ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 23, פרוטוקול מספר 68, 2020-10-26 12:00

דוד ביטן: אני מתכבד לפתוח את הישיבה לציון יום העלייה בכנסת בהשתתפות חיילים בודדים ומפקדיהם.

דוד ביטן: לפני זה, שרת הקליטה שבבוקר קיבלה בנמל התעופה עולים מאוקראינה ולא יכלה להשתתף איתנו בבוקר – לפני שאני מתחיל את הנושא של החיילים הבודדים – אני מבקש מהשרה להתייחס ליום העלייה וכל מה שקשור לכך.

פנינה תמנו: אדוני יושב-ראש הוועדה, ראשית זה שבוע חגיגי ויום חגיגי, אני מברכת על השותפות, על העשייה שלך.

פנינה תמנו: זו הזדמנות לומר את זה כי כבר צברנו קילומטראז' מסוים בחמשת החודשים האחרונים ותענוג גדול לעבוד עם הוועדה, עם המנהלת, איתך.

פנינה תמנו: אני מודה לך - -

דוד ביטן: תענוג גם לעבוד איתך.

פנינה תמנו: - - וכמובן, יושב-ראש הסוכנות היהודית, יצחק הרצוג, שותף מלא-מלא מה שנקרא, של משרד העלייה והקליטה.

פנינה תמנו: חברי הכנסת, נבחרי הציבור שנמצאים כאן ונותנים באמת ייצוג נהדר לנושאים של העלייה והקליטה.

פנינה תמנו: מנכ"ל משרדי, מר חביב קצב, כל הנציגים השונים, ארגונים נכבדים, אנחנו שמחים שאנחנו כאן ביחד כדי לתת זרקור על נושא העלייה והקליטה.

פנינה תמנו: נתחיל עם המשפט שאמר חוזה המדינה תיאודור הרצל: אין בעולם אדם חזק או עשיר שיוכל להסיע עם מארץ אל ארץ – רק רעיון יחולל זאת.

פנינה תמנו: אכן לרעיון המדינה כוח כזה.

פנינה תמנו: במשך כל ליל גלותם הארוך לא חדלו היהודים מלחלום את חלומם, חלום המלכות: לשנה הבאה בירושלים – כך קראנו בכל הדורות.

פנינה תמנו: עתה הגיעה השעה להראות כי בידנו להפוך את החלום לרעיון בהיר כצוהריים.

פנינה תמנו: ובאמת וכפי שהרצל הגדיר את זה בצורה המיטבית – אי אפשר להזיז עם ממקום למקום.

פנינה תמנו: אבל רעיון, אמונה, כן יכולים לעשות זאת.

פנינה תמנו: ואני חושבת שאני גם, כמישהי שעלתה במבצע משה, ואני תמיד אומרת: כמה תמימות היתה להורים שלנו, או יותר נכון אמונה בשביל שקהילה תקום כאיש אחד ותתחיל ללכת.

פנינה תמנו: לא בעידן של פלאפונים ולא בעידן של מחשבים ואינטרנט.

פנינה תמנו: פשוט כי יש אמונה גדולה ורצון גדול להגשים את חלום ירוסלם.

פנינה תמנו: וכך גם מכל יתר המדינות, יתר הקהילות, במבצעים מפוארים, בים, ביבשה ובאוויר.

פנינה תמנו: נציג סרטון שמשרד העלייה והקליטה הפיק לפני כשנתיים לציון 50 שנה להקמתו של המשרד, עם השינויים המתחייבים.

פנינה תמנו: (הקרנת סרטון)

פנינה תמנו: אכן טוב להיות בבית.

פנינה תמנו: אתן סקירה קצרה ואז תוכל לתת את המקום לאנשים עצמם שלשמם אנחנו התכנסנו כאן.

פנינה תמנו: הממשלה ה-35 שמה לה כאחד מאבני היסוד, מקווי היסוד, אחד הסעיפים, סעיף 7 לקווי היסוד: לשים דגש על נושא העלייה והקליטה, לפעול נחרצות להגברת העלייה מכל ארצות תבל, ולקליטתם המוצלחת של העולים.

