"ל בפועל של המדרשה, בנינו תוכנית, למעשה תוכנית ייצוב, להביא את המדרשה ממודל גרעוני של כמעט 3,000,000 ₪ בשנה למודל של תקציב מאוזן.

רונן גנץ: אנחנו ביצענו הרבה מאוד מהלכים אגרסיביים, קשים, גם כואבים.

רונן גנץ: התחלנו ליישם אותם בתחילת 2020.

רונן גנץ: אמה מה, בחודש פברואר פגעה בנו הקורונה.

רונן גנץ: היא גרמה לנו נזקים מאחר ואנחנו עובדים במגזרי התיירות והחינוך, היא גרמה לנו נזקים כבדים של הכנסות בעיקר בתחום התיירות- בית הספר "שדה".

רונן גנץ: הכנסות בית ספר "שדה" בשנת 2020 פחתו ב-70% לעומת המצב הרגיל ולעומת היעדים.

רונן גנץ: גם בתיכון ובפנימייה נדרשנו להחזיר כ-1,000,000 ₪ להורים בגלל הגל הראשון שבו הפנימייה הייתה סגורה וחלק מהפעילות החינוכית הייחודית שלנו לא התקיימה.

מאיר כהן: רונן יש לי עוד שאלה ברשותך.

מאיר כהן: תן לנו תיאור של הנכסים שלכם.

מאיר כהן: מה יש לכם?

רונן גנץ: יש במדרשה מגוון רחב של נכסים החל מדירות- כ-150 דירות, דרך נכסים מסחריים, מרכז מסחרי ביישוב מדרשת בן גוריון, עוד מבנים שונים שאנחנו משכירים אותם לחיצוניים, והנכסים שמשמשים אותנו לפעילות שלנו אם זה מתחמי אכסניות בבית ספר "שדה", בית הספר התיכון, המרכז למנהיגות, מטבח וכן הלאה.

רונן גנץ: אלה הנכסים שלנו.

רונן גנץ: אני אתקדם.

רונן גנץ: כמו שאמרתי בתוכנית העבודה של 2020 ביצענו הרבה מאוד מהלכים כדי להביא את המדרשה לייצוב.

רונן גנץ: אנחנו צמצמנו כ-15% מהמשרות, מהתקנים, נפרדנו מהרבה מאוד עובדים טובים וראויים על מנת לייצב את המצב.

רונן גנץ: צמצמנו משמעותית את העבודה הנוספת.

רונן גנץ: פעם שעות נוספות, כוננויות, תורנויות, לא הייתה אבן קטנה כגדולה שלא הפכנו ולא בדקנו איפה אפשר להתייעל, איפה אפשר לחסוך ואיפה אפשר להגדיל הכנסות.

רונן גנץ: הגדלנו הכנסות, הגדלנו תעריפים בכל אחד מארבעת מגזרי הפעילות.

רונן גנץ: העלינו את תעריפי האירוח בכ-8%, העלינו את תעריפי שכר הלימוד במכינות למקסימום המותר על פי החוק, העלינו את התעריפים בפנימייה ובתיכון, וגם תעריפי השכירות ככל שיכולנו וככל שהשוק מאפשר.

רונן גנץ: קיצצנו קיצוצים רוחביים בכל המחלקות, גם במטה ובמנהלה, גם בתפעול, גם למרבה הצער בחינוך ובהדרכה, התמקדנו בדברים הגדולים והבאנו לחיסכון של 10-20% בכל תחום ותחום על מנת לעבוד בצורה מצומצמת.

רונן גנץ: חלק מהדברים שנדרשנו על פי תוכנית ההתייעלות לבצע בחמש שנים לא חיכינו וביצענו אותן ככל שרק היה ניתן בשנה הראשונה.

רונן גנץ: הקורונה נכנסה, אנחנו לא הסתפקנו בזה וכשראינו שיש לנו נזקים כלכליים אנחנו צמצמנו הוצאות נוספות.

רונן גנץ: חלק נכפה עלינו וחלק ביוזמה שלנו.

רונן גנץ: נכפה עלינו גם ביטול של פעילויות חינוך, הדרכה, תרבות וכן הלאה שבעיקבותם ההורים קיבלו החזר כספי.

רונן גנץ: גם צמצמנו עוד את העבודה הנוספת, את השעות הנוספות, לא העלינו את השכר, לא ביצענו עדכוני שכר שתוכנן להתבצע כחלק מחתימה על הסכם קיבוצי חדש, וכמובן צמצמנו הוצאות תפעוליות, בראש ובראשונה צריכת מצרכי מזון, חשמל ומים.

רונן גנץ: הנזק הכלכלי שנגרם לנו בסופו של דבר בגלל הקורונה ב-2020 הוא 4,300,000 ₪.

רונן גנץ: חשוב להבין שכל האינפורמציה הזאת הועברה לפני חודשים רבים לגורמי המדינה, לרשות החברות הממשלתיות, למשרד האוצר, למשרד החינוך.

רונן גנץ: הדברים נבדקו על ידם בצורה מאוד עמוקה ובוצעה ביקורת.

רונן גנץ: יש הסכמה מלאה.

רונן גנץ: נמסר לנו שמבינים את הדברים ומסכינים להם, אין על זה עוררין ומקבלים אותם.

רונן גנץ: הבעיה היחידה היא לא המהות, אלא הטכניקה שכרגע אין מנגנון טכני להעביר לנו את הכסף.

רונן גנץ: והשאלה שאני פה שואל, האם על טכניקה תיסגר החברה הממשלתית מדרשת שדה בוקר בנגב?

רונן גנץ: ולמה אני אומר תיסגר?

רונן גנץ: מכיוון שבחודש הקרוב, לפי התחזית שלנו, המדרשה תעבור למצב של חדות פירעון.

רונן גנץ: אמרתי שאין לנו רזרבות.

רונן גנץ: הצלחנו לשרוד עד עכשיו, עד חודש נובמבר, אבל לא תהיה לנו יכולת לשלם משכורות לעובדים לחודש נובמבר בסוף החודש.

רונן גנץ: גם התחייבויות לספקים, צ'קים שנמצאים בחוץ וכן הלאה, לא תהיה לנו יכולת לשלם.

רונן גנץ: המשמעות היא שעובד, או עובדים שמגיעים היום לעבודה לא תוכל להיות משולמת להם השכר עבור היום הזה.

רונן גנץ: ספק שמוכר לנו מוצר או נותן לנו שירות היום, לא נוכל לשלם לו כשיגיע מועד התשלום.

רונן גנץ: מה שנקרא – מעבר לחדות פירעון.

רונן גנץ: לצערנו, הקורונה תישאר איתנו גם מעבר לתאריך 01.01.2021, והצפי שלנו ותוכניות העבודה שאנחנו מגבשים לשנה הבאה אומרות שנזקים ימשכו בעיקר בתחום התיירות.

רונן גנץ: גם בתחזיות הכי אופטימיות שלנו, הכנסות בית ספר "שדה" יפגעו בלפחות 50% בשנה הבאה, כפי הנראה גם בתחום החינוך בתיכון הפעילות לא תהיה שוטפת ומלאה בשנה הבאה.

רונן גנץ: אם אנחנו מדברים על מה צריך לעשות, אז בטווח המיידי המדינה צריכה להזרים לנו כספים כבר בימים הקרובים של 4,300,000 ₪, פשוט בשביל שנמשיך להתקיים- לסיים את השנה ולהתחיל את שנת הכספים הבאה, ולגבי הסכמות למנגנון לפיצוי בגין נזקי הקורונה גם בשנת 2021 ככל שיהיו כאלה בהתאם לנסיבות שיהיו.

רונן גנץ: בטווח הרחוק אנחנו מבקשים, לאור דברים שתיארתי לגבי תוכנית התייעלות, לדון בגיבוש הסכם מעודכן שיושתת על יסודות רובסטיים.

רונן גנץ: קודם כל הסדרת תחום הנדל"ן.

רונן גנץ: כבר בימים האלה אנחנו פועלים מול רמי ומול המועצה האזורית רמת הנגב להסדיר את הנושא, על הסכם עבודה רב-שנתי, על תוכנית התייעלות שתהיה ישימה, שתהיה מציאותית ושתוכל להשיג את המטרה שלה, והמטרה שלה בסופו של דבר היא עצמאות כלכלית של המדרשה לאורך שנים, ובתקופת הביניים הזאת נדרש לתמיכה כספית שתאפשר לנו להתחדש, להתפתח ולהתייעל.

רונן גנץ: דרור עד כאן הדברים שלי.

מאיר כהן: רונן, מה מערכת היחסים עם המועצה האזורית לגבי שיווק קרקעות?

רונן גנץ: אני חושב שדרור יכול יותר להרחיב בנושא הזה - -

אורלי פרומן: גם ראש המועצה יהיה איתנו.

רונן גנץ: -- באופן כללי יש מאמצים לשיתוף פעולה בין תחום המקרקעין ואנחנו מסדירים את זה בתקופה הזאת, אבל דרור יכול יותר לפרט.

אורלי פרומן: תודה רבה רונן.

אורלי פרומן: דרור אתה רוצה להוסיף עוד משהו?

יוראי להב-הרצנו: רגע, אפשר לשאול שאלה?

אורלי פרומן: כן חה"כ יוראי להב הרצנו בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: קודם כל תודה רבה על הדברים, הדיון הזה הוא סופר חשוב.

יוראי להב-הרצנו: בהזדמנות זו אני רוצה לברך אותך חה"כ פרומן על היוזמה, אין דבר חשוב מזה.

יוראי להב-הרצנו: אתם לא זכאים לשום פיצוי?

יוראי להב-הרצנו: כי מה?

מאיר כהן: רשות ממשלתית.

יוראי להב-הרצנו: כן.

יוראי להב-הרצנו: בסדר.

יוראי להב-הרצנו: אין לכם שום זכאות לשום ערוץ?

דובר: הרשויות הממשלתיות לא מקבלות.

דובר: זה לא הוגן.

דובר: פשוט הם היחידות בנישה.

יוראי להב-הרצנו: אין שום מנגנון שעומד לרשותכם לצורך קבלת פיצוי?

רונן גנץ: מאחר ואנחנו חברה ממשלתית אין מנגנון וככה גם נמסר לנו על ידי נציגי המדינה.

יוראי להב-הרצנו: אוקיי.

אורלי פרומן: אוקיי.

אורלי פרומן: תודה רבה רונן.

אורלי פרומן: נמצא איתנו ארז וינר יו"ר הדירקטוריון.

ארז וינר: כן, אני אתכם.

ארז וינר: בוקר טוב.

אורלי פרומן: בוקר טוב ארז, בבקשה.

ארז וינר: אז שוב, תודה רבה על החברים וכמובן לחה"כ אורלי על היוזמה.

ארז וינר: אני אשתדל עד כמה שניתן בקצרה, גם לא לחזור וגם להסביר את הרקע.

ארז וינר: אני כשנתיים בדירקטוריון.

ארז וינר: נכנסתי אחרי שכמעט שנה לא היה דירקטוריון, ואחרי שהחברה הייתה בסוג של משבר מתמשך שכל חודש התעסקו במשכורת של אותו חודש, והפגנה מתחת לבתיהם של השרים כדי שהמשכורת תעבור ביום שלמחרת.

ארז וינר: גיבשנו בעמל רב הסכם התייעלות עם המדינה.

ארז וינר: להסכם הזה היו שני חסמים.

ארז וינר: חסם אחד היה המנכ"ל הקודם, מבלי להיכנס פה לעניינים אישיים, הוא לא התאים לתפקיד.

ארז וינר: הייתה הסכמה גורפת של כולם – גם גורמי המדינה וגם שלנו בדירקטוריון.

ארז וינר: ביקשנו לעצור שנייה עם כל תהליכי ההתייעלות ולתת לנו להחליף מנכ"ל.

ארז וינר: בחברה ממשלתית זה לא תהליך קצר, אבל מכיוון שהעסק עוד התמשך אמרו – ממשיכים ככה.

ארז וינר: הבאנו חברה חיצונית שתעשה איתנו את התוכנית.

ארז וינר: לצערנו אנחנו יודעים היום שהנתונים היו לא נתונים והיו הטעיות ודברים נוספים שנבדקים על ידי רשות החברות עד עכשיו.

ארז וינר: בשורה התחתונה חתמנו על תוכנית התייעלות.

ארז וינר: בתוכנית ההתייעלות שאנחנו הצגנו וביקשנו לאשר.

ארז וינר: דיברנו על 8 שנים בפריסה שנראתה לנו אפשרית והגיונית עם כל המוגבלויות.

ארז וינר: רשות החברות ומשרד האוצר ביקשו לצמצם אותה ל-5 מניסיון שלהם, שאני מכבד אותו, תוכניות שהם יותר מ-5 שנים הן בעייתיות.

ארז וינר: אנחנו הסברנו שלרדת מתמיכה של 12,000,000 ₪ ל-0 ₪ צריך איזה שהוא גרף הגיוני.

ארז וינר: בחברה שהיא בסוף לא חברה כלכלית, היא חברה לתועלת הציבור, קיבלנו עלינו את הדין בעיקר כי לא הייתה לנו ברירה והיינו צריכים להתקדם הלאה, ותחת ההסתייגות הזאת שמופיעה בכל הפרוטוקולים קיבלנו את התוכנית.

ארז וינר: התוכנית מבוססת רובה ככולה על גדילה בערוץ של הכנסות מתיירות.

ארז וינר: זה עקב האכילס שהובילה אותנו המגפה האחרונה.

ארז וינר: התחלנו בתוכנית וצריך להגיד, רונן הציג את זה בצורה בהירה, צריך להגיד שבדרך, אחרי הרבה זמן הצלחנו להעביר גם סמנכ"ל כספים מוכשר, הבאנו את רונן, וגם מנכ"ל מצוין שנכנס לעובי הקורה ואתם מכירים אותו ושמו הולך לפניו, שבאמת פתחו תלם ועושים חיל שם בשיתוף פעולה שלא היה קיים לצערנו והיום קורה עם המועצה, עם גורמי "יד בן גוריון" האחרים עם כל מי שאפשר, כי יש הרבה מה לעשות שם באזור.

ארז וינר: הקורנה פשוט ריסקה אותנו.

ארז וינר: היינו מצליחים להתגבר גם על התוכנית הקשה אם לא הקורונה.

ארז וינר: אבל גם התוכנית שהייתה מהודקת ברמה של אגורות וגם הקורונה זה יותר מידי לחברה ששוב, אין לה שומנים, אין לה שפילים.

ארז וינר: אנחנו כרגע במצב הזה, אני מבין שלפתוח תוכנית התייעלות זה משהו שהוא לא רצוי, ועדיף לא להגיע אליו.

ארז וינר: תאמינו לי ולנו חברי הדירקטוריון שיושבים על זה שעות ארוכות וכולם כמובן זה אנשים שבהתנדבות ובזמנם החופשי, לא מצאנו פתרון הגיוני אחר אחרי שקיצצנו, הורדנו, צמצמנו והגדלנו פעילויות במה שאפשר.

ארז וינר: יש לנו מולנו את סוגיית הנדל"ן שלי שכשנקדם את הסדרתה היא תביא הרבה הכנסות למדרשה ותבטיח את העתיד של המדרשה.

ארז וינר: אבל בנקודת הזמן הזאת אנחנו צריכים את הסיוע של המדינה.

ארז וינר: עכשיו, אם לא היינו חברה ממשלתית, אם היינו בית ספר "שדה" מצפה רמון, הייתי זכאי לפיצוי קורונה.

ארז וינר: פה אני מבין שיש חוקים, שיש נהלים ושיש תקנים, אבל צריך למצוא גם דרך לפתור אותם.

ארז וינר: הרי בסוף, אני אומר את זה וזה אבסורד, ברור לכולנו שלא משנה זה לא ארז וינר, ולא דרור אלוני.

ארז וינר: לא ניתן למקום הזה עם ההיסטוריה, עם העבר ועם החשיבות שלו ליפול; עוד שבועיים כולם מגיעים לשם לקבר כדי לציין את יום בן גוריון ואת העצרת הממלכתית.

ארז וינר: יימצא פתרון בסוף.

ארז וינר: אנחנו רוצים שהוא יימצא בצורה מכובדת, מסודרת ושלא נדאג כל יום למחר, אלא נוכל באמת להרים את הראש טיפה.

ארז וינר: אנחנו צריכים את הסיוע שלכם, וכמובן של המחוקקים האחרים שזה בסמכותם, בגורמי המדינה כדי שנוכל לצלוח את המשבר הזה שלא ייגמר מחר בבוקר כי הקורונה לצערי, אולי אתם יודעים יותר טוב ממני, אבל בחצי שנה הקרובה.

ארז וינר: אלו הדברים, אנחנו מבקשים פה את העזרה והסיוע.

אורלי פרומן: תודה רבה, תודה ארז.

אורלי פרומן: חה"כ הילה שי-וזאן בבקשה.

הילה שי וזאן: תודה רבה כבוד היו"ר.

הילה שי וזאן: אני אומנם לא חברה בוועדה הזאת, אבל היה חשוב לי - -

אורלי פרומן: תמיד שמחים לראות גם חברי כנסת נוספים.

הילה שי וזאן: תודה, תודה.

הילה שי וזאן: היה חשוב לי באמת להגיע.

הילה שי וזאן: בסופו של דבר, המדרשה פעלה לפי רוח המדינה, שזה אומר להשאיר כמה שיותר עובדים ולא להוציא לחל"ת.

הילה שי וזאן: הם לא חרגו מהמדיניות, ולא יכול שבשל זה היא לא תפוצה.

הילה שי וזאן: בואו נקרא לבעיה בשמה.

הילה שי וזאן: בסופו של דבר לבעיה קוראים קורונה.

הילה שי וזאן: ההקדמה של הכספים כמו שעושים מול המדרשה מידי שנה, להקדים את הכספים המגיעים להם של שנה קדימה זה לא הפתרון, ובסופו של דבר, כמו שהציג פה המנכ"ל, המדרשה עשתה מה שצריך כדי להתייעל ובנתה את התוכנית.

הילה שי וזאן: יש פה מגפה שאף אחד לא התכונן אליה, ואנחנו כמדינה צריכים להביא את הפתרון.

הילה שי וזאן: יכולים להיות כמה פתרונות לעניין.

הילה שי וזאן: אפשר לבנות באופן כללי, צריך לבנות מבנה פיצויים עבור המוסדות החינוכיים.

הילה שי וזאן: אומנם ההפסדים של החברות הממשלתיות, של המוסדות החינוכיים בחברות הממשלתיות, זה לא מה שהביא אותם לחדלות פירעון, ועדיין יכול להיות שאם אנחנו ניתן מענה רוחבי זה יפתור גם את הבעיה של המדרשה.

הילה שי וזאן: אני חושבת שבאופן כללי לא סתם נאמר בנגב, יושב פה חברי לידי, בנגב ייבחן העם היהודי.

הילה שי וזאן: הם יושבים שם, מדרשת שדה בוקר היא באמת נווה-מדבר בתוך הנגב.

הילה שי וזאן: היא מושכת אליה אנשים מאוד מאוד איכותיים שמפריחים ונותנים פרנסה לתושבי האזור.

הילה שי וזאן: הסגירה של המדרשה שככה עומדת באוויר לאור המצב תביא באמת לחיסול חזונו של בן גוריון.

הילה שי וזאן: ובכלל אני חושבת שזו תעודת עניות שלנו אם לא נסייע למדרשה עכשיו, באופן מיידי, לאור הקורונה ובכלל על מנת שהיא תוכל לצאת מהמצוקה שבה היא נמצאת, בתוך מתווה שאנחנו יכולים לראות קדימה איך היא יכולה להמשיך ולהתנהל באופן שוטף, כי אני מזכירה שכרגע מול מה שהוצג לנו ומול הדברים שאני ביררתי קודם לכן ,הכל בדיעבד, וכמובן שבמצב כזה הם לא יכולים להמשיך להתנהל.

אורלי פרומן: תודה רבה לחה"כ שי- וזאן.

אורלי פרומן: חה"כ יוסף טייב בבקשה.

יוסף טייב: תודה רבה.

יוסף טייב: קודם כל אני רוצה להודות לך אורלי על היוזמה ועל הדיון.

יוסף טייב: אני שומע את הדיון ואני, אני יכול להגיד בפה מלא, מבחינתי אופציה של סגירה זה לא בא בחשבון.

יוסף טייב: אני חושב שכל חבריי פה מסכימים.

יוסף טייב: מדובר פה באבן דרך, אין אופציה כזאת - -

הילה שי וזאן: ואני אומרת שחשוב שאנחנו נדע כי אם לא נעזור להם, לשם הם יגיעו.

הילה שי וזאן: צריך להסתכל על זה בעיניים ולמצוא להם פתרון אחרת זה - -

יוסף טייב: לכן אני אומר, זה דבר שהוא לא בא בחשבון ומפה בוא נתחיל.