פנינה תמנו: מבחינתי ההצהרה הזאת, היא הייתה הצהרה של אות הפתיחה של ממשלת ישראל שזה נושא חשוב מאוד וששמים את זה על סדר היום.

פנינה תמנו: ואני יכולה לומר לך, אדוני היושב-ראש, ולכל השותפים כאן, שהממשלה לפחות – אני חושבת שכמעט כל ישיבה, נושא העלייה והקליטה עולה בממשלה ואני שמחה על כך שיש התעניינות, לא רק בממשלה, גם בכנסת כמו שאמרתי.

פנינה תמנו: אני חושבת שאנחנו נמצאים בתקופה של שעת רצון שאנחנו יכולים לקדם ביתר שאת את הנושא הזה ולהביא אותו כמה מדרגות מעלה.

פנינה תמנו: בשנתיים האחרונות עלו למעלה מ-50,000 עולים חדשים.

פנינה תמנו: כאשר צריך לומר ביושר, הפיק והשיא היה בשנת 2019: 35,000 עולים חדשים.

פנינה תמנו: השנה אנחנו נמצאים על מעל 15,000 עולים.

פנינה תמנו: אני מאוד מקווה שאנחנו נסיים עם 20,000 עולים.

פנינה תמנו: זה בלי התושבים החוזרים, וזה לאור המגבלות של מדיניות שמיים פתוחים בארץ ובחו"ל, יותר נכון, שמיים סגורים עם הנושא של הקורונה.

פנינה תמנו: בארץ לא סגרנו בשום פנים ואופן את נושא העלייה והקליטה.

פנינה תמנו: היו אתגרים מסוימים בסגר הראשון.

פנינה תמנו: נכנסתי לתפקיד, הייתה לנו ישיבה עם הסוכנות היהודית, עם המשרדים הרלוונטיים, עם נפש בנפש, עם כול הגורמים, כדי להסיר חסמים.

פנינה תמנו: אני יכולה לומר שצעדנו כמה צעדים קדימה והסרנו חסמים.

פנינה תמנו: גם הגלובל סנטר עובד בצורה הרבה יותר טובה.

פנינה תמנו: הרבה מאוד דברים נעשים בזום.

פנינה תמנו: אנחנו כל הזמן משתפרים.

פנינה תמנו: איפה שאנחנו נראה שיש חסמים וצריך את המעורבות שלנו – אנחנו ממשיכים.

פנינה תמנו: כמובן שאתם גם בוועדה מכירים את החסמים ואיפה אנחנו כן מצליחים להשתפר.

פנינה תמנו: תמונת המצב: צריך להבין שמרבית העולים הם בגילאי 18 עד 35.

פנינה תמנו: העליות הן עליות צעירות.

פנינה תמנו: זאת אומרת שגם אם יכולת ההשתלבות היא הרבה יותר גבוהה – מה שאומר שאנחנו צריכים גם לשים את הפוקוס על יכולות השתלבות בתעסוקה.

פנינה תמנו: זה אחד הדברים שהלכנו בהם יד ביד בהשגת התקציב, במיוחד לאור אתגר הקורונה של הבאת 80 מיליון שקלים.

פנינה תמנו: מחד להרחיב את סל הקליטה ולתת מענקים ייחודיים, ומעבר לכך תוכנית ב-42 מיליון שקלים שכול המיקוד שלה הוא על התעסוקה.

פנינה תמנו: אנחנו נמצאים בעבודה אינטנסיבית מאוד כדי שיהיה מימוש, בסוף זה לשנת 2020, אם נצטרך לשריין כספים ל-2021 – נעשה את זה.

פנינה תמנו: בתקווה שיהיה כבר תקציב מדינה לשנת 2021 למען הסדר הטוב ופעילותם התקינה של משרדי הממשלה.

פנינה תמנו: פילוח מקצועות העולים בשנתיים האחרונות מבחינת המקצועות החופשיים: 41% מהנדסים שזה בהחלט יפה; 14% רופאים – בשנתיים האחרונות עלו 1,400 רופאים שזה מספר מקסים.

דוד ביטן: רק שאין להם תקנים.

דוד ביטן: מסכנים.

פנינה תמנו: מה?

דוד ביטן: הם צריכים תקנים.