יוסף טייב: זה נכון שיש איזושהי בעיה טכנית הייתי קורא לה, שעצם זה שהם חברה ממשלתית ולא הוגדר פיצויים לחברות ממשלתיות, אבל אל לנו לשכוח שיש להם גם פעילות חינוכית רצינית מאוד שאין ספק שאנחנו גם רוצים לראות בפעילות הזאת בהמשך, וגם כמו שאמרו חבריי, הם נותנים גם עבודה למי שנמצא מסביב בקוטר.

יוסף טייב: אני הייתי מציע אולי, בואו ננסה לראות אם זה מול שר האוצר ואם זה מול הפקידים, ואם זה בוועדת כספים, ואנחנו צריכים לעשות את זה מהר, כי אנחנו רואים שהדבר הזה קורה.

יוסף טייב: כמובן שנכון יש תוכנית התייעלות, וצריך גם לבדוק במקביל לפיצויים איך הם ממשיכים להתייעל עם הסיפור הזה ומובילים את זה קדימה.

יוסף טייב: זאת דעתי ובכך אני אפעל.

יוסף טייב: אני חושב שאולי אנחנו צריכים כולנו לחלק כוחות ולראות איך אנחנו מובילים את זה.

אורלי פרומן: בואו נתקדם ונחזור לערן.

אורלי פרומן: משה שגיא ממשרד החינוך, סמנכ"ל בכיר ומנהל מנהל, כלכלה ותקציבים.

אורלי פרומן: להזכיר לכולם המדרשה היא תחת משרד החינוך.

 << אורח >> משה שגיא: אני רוצה לפתוח ולומר שבנושא המדרשה אני התמניתי מטעם המשרד לעבור את כל התהליך מולה בשנתיים- שלוש האחרונות.

 << אורח >> משה שגיא: ליוויתי את כל תוכנית ההתייעלות.

 << אורח >> משה שגיא: בוא נאמר, הקדשנו לזה עשרות, המדינה הקדישה, זאת אומרת אני אישית והנציגים של משרד האוצר הקדישו עשרות שעות בנושא הזה על מנת להביא לכך שהמדרשה תוכל לעמוד על רגליה אחרי תקופה מסוימת.

 << אורח >> משה שגיא: ישבנו יחד עם המדרשה, ליווינו אותה בתהליך של תוכנית ההתייעלות.

 << אורח >> משה שגיא: המדרשה הביאה בפנינו נתונים שהם היו הבסיס לתוכנית ההתייעלות ונחתמה תוכנית שהובאה לאישור וועדת הכספים של הכנסת מאחר ומדובר בחברה ממשלתית, והתוכנית הזאת למעשה פעלה במהלך 2019 והמדינה העבירה תקציבים בהתאם לתוכנית שאושרה עד החודשים האחרונים.

 << אורח >> משה שגיא: אם אני לא טועה בחודש אוגוסט האחרון, יולי-אוגוסט האחרון שהמדרשה פנתה למדינה בטענה את הטענות שהיא טענה עכשיו במצגת שהציגה.

 << אורח >> משה שגיא: אז קודם כל אני רוצה לפתוח ולומר, שהבעיה היא לא בעיה טכנית.

 << אורח >> משה שגיא: יש פה הרבה מעבר לבעיה טכנית.

 << אורח >> משה שגיא: מדובר בבעיות משפטיות.

 << אורח >> משה שגיא: בעיות משפטיות הן לא בעיות טכניות, אלא הן בעיות מהותיות.

 << אורח >> משה שגיא: זה בעיות שיוצרות חשיפות מול גופים דומים שנמצאים באותה סיטואציה של משבר הקורונה שפגע בהם, ולמעשה אין לנו שום כלי ואין בתקציב המדינה שום, אפילו לא באמצעות משרד החינוך, שום מענה לפגיעה שנובעת מהקורונה.

 << אורח >> משה שגיא: ולכן, כל תקצוב לנושא הזה של מדרשה או כל גוף אחר, זה למעשה חשיפה מול כל שאר הגופים שיש להם את אותה הבעיה.

 << אורח >> משה שגיא: זה לגבי העניין הזה של משבר הקורונה.

 << אורח >> משה שגיא: אני רוצה לחזור לעניין הזה של החזרה מהנתונים שהיוו בסיס לקביעת תוכנית ההתייעלות.

 << אורח >> משה שגיא: אני לא חושב שזה דבר רציני לבוא ולטעון אחרי שנה שהתוכנית עובדת, ושתוכנית ההתייעלות נקבעה לפי הנתונים שהוצגו על ידי הועדה.

 << אורח >> משה שגיא: זאת אומרת, לא משרד האוצר ולא משרד החינוך הטו את הנתונים האלה לשום כיוון.

 << אורח >> משה שגיא: זאת אומרת, לקחנו את הנתונים ולפי זה בנו את הבסיס של ההתייעלות.

 << אורח >> משה שגיא: לבוא אחרי שנה ולומר שהיה מצג שווא, שהיה נתונים מוטעים או לא משנה.

 << אורח >> משה שגיא: זה לא מעיד על המציאות לא של המדרשה, לא של הדירקטוריון שעמד מולנו בהצגת הדברים והמדינה נמצאת עכשיו במצב שאנחנו לא..

 << אורח >> משה שגיא: מידת האמון בנו לגבי תוכנית התייעלות חדשה שאולי תיווצר שוב סיטואציה דומה היא קיימת מבחינת המדינה.

 << אורח >> משה שגיא: זאת אומרת יש לנו חוסר אמון בעניין הזה לגבי זה שהמדינה הלכה בתום לב ועשתה תוכנית התייעלות ובנתה אותה במטרה באמת, בהכרה בערך שיש למדרשה ולהמשך הקיום שלה.

 << אורח >> משה שגיא: המדינה רואה ערך מובהק בהמשך הקיום של המדרשה עם כל הערכים שהיא מסמלת.

 << אורח >> משה שגיא: גם עכשיו אנחנו לא רואים שהנושא של פירוק המדרשה בכלל לא עומד מול עינינו.

 << אורח >> משה שגיא: אנחנו, לפחות משרד החינוך אני אגיד ואומר, שאנחנו רואים ערך עליון בהמשך קיום המדרשה עם כל המסרים החינוכיים וכל הערכים ההיסטוריים שהיא מגלמת.

 << אורח >> משה שגיא: אז אני חושב שהנושא של הפירוק מבחינת משרד החינוך לא עומד על הפרק.

 << אורח >> משה שגיא: יחד עם זאת יש פה תהליכים שלא התנהלו באופן תקין ויש לנו עכשיו בעיה.

 << אורח >> משה שגיא: אנחנו, משרד החינוך, רוצים לפתור את הבעיה אבל אין בידינו כרגע כלים או סמכות שמאפשרים לנו לפתור את הבעיה.

 << אורח >> משה שגיא: כרגע הפתרון היחיד שקיים הוא לפתוח את תוכנית ההתייעלות.

 << אורח >> משה שגיא: זה הפתרון היחיד שקיים.

 << אורח >> משה שגיא: אני לא רואה שמישהו ממשרד האוצר יבוא ויגיד שיש פתרונות אחרים.

 << אורח >> משה שגיא: לגבי פתיחת תוכנית ההתייעלות, למשרד החינוך אין סמכות.

 << אורח >> משה שגיא: הסמכות היא בידי משרד האוצר.

 << אורח >> משה שגיא: הם צריכים לקבוע אם זו הדרך שהם רואים לנגד עיניהם לפתור את הבעיה ומכאן אפשר להתקדם.

 << אורח >> משה שגיא: עכשיו זה תהליך לטווח ארוך.

 << אורח >> משה שגיא: כמובן שאם יוחלט שזה התהליך שיתקיים, צריך לקבל החלטות לטווח הקצר לאיך שהמדרשה תתקיים.

 << אורח >> משה שגיא: אלה תשובות שאני לא יודע לתת מאחר ולא מדובר בבעיה תקציבית.

 << אורח >> משה שגיא: מדובר בבעיה משפטית חשיבתית בעיקר של משרד האוצר מבחינת הסמכויות שלהם לקבל החלטות.

 << אורח >> משה שגיא: הייתי מציע שרשות החברות יגידו את דעתם איך הם מצליחים להניע פה מהלך על מנת שנוכל תחת כל ההסתייגויות שאמרתי עם כל התהליך שעבר פה במדרשה, להביא לך שהמדרשה תעמוד בכל זאת על רגליה ותוכל להתפתח בהמשך.

אורלי פרומן: תודה משה.

אורלי פרומן: תישאר איתנו בבקשה לדיון.

אורלי פרומן: הצטרף אלינו גם חה"כ גפני יו"ר ועדת הכספים, ברוך הבא.

אורלי פרומן: חה"כ מאיר כהן בבקשה.

מאיר כהן: אני רוצה להגיד משהו למשרד החינוך.

מאיר כהן: הסיבה שאתם הפסקתם את התמיכה שלכם היא ממש לא הייתה משפטית.

מאיר כהן: הסיבה הייתה כי אתם החלטתם להפסיק.

 << אורח >> משה שגיא: משפטית.

מאיר כהן: אני מצטער, אני הייתי שם ב-2018 כשהעניינים התחילו וישבתי עם האנשים הקודמים.

מאיר כהן: אני לא כל כך מכיר אותם, אבל יש כאן איזה.

מאיר כהן: .

מאיר כהן: ואני פותח סוגריים, כשמגיע שלטון חדש, עדיף להיזהר בכבודם של הקודמים ולא לייצר איזה - -

 << אורח >> משה שגיא: זה לא נוגע לשלטון.

 << אורח >> משה שגיא: בוא אני אסביר לך.

מאיר כהן: -- אני לא מדבר אלייך.

מאיר כהן: אני מדבר לקודמים.

מאיר כהן: צריכים מאוד להיזהר בכבודם של אנשים שלא נמצאים.

מאיר כהן: לא הציגו מצגות שווא וכולי.

 << אורח >> משה שגיא: לא מצג שווא, הנתונים מוטעים.

מאיר כהן: אני חוזר.

 << אורח >> משה שגיא: אני לא חושב שמישהו מתכחש לכך שהנתונים היו מוטעים.

מאיר כהן: אתה אמרת.

מאיר כהן: האנשים לא נמצאים כאן ולא יכולים להגן עליהם.

מאיר כהן: חבל.

מאיר כהן: אנחנו סה"כ תמימי דעים.

מאיר כהן: כל מי שיושב כאן, יש מול עיניו דבר אחד – שהמדרשה הטובה הזאת ואני לא סתם אומר טובה, אני מכיר אותה מאז שהייתי בן שמונה, שהמקום הטוב הזה ימשיך להתקיים.

מאיר כהן: מי שלא גר שם לא מבין מה המשמעות החינוכית, הערכית, הציונית של המדרשה.

מאיר כהן: עכשיו אני משער שאם אנחנו נתייחס למקום אך ורק כאל חברה עסקית, כל אחד מאיתנו יהיו לו אלף ואחד פתרונות.

מאיר כהן: תמכרו נכסים, תעשו את זה, תשקעו קרקעות.

מאיר כהן: לא שזה לא נכון, אבל אני לא חושב שיש עוד מדרשה ברחבי מדינת ישראל, ואני סורק את כל המדינה הזאת, שיש לה משמעות כמו המקום הזה.

מאיר כהן: כשאני מסתכל על דרור, ואני מסתכל על האנשים האלה, אני אומר שזה כבוד גדול שהם באים לטפל בדבר הזה והם ידעו לאן הם מגיעים.

מאיר כהן: לכן, אני חושב שיש שלושה דברים שחייבים לעשות: אחד, זה לשבת במסגרת וועדת הכספים ביחד עם הרב משה גפני שנמצא כאן, ואנחנו מאחלים לו בריאות ושיחזור כי הוא הלב הפועם של הכנסת הזאת, לשבת ולטכס אתו עצה מה אנחנו יכולים לעשות.

מאיר כהן: אתם חייבים לפתוח את הסכם ההתייעלות.

מאיר כהן: חבריה אני רוצה שתדעו, הבליעו את זה כאן, אבל שדה בוקר זה מפעל בנגב.

מאיר כהן: יש שם 145 עובדים, רובם הגדול מדימונה, מירוחם מהמועצה האזורית, ממצפה רמון ומהמדרשה.

מאיר כהן: אז אנחנו נלחמים בשביל מפעל של 50 עובדים רעש בכל הארץ, והנה לכם 145 עובדים שאמורים ללכת הביתה, כי אם, וזה שום דבר אישי חס ושלום משה, אבל אם משרד החינוך, ואם משרד האוצר וכן, גם משרד המשפטים, לא יבינו את מה החשיבות של המקום הזה אז אנחנו סוגרים מפעל והופכים להיות לכאלה ציניקנים שכל מה שיש לו ציונות וערכיות אנחנו מתייחסים כעוד איזה חברה שאם היא חורגת צריך לסגור אותה.

מאיר כהן: לכן אני אומר, זה תפקידנו.

מאיר כהן: אני מבין את המגבלות שלך, אני גם יודע את הרצון הטוב שלכם לעזור, אבל יחד עם זה משרד החינוך לפחות ב-2018 היה חד כמו תער.

מאיר כהן: אני הייתי שם.

מאיר כהן: אי אפשר היה לדבר והחלטתם שתוך שנה אתם מורידים את התקצוב, ואנשים שם לא יכלו לקבל משכורות.

מאיר כהן: הם הפכו לחדלי פירעון וזה יקרה בעוד חודש.

מאיר כהן: לכן ההתייחסות צריכה להיות לא שכל אחד אומר זה לא בתחומי.

מאיר כהן: איך אנחנו מצילים פנינה כזו בארץ ישראל.

מאיר כהן: תודה.

אורלי פרומן: תודה רבה חה"כ כהן.

 << אורח >> משה שגיא: אני רוצה רק שנייה רק להגיד, לא הייתה לי כוונה להציג כאילו מישהו ניסה להטעות אותנו במילה מצג שווא, אם זאת הכוונה אז אני מוחק את המילים האלה.

 << אורח >> משה שגיא: הכוונה היא שהנתונים היו מוטעים בפני הועדה ואף אחד לא מכחיש, גם עכשיו מודים שהנתונים היו מוטעים.

 << אורח >> משה שגיא: אבל אני שוב אומר, גם משרד החינוך לא רואה שום אפשרות שהמדרשה תיעלם מהמפה, זו לא הכוונה.

 << אורח >> משה שגיא: להפך, אנחנו רוצים שהמדרשה תשגשג ותבצע את הפעילות שלה ואת הערכים שעליה היא מושתת.

 << אורח >> משה שגיא: יש לנו אפילו שיחות שלי איתם, העליתי כל מיני הצעות לדרכים שיכולים להתפתח על מנת להגדיל את ההכנסות שלהם ולפתח את הפעילות שלהם.

 << אורח >> משה שגיא: זאת אומרת, אנחנו רואים חשיבות מאוד גדולה בהמשך קיומה של המדרשה ומה שהיא מסמלת.

 << אורח >> משה שגיא: שלא יהיה ספק לאף אחד --

אורלי פרומן: מה שאנחנו אומרים משה, שלאמירה הזאת שלך שהיא מאוד חשובה צריך לתת ביטוי מעשי.

אורלי פרומן: אוקיי—

 << אורח >> משה שגיא: כל הביטויים המעשיים שהמשרד יכול היה לתת, נתנו אותם עד עכשיו ואפילו יותר ממה שזהו.

 << אורח >> משה שגיא: אבל כרגע יש גבול.

 << אורח >> משה שגיא: עכשיו לגבי הפסקת התשלום שהיא לא משפטית, זה לא מדויק.

 << אורח >> משה שגיא: יש לנו דרכים להביא תקציב לגופים- או באמצעות תמיכה או באמצעות רכישה.

 << אורח >> משה שגיא: התקצוב למדרשה לא עומד באף אחת משתי הדרכים האלו.

אורלי פרומן: חה"כ גפני בבקשה.

 << אורח >> משה שגיא: כן, אני רק בקצרה.

 << אורח >> משה שגיא: אני פשוט מודה לך, אני צריך ללכת לוועדה.

 << אורח >> משה שגיא: אני שוחחתי כמה פעמים בימים האחרונים, בשבועיים האחרונים, גם עם משה שגיא וגם עם מירב קדם שהיא סגנית החשב הכללי.

 << אורח >> משה שגיא: הדברים שנאמרים יכול להיות שהם נכונים, לא בדקתי את זה.

 << אורח >> משה שגיא: חשבתי לקיים דיון בוועדה, אבל קודם כל רציתי לבדוק לאן אנחנו הולכים.

 << אורח >> משה שגיא: יכול להיות שהנתונים נכונים, לא בדקתי אותם.

 << אורח >> משה שגיא: יכול להיות שהנתונים שהם נתנו היו שגויים ובאה הנהלה חדשה ודירקטוריון חדש, יכול להיות.

 << אורח >> משה שגיא: אבל הממשלה צריכה לקבל החלטה.

 << אורח >> משה שגיא: אם היא לא רוצה את המוסד הזה, אז שהיא תגיד.

 << אורח >> משה שגיא: שהיא תבוא באומץ גם למאיר כהן, שהיא תגיד לו אנחנו לא צריכים את ה-145 עובדים.

 << אורח >> משה שגיא: אין אפשרות להחזיק אותם ושלום על ישראל.

 << אורח >> משה שגיא: הם לא אומרים את זה.

 << אורח >> משה שגיא: הם זורקים אחד על השני.

 << אורח >> משה שגיא: משרד החינוך צריך להעביר כסף, כך טוענים במשרד האוצר אצל החשב הכללי.

 << אורח >> משה שגיא: והנה משה שגיא אומר ובצדק מבחינתו, כדי לשנות את תוכנית ההבראה או לפתוח אותה צריך את משרד האוצר, לנו אין סמכות לעשות את זה.

 << אורח >> משה שגיא: אני חושב שכאן הועדה צריכה לקבל החלטה.

 << אורח >> משה שגיא: שהממשלה תעשה מעשה, היא לא יכולה להשאיר את זה ככה.

 << אורח >> משה שגיא: היא יכולה להגיד שהיא דורשת שבתוך שלושה ימים שמשרד האוצר או משרד החינוך יקבלו החלטה – מה הם עושים עם זה.

 << אורח >> משה שגיא: הם יכולים את מה שהם יכולים לעשות והם עושים מפעם לפעם ישיבות ביניהם, הם יכולים לעשות את זה בשלושה ימים ולגמור את העניין.

 << אורח >> משה שגיא: המציאות היא שצריך את המוסד הזה.

 << אורח >> משה שגיא: כמו שאתה אמרת מאיר, יש שם גם את העובדים, יש שם גם את הנושא עצמו, וצריך לקבל החלטה.

 << אורח >> משה שגיא: אם ההחלטה היא שממשיכים אז צריך לפתוח את תוכנית ההבראה, אפשר לתת מקדמה, אפשר לעשות דברים.

 << אורח >> משה שגיא: מדינה יש לה את הכוח ואת היכולת לעשות את זה.

 << אורח >> משה שגיא: אבל ממשלה ש...

 << אורח >> משה שגיא: טוב לא חשוב, אני בקואליציה.

 << אורח >> משה שגיא: תודה רבה.

אורלי פרומן: תודה רבה חה"כ גפני.

אורלי פרומן: אני חושבת שבצירוף המילים שלך ושל חה"כ כהן ביום חמישי הקרוב אמורה להתקיים ישיבה בנושא אצל משה שגיא עם החשב הכללי, עם רשות החברות וכולם.

אורלי פרומן: ראש המועצה ערן דורון חזר אלינו, שלום ערן, בבקשה.

ערן דורון: בוקר טוב.

ערן דורון: תראו מאחר ואני צריך להיכנס לאיזשהו ראיון פה בטלוויזיה, אז אני מתנצל על המהירות.

ערן דורון: אני רק אגיד דבר אחד.

ערן דורון: מדרשת שדה בוקר נפגעה מהקורונה בעקבות הסיפור של סגירת בית ספר "שדה".

ערן דורון: צריך לוודא שבכל מסגרת פתרון כזה או אחר, שזה לא יבוא על חשבון תושבי היישוב.

ערן דורון: לא בהעלאת שכר הדירה של התושבים, לא בהעלאת שכר הדירה של העסקים שמשכירים מהמדרשה את הנכסים שלהם, זאת אומרת מרכז מסחרי.

ערן דורון: שלא זה ייפגע בשום דרך שתפגע בתושבים.

ערן דורון: המדרשה יש לה נכסים, היא יודעת להתנהל, היא עכשיו בתהליך של הבראה.

ערן דורון: צריך לתת לה את זריקת המרץ הזו עכשיו בגלל ההפסדים של בית הספר "שדה" כפי שזה ניתן בתחילת הדיון.

ערן דורון: צריך לוודא רק שבאמת לא יהיה מצב שתושבי היישוב עצמו, שצריך להבין זה היישוב הכי גדול במועצה האזורית.