פנינה תמנו: הרבה מאוד משתלבים בתוך בתי החולים, בשירות הבריאות.

פנינה תמנו: אשמח שתבדקו לי כמה אחוז מהם משולבים כדי שאני אוכל לתת מענה ליושב-ראש על הנושא הזה.

פנינה תמנו: 14% מורים; 11% עורכי דין; אומנים; אחיות; רואי חשבון.

פנינה תמנו: היתר אלה כמובן מקצועות אחרים.

פנינה תמנו: דיברנו הרבה על הגידול בביקוש לעלייה לישראל.

פנינה תמנו: רואים קפיצה במאות אחוזים.

פנינה תמנו: כרגע, ביקשתי להביא לידי ביטוי ומימוש של המדיניות שלי בכול מה שקשור לאופק ישראל.

פנינה תמנו: מפת השליחים – ראינו שחסרים לנו שליחים באמריקה הלטינית, בצרפת, בארה"ב.

פנינה תמנו: זה יבוא לידי ביטוי בתקופה הקרובה.

פנינה תמנו: יש מפתח שזה דבר ראשון גודל האוכלוסייה היהודית, הביקושים שהולכים וגדלים ובהתאם לזה אני רוצה לראות את מפת השליחים.

פנינה תמנו: ואני מביאה לידי מימוש את החזון הזה.

פנינה תמנו: ברגע שנראה את המפה החדשה, נצטרך לעשות כאן דיון.

פנינה תמנו: האתגר, כמו שאמרתי, בתקופה הזאת זה להתאים את השירותים של משרד העלייה והקליטה לתקופת הקורונה כך שאנחנו הולכים וצועדים יותר לכיוון של שירותים מקוונים: הנפקות תעודות הזהות בנתב"ג, לתת את סל הקליטה המוגדל במזומן בנתב"ג, הסעה למלוניות בידוד, מעקב אחרי התפעול שם.

פנינה תמנו: יש בחור נהדר ששכחתי את שמו שנמצא במלונית דן פנורמה.

פנינה תמנו: << דובר >> יוסף טייב (ש"ס): << דובר >> אולג.

יצחק הרצוג: אולג דוחין, עובד - - - הסוכנות.

פנינה תמנו: נכון.

פנינה תמנו: יחד עם פיקוד העורף ומשרד העלייה והקליטה, אנחנו רואים תפעול יוצא מן הכלל.

פנינה תמנו: תאמין לי, הגעתי לשם, אמרתי: זה ארץ ישראל היפה – שכולם יתפקדו כך ואנחנו על הגל.

פנינה תמנו: דיברנו על תוכנית סיוע כלכלי.

פנינה תמנו: כשנכנסתי לתפקיד נתתי בהתחלה 500 שקלים עקב הקורונה, כדי לעשות תיקון.

פנינה תמנו: האפליה שנוצרה היא שהם לא קיבלו את המענק הראשוני שחולק לכל האזרחים.

פנינה תמנו: לאחר מכן, ביקשנו להגדיל את הקצבה מ-750 ל-1,500.

פנינה תמנו: ולפני החגים, אני יכולה לבשר לכם שהעולים החדשים הנזקקים קיבלו בין 2,000 שקלים ל-8,000 שקלים שהגיעו אליהם לחשבון, כדי לוודא שבתקופת החגים ובכלל הם מחזיקים את הראש שלהם מעל פני המים מבחינה כלכלית.

פנינה תמנו: וכול מה שנצטרך אנחנו נמשיך עוד לתת: הכשרות, הסבה, השמות תעסוקתיות.

פנינה תמנו: כרגע אנחנו חושבים לחלק מחשבים לילדים עולים.

פנינה תמנו: מי שרוצה להיות שותף מוזמן לפנות למשרדי.

פנינה תמנו: אנחנו בדיוק מגבשים את תוכנית הזו.

פנינה תמנו: בנוסף, אני נמצאת בתהליך מתקדם יחד עם המנכ"ל לבניית מוקד ייעודי לסיוע נפשי לעולים חדשים בתקופה הזאת.

פנינה תמנו: לצערי, משרד הבריאות אמנם שם תקציבים עבור סיוע נפשי בתקופה הזאת.