ערן דורון: יש שם היום כ-600 משפחות, אנחנו בתהליך של התרחבות, שאותם תושבים לא יישאו בחלק מהפתרון להכנסות התאגיד.

ערן דורון: אני מאחל בהצלחה גדולה למדרשה, אני עבדתי הרבה שנים כמנהל בית ספר "שדה" שמה.

ערן דורון: מקום יקר.

ערן דורון: יש לו הרבה מה לעשות כדי לייעל ולצאת לדרך חדשה, אני בטוח שבהנהגה הנוכחית יו"ר הדירקטוריון שאני מאוד מעריך, וגם את המנכ"ל הנוכחי, אני בטוח שהם יעשו את זה, צריך לתת להם את הזמן.

אורלי פרומן: תודה רבה ערן.

אורלי פרומן: חה"כ יוראי להב-הרצנו בבקשה, ואחר כך אני ארצה את זאב גולדבלט מהנהגת ההורים.

יוראי להב-הרצנו: כן.

יוראי להב-הרצנו: שאלת התם ששאלתי קודם – איך זה יכול להיות שאין פיצוי ממשלתי למרות שזו חברה ממשלתית.

יוראי להב-הרצנו: היא לא הייתה שאלה בעלמא, זה ליבת העניין.

יוראי להב-הרצנו: אני לא מצליח להבין גברתי יו"ר הישיבה, איך זה יכול להיות שמצד אחד יש דרישה להתייעלות, ומהצד השני עומד חידלון בגלל איזושהי תקלה מערכתית, פרוצדורלית שאי אפשר להעביר סיוע כי זאת רשות ממשלתית.

יוראי להב-הרצנו: לא ייתכן שהדרישה להתייעלות, שלפי מה שהוצג על ידי המדרשה בוצע ביתר הצטיינות, זאת אומרת שהתייעלות של חומש בוצעה בשנה, תענה בחדלות פירעון.

יוראי להב-הרצנו: זה פשוט לא יעלה על הדעת.

יוראי להב-הרצנו: לכן אני רוצה להצטרף לדברים החשובים גם של חה"כ גפני וגם של חה"כ כהן בכך שאו שתמצא פרוצדורה שתאפשר העברת פיצוי או שיפוי על התהליך החשוב שהמדרשה עשתה, או לפתוח את תהליך ההתייעלות באופן כזה שיאפשר למדרשה הזאת להמשיך לפעול.

יוראי להב-הרצנו: זה לא ביזנס כמו שנאמר פה על ידי חה"כ מאיר כהן, מדובר במפעל ערכי שהוא בעל חשיבות עצומה להמשך החזון הציוני, להתיישבות שלנו בנגב, לאופן שבו אנחנו בוחנים את המשימה שלשמה כולנו התכנסנו פה מכל קצוות תבל.

יוראי להב-הרצנו: לכן, הסיעה המשמעותית והחשובה של אנשי החינוך המצוינים שפועלים במדרשה, מוכרחה להסתיים.

יוראי להב-הרצנו: אני מצפה שהמדינה תפתור את הדיסוננס הבאמת מזעזע הזה שמצד אחד דורשים מרשות כלשהי, רשות ממשלתית על אחת כמה וכמה, לבצע התייעלות, היא עומדת בה בהצטיינות, ומהעבר השני מחכה לה חדלון פירעון.

יוראי להב-הרצנו: זה פשוט לא יעלה על הדעת.

יוראי להב-הרצנו: לכן אני קורא לך גברתי יו"ר לסכם את הדיון בקריאה חד משמעית וברורה שהדבר הזה ימצא את פתרונו, בין אם בפתיחה של תוכנית ההתייעלות ובין אם זה פתרון של הפרוצדורה שתאפשר הזרמת כספים מיידית ותאפשר למדרשה הזאת להמשיך ולפעול.

יוראי להב-הרצנו: זה פשוט לא יעלה על הדעת.

אורלי פרומן: תודה רבה חה"כ להב-הרצנו.

אורלי פרומן: זאב גולדבלט מהנהגת ההורים, בבקשה זאב.

זאב גולדבלט: קודם כל שלום, תודה רבה ליו"ר הוועדה חה"כ אורלי פרומן וכמובן לדרור אלוני מנכ"ל המדרשה וידיד וותיק, ולכל חברי הוועדה.

זאב גולדבלט: במסגרת מגפת הקורונה, למעשה משילה מעצמה מדינת ישראל וממשלת ישראל כולה את כל ערכיה ומחויבותה.

זאב גולדבלט: אתמול התבשרנו על ידי ראש הממשלה שהמדינה בוחרת לא ליישם חינוך חובה כי אין כסף למשל בכיתות א' כי הוציאו אותו לטובת דברים אחרים.

זאב גולדבלט: כעת בדיון הזה אנחנו רואים שהמדינה בעיניים פקוחות מתנערת ממוסד חינוכי שהוקם ביוזמת אבי האומה, ושוב בטענה שאין כסף או שאין פרוצדורה לתמוך במוסד מפואר זה כי זה חושף את המדינה לכל מיני תביעות אחרות.

זאב גולדבלט: אני מזכיר, זה מוסד שנמצא בפריפריה שבפריפריה הגיאוגרפית, אבל גם לחנך מדינה כולה במסגרת הפנימייה.

זאב גולדבלט: כמו שהמדינה יודעת ברשות מקומית שפושטת רגל למשל, או נכנסת למצב כלכלי קשה, למנות ועדה קרועה, תמצאו גם במקרה הזה פתרון שלא יסגור את המדרשה.

זאב גולדבלט: במילה אחרת, זה פשוט בושה איך שזה מתנהל.

זאב גולדבלט: אני קורא לממשלת ישראל להתעורר ולהבין שעתיד המדינה תלוי בחינוך, ומדרשת שדה בוקר הינה מיקרו-קוסמוס של מערכת החינוך כולה.

זאב גולדבלט: תנו עדיפות לעתיד.

זאב גולדבלט: תנו עדיפות לחינוך כי החינוך זה העתיד של כל המדינה.

זאב גולדבלט: תודה רבה.

אורלי פרומן: רשות החברות, יאיר איידר בבקשה.

 << אורח >> יאיר אידר: כן, אז עוד הפעם אני דיברתי איתך גם אתמול בטלפון.

 << אורח >> יאיר אידר: הנושא הזה פחות קשור לרשות החברות.

 << אורח >> יאיר אידר: כלומר, יש פה עניין שצריך לקבל החלטה.

 << אורח >> יאיר אידר: הממשלה, משרד החינוך או אגף תקציבים, האם הם רוצים לתקצב את החברה הממשלתית או שלא.

 << אורח >> יאיר אידר: זו החלטה.

 << אורח >> יאיר אידר: החברות הממשלתיות כולן נפגעו בצורה כזו או אחרת, חלקן יותר חלקן פחות, מקורונה והייתה החלטה של הממשלה שעד עכשיו שלא מפצים חברות ממשלתיות.

 << אורח >> יאיר אידר: פה צריכה להתקבל החלטה של משרד החינוך בעיקר או של אגף תקציבים האם מעוניינים לתקצב את ההחלטה.

 << אורח >> יאיר אידר: לגבי הסכם ההתייעלות, באמת צריך פה את החשב הכללי שייתן פה את הדעת.

 << אורח >> יאיר אידר: הוא חתום על ההסכם שאושר לפי דעתי על ידי ועדת הכספים בשנה האחרונה.

 << אורח >> יאיר אידר: זהו בגדול.

 << אורח >> יאיר אידר: רק חשוב לציין שהחברה "שדה בוקר" היא חברה ממשלתית, התאגדה כחברה ממשלתית ביחד עם עמותת "יד בן-גוריון" שזו עמותה פרטית.

 << אורח >> יאיר אידר: אנחנו מחזיקים בערך ב-60% והם יש להם 40% אחזקה.

 << אורח >> יאיר אידר: החברה כמובן כפופה לחוק החברות וחוק החברות הממשלתיות על כל המשמעויות הנובעות מכך.

אורלי פרומן: יאיר, אני מבינה את מה שאתה אומר אבל בכל זאת אתם צלע ליד משרד החינוך שזה משרד האם של המדרשה, החשב הכללי שנותן את שירותיו בתחום הכספי ואתם.

אורלי פרומן: בכל זאת הייתה פה אמירה מאוד ברורה גם של משרד החינוך של משה שגיא, גם של החברים שאת המפעל הזה אי אפשר להפסיק.

אורלי פרומן: זאת אומרת, יש פה חשיבות לאומית הרבה מעבר, אמר פה חה"כ הרצנו על החזון הציוני, על ההתיישבות בנגב, על המיקום.

אורלי פרומן: תכף נשמע מאנשים שעובדים שם.

אורלי פרומן: כך שלמשקל שלכם, גם אם אתם רק הרגולטור של חברה ממשלתית, למשקל שלכם, לסיוע שלכם ולדחיפה שלכם יש חשיבות, כמו גם משרד החינוך והחשכ"ל.

אורלי פרומן: יש פה שילוב של שלושת הגופים האלה שצריכים להחליט ביחד שעושים הכל, מוצאים את כל הפתרונות.

אורלי פרומן: הדרך הכי קלה, ואני לא אומרת את זה דווקא כרגע אלייך, אבל הדרך הכי קלה זה להגיד אוקיי יש תוכנית התייעלות – אי אפשר לפתוח.

אורלי פרומן: אני יודעת מניסיוני שאפשר הכל.

אורלי פרומן: אפשר לפתוח תוכנית הבראה, אפשר לפתוח תוכניות התייעלות, אפשר הכל אם רוצים לאור נסיבות שכולנו חיים, הקורונה שנכנסה ולאור הנסיבות האחרות, וגם יודעים איך לחשק את זה כך שזה לא יהיה תקדים לעוד שנה או לעוד שנתיים.

אורלי פרומן: צריכה להיות פה נחישות בעיניי, שאת המפעל הזה לא סוגרים ולכן היה לי חשוב שתשתתף פה בדיון כי אתם צלע בעניין.

אורלי פרומן: בכל זאת אתם רשות החברות הממשלתיות וזאת חברה ממשלתית.

 << אורח >> יאיר אידר: אני רק אגיד משהו, אם אפשר רק להשלים.

אורלי פרומן: כן יאיר.

 << אורח >> יאיר אידר: עוד הפעם, אני חושב שיש פה שני דיונים שהם קצת מקבילים והם לאו דווקא קשורים אחד לשני.