דוד ביטן: את יודעת שהורידו את התקציב לער"ן שמטפלת בזה.

יוסף טייב: זה לא עובד.

דוד ביטן: הם קיבלו פחות תקציב משנה קודמת.

פנינה תמנו: נכון.

פנינה תמנו: יש בעיה בהעברת התקציבים.

דוד ביטן: אנחנו צריכים לטפל בזה.

דוד ביטן: זה אחד הנושאים לטיפולנו.

פנינה תמנו: יתרה מכך, גילנו שלא קופות החולים ולצערי גם לא ער"ן – כשאתה מרים את הטלפון – כלום ושום דבר.

פנינה תמנו: יש לי שיטה, אני אומרת לצוות הנאמן שלי: תרימו טלפון לער"ן, תרימו טלפון לקופות, יגידו לכם: אמהרית, רוסית וכולי.

פנינה תמנו: אני מבקשת ממך עכשיו להגיע – לא הצליחו להגיע לשום שירות.

פנינה תמנו: העיקר בטלפון אומרים: לחץ 7, תלחץ פה, תלחץ שם, לשפה הזאת תלחץ כך.

פנינה תמנו: הרמתי טלפון ודיברתי עם השר, הרמנו טלפון לראש המערך של כל מה שקשור לטיפול נפשי, סיוע נפשי או איך שקוראים למערך הזה.

פנינה תמנו: אני יכולה לומר לך שהצבענו על הליקויים – אני לא מחכה להם.

דוד ביטן: ער"ן היו פה ואמרו שלא רק שלא קיבלו תוספת תקציב – הורידו להם.

יוסף טייב: הגשתי שאילתה בנושא.

פנינה תמנו: הבעיה הייתה עם ער"ן.

פנינה תמנו: תראו, אני נפגשתי איתו, נפגשתי עם דוד.

פנינה תמנו: איך קוראים לו?

שלומית אבינח: דוד קורן.

דוד ביטן: אנחנו חייבים לעשות ישיבה על הדבר הזה.

פנינה תמנו: לא טעיתי.

פנינה תמנו: נפגשתי שבוע שעבר עם דוד.

פנינה תמנו: איש נהדר, וער"ן יוצאים מן הכלל.

יצחק הרצוג: הוא צדיק ענק.

יצחק הרצוג: מה שהוא עושה זה מפעל חיים עצום.

פנינה תמנו: חד משמעית.

פנינה תמנו: מצילים נפשות יום יום.

פנינה תמנו: אבל הוא אומר לי בכנות: הסיפור של העולים החדשים מצריך התייחסות ייחודית עם מתן תקציבים ייחודיים.

פנינה תמנו: וזה לא יכול להיות בהתנדבות.

פנינה תמנו: אני גם לא רוצה שהעולים החדשים יתנדבו, גם כך הם קורסים.

דוד ביטן: הוא אמר את זה פה בישיבה.

פנינה תמנו: יפה מאוד.

פנינה תמנו: אז הייתה לי פגישה איתו, כפי שאתה רואה אני לא מחכה לאף אחד, אנחנו נשים על זה כסף.

פנינה תמנו: אני לא מחכה, לא למשרד הבריאות, לא לאף אחד.

פנינה תמנו: אנחנו נקים מוקד שייתן מענה נפשי.

פנינה תמנו: לא יכול להיות מצב שישנם משרדים שלטעמי שוכחים שהם אזרחים.

פנינה תמנו: הם אזרחי מדינת ישראל.

פנינה תמנו: לא עושים להם טובה על הדרך.

דוד ביטן: צודקת במאה אחוז.

פנינה תמנו: בואו נתקדם.

פנינה תמנו: מתקני הדיור הוא אחד האתגרים החשובים ואני שמחה מאוד שאנחנו נותנים שם שרות מיטבי בתקופת הקורונה.

פנינה תמנו: זה מקבצי הדיור: למעלה מ-13,000 קשישים וזה לא מובן מאליו.

פנינה תמנו: הרבה מאוד מהדיור המוגן יכולים לבוא וללמוד איך אנחנו מתפעלים את הדבר הזה.

פנינה תמנו: במרכזי הקליטה היו לנו התפרצויות.

פנינה תמנו: למשל כמו באיבים.