 << אורח >> יאיר אידר: יש תוכנית התייעלות וצריך לראות אם הוא עומד בה או לא עומד בה, ויש את הפגיעה כתוצאה מהקורונה שהיא הפגיעה שהוא מדבר עליה שמביאה אותו כמובן לבעיה הכספית שכנראה בה צריך לטפל.

 << אורח >> יאיר אידר: תוכנית ההתייעלות זה סיפור אחר, אני לא בטוח שחייבים לפתוח אותה.

 << אורח >> יאיר אידר: עוד פעם אני יכול להבין את העמדה של החשב הכללי, הם לא פה אבל הם צריכים להגיד את זה, אבל אם צריך לטפל בנושא של הפגיעה של הקורונה, אז באמת זה דיון אחר לחלוטין.

 << אורח >> יאיר אידר: ברור שכשחתמו על תוכנית ההתייעלות לא הייתה קורונה.

 << אורח >> יאיר אידר: צריך להבין אם צריך פה פיצוי או לא.

 << אורח >> יאיר אידר: כמובן עוד הפעם אני אומר - -

אורלי פרומן: אנחנו מדברים על שני התהליכים.

 << אורח >> יאיר אידר: -- אם המוסד הזה מאוד מאוד חשוב, המדינה בזמנו החליטה לעשות בזמנו שותפות עם גוף פרטי בעבר.

 << אורח >> יאיר אידר: אם זה מאוד מאוד חשוב כמובן המדינה תמיד יכולה לקחת את זה על עצמה ולנהל את זה בעצמה, אבל זה ממש החלטה של משרד החינוך.

 << אורח >> יאיר אידר: יכול להיות שאין ברירה.

 << אורח >> יאיר אידר: אני לא יודע, עוד פעם זה תלוי בממשלה אם אפשר להחליט.

 << אורח >> יאיר אידר: עוד פעם, הממשלה צריכה להחליט האם היא עושה פיצוי עבור פגיעה בקורונה או לא.

 << אורח >> יאיר אידר: אנחנו באמת עושים את הדיונים, אנחנו מערבים גם את המדרשה וגם את המשרדים הרלוונטיים, אנחנו נמצאים בכל הדיונים ואני מקווה שנמצא פתרון.

אורלי פרומן: כן, אכן יש פה שני נושאים.

אורלי פרומן: אחד בטווח המיידי ממש של נזקי הקורונה ואחד לטווח הבינוני-ארוך על קיומה של המדרשה.

אורלי פרומן: בבקשה חה"כ הרצנו.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה לך על הדברים.

יוראי להב-הרצנו: אני צעיר חברי הכנסת, אין לי הרבה ניסיון בחברות ממשלתיות כמו שיש ליו"ר הועדה שמנכלה משרד וניהלה הרבה מאוד גופים ממשלתיים בחייה.

יוראי להב-הרצנו: אני לא מצליח להבין את ההיגיון הפשוט בתהליך שהמדרשה עברה.

יוראי להב-הרצנו: מצד אחד דורשים ממנה התייעלות בתוכנית חומש, היא עושה את כל תוכנית החומש של ההתייעלות בשנה, ובסוף התהליך היא עומדת בפני חדות פירעון.

יוראי להב-הרצנו: את התהליך הזה של זה אני לא מבין, ואני אשמח אם תוכל להבהיר לי או לסבר את אוזנינו באיך זה אמור לעבוד, כי בסופו של תהליך התייעלות יש הבטחה שלטונית של רשות החברות הממשלתיות או של איזה שהיא רשות בכך שאותו גוף שמבצע את ההתייעלות בהצלחה יוכל להמשיך ולפעול.

יוראי להב-הרצנו: למול התהליך הזה יש עוד משתנה שנקרא קורונה שהוריד על ברכיה הרבה מאוד חברות ממשלתיות בהן גם את מדרשת בן גוריון.

יוראי להב-הרצנו: אז תסביר לי אתה את ההיגיון, את התכלית, את הרעיון המסתדר של תהליך ההתייעלות אם בסופו יש חרב שעומדת מעל ראשה של הרשות בהינתן זה שהיא עומדת בתהליך ההתייעלות, לא רק עומדת אלא עומדת בהצטיינות מואצת.

יוראי להב-הרצנו: אני לא הבנתי.

 << אורח >> יאיר אידר: אתה פונה אליי?

יוראי להב-הרצנו: ודאי שאני פונה אליך.

יוראי להב-הרצנו: אתה מרשות החברות הממשלתיות.

 << אורח >> יאיר אידר: כן, אז אני אגיד עוד הפעם.

 << אורח >> יאיר אידר: מי שחתום כמובן על ההסכם זה החשב הכללי, אבל כמו שאמרתי אלה שני תהליכים מקבילים ואתה משלב ביניהם ואין קשר ביניהם.

 << אורח >> יאיר אידר: יש תוכנית התייעלות שהוא צריך לעמוד בה ואם הוא היה עומד בה הוא היה צריך להיות מאוזן.

 << אורח >> יאיר אידר: יש לו את הפגיעה כתוצאה מהקורונה שקרתה ללא קשר לתהליך ההתייעלות.

 << אורח >> יאיר אידר: אם הוא היה עושה תהליך התייעלות או לא היה עושה תהליך התייעלות עדיין הייתה לו פגיעה מהקורונה, וזו הטענה שלו.

 << אורח >> יאיר אידר: מנגד, חשוב לציין שחברה ממשלתית צריכה לפעול על פי הכללים של חוק החברות הממשלתיות וחוק החברות, והוא היה צריך לחשוב רק לטובת החברה ולא לטובת שום שיקולים אחרים.

 << אורח >> יאיר אידר: זה מה שהוא היה צריך לחשוב.

 << אורח >> יאיר אידר: פה בא גם החשב הכללי וגם משרד החינוך, הם לא פה אבל וחבל שהם לא פה כבוד היו"ר - -

אורלי פרומן: לא, מירב כן פה.

אורלי פרומן: היא תכף עולה.

 << אורח >> יאיר אידר: אבל אחת הבעיות שכביכול בניגוד לחברות ממשלתיות אחרות שיש גם חברות חינוך אחרות, כפרי נוער אחרים שהוציאו עובדים לחל"ת ופעלו כדי לצמצם כמה שיותר את ההוצאות ופה זה לא קרה.

 << אורח >> יאיר אידר: פה לא הוציאו חל"ת, המשיכו להעסיק אותם במשרה מלאה כזו או אחרת, אני לא נכנס כרגע לנתונים, וזו בעיה מצד שני ואז מגיעים לאיזושהי סיטואציה שרגע כן נוצר.

 << אורח >> יאיר אידר: עכשיו זה לא קשור לתוכנית ההתייעלות, כאילו יש איזשהו ערבוב בין הדברים, אבל זה לא קשור.

 << אורח >> יאיר אידר: יש תוכנית התייעלות –

אורלי פרומן: אנחנו לא מערבבים, אנחנו יודעים שיש פה שני נושאים.

אורלי פרומן: גם הציגו את מאוד ברור במצגת.

 << אורח >> יאיר אידר: לא, אני מסביר.

 << אורח >> יאיר אידר: הוא הציג את זה כאילו איך תוכנית התייעלות ואיך הוא נכנס לגירעון.

 << אורח >> יאיר אידר: זה לא קשור.

 << אורח >> יאיר אידר: קרה מה שקרה עם הקורונה, גם אם הייתה התייעלות וגם אם לא הייתה התייעלות זה לא רלוונטי, הוא עדיין נכנס לבור התקציבי הזה כתוצאה מהקורונה עם כל המשמעויות, אני לא נכנס כרגע מי אשם.

 << אורח >> יאיר אידר: צריך לעשות את ההפרדה הזאת.

אורלי פרומן: אנחנו עושים את ההפרדה הזו וזה ברור לנו.

אורלי פרומן: תודה רבה יאיר.

אורלי פרומן: נמצאת איתנו מירב קדם סגנית הבכירה לחשב הכללי.

אורלי פרומן: רמ"ד ערכים צה"ל, רס"ן משה בנימין אתה איתנו?

רס"ן משה בינימין: אני איתכם, שלום.

אורלי פרומן: שלום.

יוראי להב-הרצנו: אתה יכול להסביר מה זה רמ"ד ערכים לפני שאתה מתחיל להתייחס לדיון?

רס"ן משה בינימין: כן, אז אנחנו עוסקים בכל התחום של הטמעת ערכים בצה"ל.

רס"ן משה בינימין: רוח צה"ל –

יוראי להב-הרצנו: אתה חלק מחיל חינוך כאילו?

רס"ן משה בינימין: נכון.

רס"ן משה בינימין: החיבור בין שמיים וארץ.

רס"ן משה בינימין: גם חיבור מעשי גם חיבור רעיוני.

רס"ן משה בינימין: לא יודע אם ראיתם אנחנו מוציאים עכשיו מורשות קרב במבט ערכי.

רס"ן משה בינימין: זה תחום מאוד מאוד רחב, עוסק גם בבחירה בחיים ומיגור תופעת הסמים בצבא.

אורלי פרומן: מעולה, יש לך תפקיד מעניין.

רס"ן משה בינימין: כן.

רס"ן משה בינימין: מאוד.

אורלי פרומן: אז קדימה, משה מה יש לך לתרום לנו לנושא של מדרשת שדה בוקר.

אורלי פרומן: בבקשה.

רס"ן משה בינימין: המדרשה היא שותפה מרכזית שלנו בתחום סדרות החינוך.

רס"ן משה בינימין: אני מתעלם כרגע מתקופת הקורונה, אבל בשנה רגילה עשרות אלפי חיילים, יותר נכון אלפי חיילים בגזרה הזו בנגב צועדים במה שנקרא במשעולי הגזרה ומכירים גם היכרות דרך הרגליים את הארץ, והמשכן של יחידת ההסברה "נגב" נמצאת במדרשה.

רס"ן משה בינימין: היא שותפה מרכזית שלנו לתהליכים חינוכיים במרחב.

רס"ן משה בינימין: אני חייב להגיד אפילו ברמה האישית, אני הייתי מפקד בסיס גדנ"ע בשדה בוקר, ושיתוף הפעולה עם המדרשה בהיבטים של נוער והמבט הציוני מטקסים ומחיבור למורשתו של בן גוריון, אנחנו כמובן רואים במדרשה מרכז משמעותי ואנחנו כמובן נשמח שהיא תמשיך להתקיים ותיתן מענה ערכי לחיילי צה"ל גם בעתיד.

אורלי פרומן: תודה רבה.

אורלי פרומן: בוגרת בית הספר ואמא תלמידים פרופ' נגה קרונפלד-שור, את איתנו נגה?

פרופ' נגה קרונפלד-שור: האמת שכל מה שנאמר פה לגבי המדרשה הוא נכון ואני בסך הכל רק רוצה קצת לתמוך ולתת נקודת מבט אישית.

פרופ' נגה קרונפלד-שור: אני בוגרת מחזור ד' כבית הספר רק הוקם.

פרופ' נגה קרונפלד-שור: אחותי למדה 17 שנים אחרי.

פרופ' נגה קרונפלד-שור: יש לי שני ילדים בוגרים ושני ילדים שנמצאים כרגע בבית הספר בכיתות ט' ויב'.

פרופ' נגה קרונפלד-שור: אני פרופ' באוניברסיטת תל-אביב ואני נתקלת בבוגרים של המדרשה בתור סטודנטים.

פרופ' נגה קרונפלד-שור: דבר עיקרי שאני רוצה להגיד שמדובר פה במוסד חינוכי באמת יוצא דופן שמשרת ילדים מכל רחבי הארץ ובכל מיני רמות סוציו-אקונומיות.

פרופ' נגה קרונפלד-שור: אנחנו מדברים המון על חינוך משמעותי ואני חושבת שזה מקום שמבצע חינוך משמעותי בצורה באמת יוצאת דופן וזה לא נמדד בהישגים של התלמידים בבגרות, למרות שהם טובים, אלא איפה נמצאים הבוגרים של בית הספר היום ואני חושבת שבאיזה שהיא צורה בית הספר מצליח לגרום לבוגרים שלו, להנחיל להם חינוך שמביא למיצוי יכולות, אחריות, תרומה לחברה.

פרופ' נגה קרונפלד-שור: תכונות שאנחנו רוצים להנחיל לילדים שלנו ולגרום להם להיות לאזרחים יותר טובים.

פרופ' נגה קרונפלד-שור: הבוגרים נמצאים בכל מיני צמתים של קבלת החלטות, הרבה מאוד חברי סגל, הרבה מאוד רופאים, הרבה מאוד בוגרים הקימו עמותות לטובת הציבור בכיוונים שונים.

פרופ' נגה קרונפלד-שור: אני חושבת שזה מוסד שצריך ללמוד ממנו ולשכפל אותו, ולא לסגור אותו, בדיוק ההפך.

פרופ' נגה קרונפלד-שור: כל הזמן, כל השנים, אני באמת מלווה כבר 40 שנה את בית הספר, כל השנים הוא נמצא על סף סכנת סגירה ואני חושבת שהמשבר הזה לא רק שצריך לפתור אותו, אלא זו הזדמנות לייצב את המוסד הזה ולגרום לזה שהוא יהיה בר קיימא לאורך זמן ולא יידרש כל פעם לתוכניות של ייצוב, שיקום וסכנת סגירה.

פרופ' נגה קרונפלד-שור: תודה.

אורלי פרומן: תודה, תודה רבה פרופ' שור.

אורלי פרומן: יו"ר מועצת התלמידים שירה קידר.

אורלי פרומן: את איתנו שירה?

אורלי פרומן: בבקשה.

אורלי פרומן: ספרי לנו באיזו כיתה את, מאיפה את בארץ.

שירה קיידר: אני בכיתה יב', אני לומדת בתיכון לחינוך סביבתי, אבל אני גם גרה במדרשה אז זה שני העולמות.

שירה קיידר: אני לא כל כך יודעת מה עוד לספר.

אורלי פרומן: למה ביקשת להיות חלק מהדיון?

יוראי להב-הרצנו: באיזה מגמות את?

שירה קיידר: אז אצלנו בתיכון, אנחנו התיכון לחינוך סביבתי וכל התלמידים מחויבים ללמוד 5 יח' לימודי סביבה, אז אני לומדת 5 יח' לימודי סביבה.

שירה קיידר: בנוסף אני גם מגבירה 5 יח' פיזיקה.

יוראי להב-הרצנו: או אה.

שירה קיידר: כן.

שירה קיידר: אני חושבת שלקחת חלק בדיון הזה זה חשוב מאוד גם בתור תושבת המדרשה, ואני גם חלק מהתיכון הזה והוא מאוד מאוד חשוב לי.

שירה קיידר: אמא שלי למדה בו, סבתא שלי הייתה מורה בו וניהלה אותו, שנה דוד שלי למד בו ואבא שלי.

שירה קיידר: זה חלק מאוד מאוד גדול גם מהמשפחה שלי וגם מהחיים.

שירה קיידר: אני חושבת שיש בו משהו נורא מיוחד שאין בבתי ספר אחרים.

שירה קיידר: אני חושבת שכל הדיון הזה הוא מאוד נכון, כל מה שאמרתם הוא מאוד נכון על זה שזה בנגב, שזה פיתוח של הנגב כמו שבן גוריון רצה וזה מימוש החזון.

שירה קיידר: אבל אני חושבת שיחד עם זה התיכון הזה נותן לתלמידים שלו ערכים שאני לא יודעת לגבי בתי ספר אחרים, אבל משיחות שלי אני חושבת שהתלמידים בו מקבלים הרבה יותר אחריות, ממש לומדים לפעול למען הדברים שחשובים להם ולנסות להשפיע כמה שיותר אם זה דרך ועדות בית ספרית, הכל.

שירה קיידר: לדוגמה מועצת תלמידים שאנחנו מאוד מאוד פעילים בכל מה שקורה.

שירה קיידר: לתלמידים מאוד חשוב מה שקורה סביבם, אני לא יודעת לגבי בתי ספר אחרים כי לא למדתי אף פעם בבית ספר אחר, אבל אני חושבת שיש בזה משהו מאוד יפה כמו שנגה אמרה.

שירה קיידר: חוץ מזה, דרך הלמידה היא מאוד מאוד מיוחדת.

שירה קיידר: אם זה סדנאות בית-ספריות, למידה בשטח, למידה על הסביבה.

שירה קיידר: זה לא משהו שאני יודעת כמה הוא קורה בבתי ספר אחרים.

אורלי פרומן: יפה.

אורלי פרומן: זכית.

אורלי פרומן: תודה רבה והמון הצלחה בשנה האחרונה.

אורלי פרומן: חברים לצערי נציגת החשכ"ל לא נמצאת.

אורלי פרומן: אני רואה את זה בחומרה שלא הגיע נציג של החשכ"ל למרות שרון יודעת שהם רצים בין הועדות כרגע, כיוון שהם חוליה מאוד מאוד משמעותית בתוך התהליך הזה.

אורלי פרומן: אני רואה את זה בחומרה רבה.

אורלי פרומן: דורון, ארז, משה שגיא, בואו תגידו דברים לקראת סיום לפני שאני אסכם.

דרור אלוני: ברשות

דרור אלוני: כם אני אומר את דבריי.

דרור אלוני: קודם כל אני רוצה באמת חה"כ פרומן להודות לך מאוד על הדיון הזה.

דרור אלוני: התרגשתי מאוד מאוד לשם הדברים שנאמרו גם על ידי חברי הכנסת, גם על ידי נציג צה"ל, גם על ידי נגה שאני מכיר אותה עוד מילדותה ואני חושב שאני הגעתי לכאן עם תחושת הגשמה אמיתית.

דרור אלוני: אני כבר נושא אחריי חוויות ניהוליות מאוד מאוד ממושכות.

דרור אלוני: הייתי הרבה שנים בצבא, ניהלתי בית ספר תיכון גדול והייתי ראש רשות מקומית.

דרור אלוני: אתרים כל כך מאתגרים כמו שאני מוצא כאן

דרור אלוני: לא מצאתי באף אחד מהתפקידים הקודמים שלי ויש בכך מבחינתי הגשמה אמיתית של החזון הציוני וכמובן חזון בן גוריון.

דרור אלוני: אני בטוח שנמצא דרך בסיכומו של דבר לקיים את המדרשה.

דרור אלוני: אני רק מתחנן, אל תוציאו לנו את הנשמה בדרך.

דרור אלוני: שלא נגיע לעבודה בלי אוויר.

דרור אלוני: זה מה שקורה כרגע.

דרור אלוני: אני יודע שיש את היכולת לקבל החלטות אחרות, אני יודע שיש את המנגנונים.

דרור אלוני: אנא חבריי, עובדי המדינה, תמצאו את המנגנון כדי לפתור את הסוגייה הזו.

דרור אלוני: אנחנו כרגע, יש לנו 370 תלמידים בפנימייה.

דרור אלוני: הם פועלים, הם כאן הם לא בבית.

דרור אלוני: יש לנו קרוב ל-100 חניכים במכינה הקדם צבאית הם כאן.

דרור אלוני: הם מתנדבים ביום ולומדים בלילה.

דרור אלוני: תאפשרו לנו להמשיך לקיים את המפעל הציוני החינוכי המאוד חשוב הזה.

דרור אלוני: אנחנו מתחייבים לעמוד בכל תהליך שיידרש על מנת להיות יעילים.

דרור אלוני: ועד העובדים שלנו מחויב ומגויס לתהליך הזה.

דרור אלוני: הם איתנו ביחד, אבל הם כל הזמן חשים שפת לחמם עומד להתרסק.

דרור אלוני: אז אני חוזר ומודה לכם, תנו לנו לעבוד, תנו לנו לעשות את הפעילות, ואם אתם חושבים שאתם יכולים להתערב ולהועיל לנו נבוא אליכם, נתייעץ בכם, תנו לנו את העצות הנכונות ונצא ביחד לדרך חדשה.

דרור אלוני: תודה רבה.

אורלי פרומן: תודה.

אורלי פרומן: ארז אתה רוצה עוד להוסיף משהו?

אורלי פרומן: משה שגיא?

 << אורח >> משה שגיא: אני יכול רק לציין שביום חמישי הקרוב אמורה להיות פגישה של המדינה יחד עם המדרשה.

 << אורח >> משה שגיא: נשמע גם מהאוצר, מה תהיה העמדה שלו לגבי מה שעומד על הפרק ולפי זה נדע איך מתקדמים בנושא הזה.

 << אורח >> משה שגיא: אני כולי תקווה שנמצא פתרון להמשך קיום המדרשה ונקווה לטוב.

אורלי פרומן: אנחנו סומכים עלייך משה.

אורלי פרומן: זה בידך.

אורלי פרומן: מניסיוני איתך אתה יודע לעשות גם את הבלתי אפשרי.

אורלי פרומן: טוב חברים, אני רוצה לסיכום תודה רבה, אלא אם כן יש עוד מישהו שרוצה לומר עוד משהו לטובת העניין.

יואב דוניץ: אני אשמח.

יואב דוניץ: שמי יואב דוניץ אני יו"ר ועד ההורים בבית הספר.

יואב דוניץ: אני אהיה מאוד קצר, אני חושב שהדברים שנאמרו עומדים ומדברים בשם עצמם.

יואב דוניץ: אני רק אומר שני דברים.

יואב דוניץ: אחד, לא יכולתי להתעלם מהפער שיש בין ההבנה של הדרג הפוליטי לחשיבות של המוסד הזה, הבנה מאוד עמוקה ואני מודה מאוד מרגשת ומרשימה, ומצד שני הפקידות שאני מאוד מעריך כמי שמכיר אותם היטב שמצביעה על הקושי.

יואב דוניץ: אני חושב שהפער הזה הוא פער שצריך לעשות מאמץ אמיתי סוף סוף לסגור אותו.

יואב דוניץ: ולמה אני אומר סוף סוף?

יואב דוניץ: כיוון שאני מכיר את המדרשה הזאת הרבה מאוד שנים ולפחות בשני עשורים שאני, שניים וחצי עשורים, שבהם אני עומד על דעתי ככה בצורה יותר חדה וברורה, יש תמיד איזה צקצוק שפתיים כשמדברים על מצבה של מדרשת שדה בוקר.

יואב דוניץ: על הפער שבין החזון והאספירציות שלה, לבין היכולת שלה לממש, הכלים שנותנים לה על מנת לממש.

יואב דוניץ: המדרשה היא באמת גוף מופלא, אמיתי.

יואב דוניץ: כל כמה שנים יש איזשהו "ריטואל" שבה מצבה העגום עולה לוועדת החינוך של הכנסת וכבוד היו"ר אני מאוד מתרשם גם מהדרך וגם מהתכנים שבחרת להציג ולהביא בפני האנשים, ולתת לאנשים לדבר.

יואב דוניץ: בתוך זה רק לומר, מדרשת שדה בוקר לא יכולה להמשיך להיתפס כסוג של עול בירוקרטי באיזשהו אופן.

יואב דוניץ: מדובר באמת במוסד חינוכי מפואר שעוד עלילות רבות נכונו לו אם יתנו לו לדבר, אם יתנו לארגון הזה לעבוד.

יואב דוניץ: אני חייב לומר, יש מנכ"ל שהוא באמת, לא ראיתי מסירות כזו כבר הרבה מאוד שנים, מסירות שמגובה ביכולות, בתשוקה, בהבנה מאוד מהירה במה שקורה.

יואב דוניץ: תנו למערכת הזאת לעוף.

יואב דוניץ: היא לא משקולת, היא לא אבן ריחיים לצווארו של אף אחד.

יואב דוניץ: היא פשוט שחיית חמדה אמיתית שצריך לתת לה לחיות וכל כך הרבה דברים עוד יכולה לעשות במרחב הישראלי של קיימות, של מנהיגות, של תיירות ושל דרך ארץ שכל כך חסרה לנו.

יואב דוניץ: אז באמת בהתרגשות מאוד גדולה אני אומר כמי שגם ילדיו מתחנכים פה, וגם אני בוגר התיכון לחינוך סביבתי והורי הקימו את המדרשה, צריך להגיד גם את זה, מאוד מאוד כדאי להתחיל לתפוס את הדברים כפי שהם, ולא להתבלבל מאיזה עכירות שיש על העדשה מכיוונה של הבירוקרטיה, ושוב, אני לא מזלזל חלילה בבירוקרטיה, אבל יש מהות ואסור שהמהות תוכפף לבירוקרטיה.

יואב דוניץ: הפוך.

אורלי פרומן: תודה רבה יואב.

אורלי פרומן: חברים אני רוצה לסיכום קודם כל להודות לכל המשתתפים ולומר כמה דברים בקצרה.

אורלי פרומן: אין ספק שיש פה תמימות דעים בוודאי בקרב חברי הכנסת שלקחו חלק בדיון, וגם בקרב אנשי המקצוע ובוודאי משרד החינוך, על חשיבות המדרשה.

אורלי פרומן: זה נכס.

אורלי פרומן: בואו חברים, זה נכס.

אורלי פרומן: זה מפעל חשוב להמשך החזון הציוני, להתיישבות שלנו בנגב, אנחנו נאמר את זה מספר פעמים, זו ציונות בלי מרכאות, אמיתית, ומי שבוחרים להגיע לשם חלקם הגדול מתוך שליחות אמיתית.

אורלי פרומן: אני לא מתייחסת לזה כמובן מאליו.

אורלי פרומן: אני חושבת שאם זו רוח הדברים ונציג משרד החינוך, משה, אמר את זה יותר מפעם אחת, שהמשרד לא ייתן למדרשה להיסגר, אז אני רוצה להוסיף על זה כאומה אנחנו צריכים להבטיח את קיומה של מדרשת שדה בוקר והתקיימותה כמו שנאמר פה.

אורלי פרומן: זאת הזדמנות פז שיש צוות מקצועי כל כך איכותי לייצב את המוסד הזה ולגרום לו שהוא יחייה לאורך זמן בלי כל פעם התערבויות.

אורלי פרומן: זאת אומרת, תוכנית התייעלות הם אמרו את זה לבד, עד כדי התנתקות מתקצוב המדינה, אבל זה ייקח את הזמן שלו.

אורלי פרומן: והתקופה האחרונה, ואני לא מערבבת, אני יודעת להבדיל בין תוכנית ההתייעלות לבין משבר הקורונה, אבל כאשר אתה בתוכנית התייעלות נופלת עלייך גם המכה הכלכלית והפסד הכנסות התיירות כשתיירות פנים היא אחד ממקורות ההכנסה המרכזיים, אז אי אפשר שלא להתייחס לשני התהליכים האלה גם ביחד וגם לחוד.

אורלי פרומן: בנוסף, יש 145 עובדים שזה מקור פרנסתם והם עושים עבודתם נאמנה.

אורלי פרומן: הם מחזיקים את המפעל הזה לאורך שנים ואנחנו רוצים שיחיה לאורך שנים בטוב בלי להגיע כל פעם למסדרונות משרדי הממשלה ולהתחנן על חייו.

אורלי פרומן: מניסיוני עם הרבה עבודה של משרדי ממשלה, אין מצב כזה של אי אפשר.

אורלי פרומן: אין מצב של אי אפשר.

אורלי פרומן: יש דברים נהוגים, יש נהלים, אין מצב של אי אפשר.

אורלי פרומן: צריך פה להפעיל, להתוודע על הנתונים, תדרשו את כל מה שצריך.

אורלי פרומן: תעשו את זה כדת וכדין על פי כל מה שצריך, אבל תמיד יש פתרונות יצירתיים כאלו ואחרים, וכן צריך למצוא את המנגנון למציאת פתרון ייחודי, יצירתי לחברה ממשלתית כפי שהוצגה פה עם מנהיגיה שהביעו נכונות גדולה וכבר עשו מעשים ונכנסו לתוך תהליך ההתייעלות.

אורלי פרומן: הם עשו בשנה אחת את מה שהיה צפוי להיעשות במהלך חמש השנים.

אורלי פרומן: אני קוראת לעמיתי אנשי המקצוע, גם במשרד החינוך, גם במשרד האוצר ובחשכ"ל ורשות החברות.

אורלי פרומן: אתם יושבים יחד ביום חמישי הקרוב.

אורלי פרומן: זאת המשימה, המשימה היא למצוא פתרון כדי להבטיח את המשך קיומה בטוב של מדרשת שדה בוקר.

אורלי פרומן: אנחנו סומכים עליכם עם הניסיון של כל אחד מכם שתמצאו את הפתרון היצירתי והנכון, ואיך אמר פה דרור בצדק?

אורלי פרומן: אל תגרמו לי לזחול על ארבע.

אורלי פרומן: הדברים נאמרים, הנתונים ישנם, העובדות תדרשו את כל מה שאתם צריכים כדי להבטיח את התוכנית הזאת שתדברו עליה ותמשיכו את קיום המדרשה.

מאיר כהן: דרור רק צריך להבין שכאתה עושה מעשה ציוני בנגב, אתה כנראה כן צריך להיגרר על ארבע.

אורלי פרומן: שמעת דרור מה אמר לך חה"כ מאיר כהן?

אורלי פרומן: בכל אופן הוא עושה את זה במסירות השכם והערב, אבל בואו אנחנו יודעים איך לפעמים אפשר למשוך תהליכים ואיך אפשר להחליט שמוצאים פתרון ומגייסים את כל הרעיונות הטובים.

אורלי פרומן: כמו שאמר פה חה"כ גפני, אנחנו יודעים שביום חמישי ישנה ישיבה.

אורלי פרומן: אנחנו מצפים שתציגו לנו את הפתרון אחרי הישיבה ביום חמישי, והיה ונדרש ולא יימצא פתרון, אנחנו נבקש דיון בוועדת כספים כדי להביא את זה לידי סיום, אבל אני חושבת שאתם לא זקוקים לעוד דיון.

אורלי פרומן: התמונה ברורה, אתם תעשו את שלכם.

אורלי פרומן: אני חושבת שמשרד החינוך, משה שגיא –

מאיר כהן: זה לא יהיה פשוט כל כך.

אורלי פרומן: אני יודעת שזה לא יהיה פשוט כל כך –

מאיר כהן: כי הם תמיד מדברים, יש פטנט בכדי לתקוע דברים כאלה – השלכות רוחב.

אורלי פרומן: השלכות רוחב.

אורלי פרומן: בסדר.

מאיר כהן: נתמודד עם השלכות הרוחב.

אורלי פרומן: מאיר גם אתה וגם אני היינו במשרד ממשלתי ואנחנו יודעים להתמודד עם השלכות רוחב, וגם עם תקדימים.

אורלי פרומן: בסופו של דבר לכל מקרה מתייחסים לגופו.

אורלי פרומן: ככה אני התייחסתי כשנדרשתי לבעיות סבוכות וקשות.

אורלי פרומן: אין מצב שאין פתרון.

אורלי פרומן: אם חשוב לכולנו המשך קיומה בכבוד של מדרשת שדה בוקר בנגב, וחשוב לנו מאוד המשך הקיום, אז יימצא גם הפתרון.

אורלי פרומן: לפני שאני סוגרת אתה רוצה להגיד משהו?

מאיר כהן: לא.

אורלי פרומן: אוקיי.

אורלי פרומן: אז תודה רבה לכולם ואנחנו מחכים לשמוע את תוצאות הישיבה ביום חמישי ואנחנו מקווים שלפחות תייצרו מתווה לפתרון.

אורלי פרומן: תודה רבה.