פנינה תמנו: ביקשתי לעשות תחקיר מדוע שם דווקא יש התפרצות חוזרת ונשנית.

פנינה תמנו: הסוכנות היהודית נמצאים גם בתמונה, אנחנו צריכים להיות עם יד על הדופק בסיפור של הגנה על הבריאות שלהם.

פנינה תמנו: אתמול הגשתי את תוכנית החומש.

פנינה תמנו: חבריי חברי הכנסת היקרים, יש לכם עותק מודפס על השולחן.

פנינה תמנו: בעמוד 35 אתם יכולים לראות את שלל התוכניות.

פנינה תמנו: מה שבבולד זה התוכניות החדשות שאנחנו מייעדים.

פנינה תמנו: מה שלא בבולד אלו תוכניות קיימות שאנחנו רוצים להרחיב.

פנינה תמנו: המדינה צריכה לשים תקציב על זה.

פנינה תמנו: הממשלה צריכה לשים תקציב.

פנינה תמנו: אני לא עושה להם הנחות – גם אומר את זה יושב-ראש הסוכנות, גם אתה אומר את זה.

פנינה תמנו: בסוף אפשר להגיד: אוהבים עלייה וקליטה, אבל אם לא יהיה פה כסף תוספתי עם ראייה הוליסטית לחמש השנים הקרובות, הרצינות שלנו תימדד בכך.

פנינה תמנו: ואני מתכוונת לחזור על זה השכם וערב.

פנינה תמנו: אדלג על אבני דרך ביישום תוכנית החומש.

פנינה תמנו: אתה יודע שביצענו כמה פעולות: גם אישרנו את התחלת העלייה מאתיופיה, את ההתחלה של המתווה: 2,000 שיגיעו בעזרת השם, אנחנו מקווים בקצב מהיר לישראל.

פנינה תמנו: אתמול אישרנו עוד עלייה שאני לא יכולה לפרט אותה למרות שחשפו כבר בתוך הוועדה.

פנינה תמנו: משרד החוץ ביקש שלא נחשוף על העלייה הייחודית הזאת.

דוד ביטן: לא אמרו לנו.

פנינה תמנו: אז אני אומרת את זה עכשיו.

פנינה תמנו: ראינו את זה דרך המסכים במשרדי.

פנינה תמנו: אסור לחשוף את זה.

דוד ביטן: אבל חשפנו כבר.

פנינה תמנו: הבאנו אתמול להארכה גם של תוכנית אופק ישראלי חדש.

פנינה תמנו: כמובן אתמול אישרנו גם את אופק ישראלי – המשך הפעילות.

פנינה תמנו: מתן מענקי הדיור לעולים יוצאי אתיופיה הנמצאים במרכזי הקליטה.

פנינה תמנו: זה נושא כבד מאוד שצריך לטפל בו, כי היום אם אתה נותן מענקים שאי אפשר לקנות איתם שום דבר – האנשים האלה יישארו במרכזי הקליטה.

פנינה תמנו: יש לנו 1,750 שלא עוזבים את המרכזים.

שלומית אבינח: אין המשך לתוכנית.

דוד ביטן: דיברתי עם האוצר.

דוד ביטן: הם מכניסים את המשכנתא שמקבלים, את ההלוואה, לתוך התקציב.

דוד ביטן: התקציב צריך להיות חמישה מיליון שקל ובמקום זה הוא מיליארד וחצי.

דוד ביטן: זאת הסיבה שאי אפשר להעלות.

דוד ביטן: הם אומרים: החוק מחייב.

דוד ביטן: אמרתי להם: תקנו את החוק.

פנינה תמנו: לא נעים לי להגיד לך - - -

דוד ביטן: תביאו את זה במקום חוק פשוט.

דוד ביטן: אני עוד לא שמעתי הלוואה מבנק למשכנתאות שצריך להכניס את זה לתקציב המדינה.

דוד ביטן: הרי הם מחזירים את זה.

פנינה תמנו: אין ספק שמדובר פה באפליה בשיטת התיקצוב.

פנינה תמנו: אני אומרת להם את זה בפרצוף, מה שנקרא.

פנינה תמנו: טוב שלא מתקצבים גם את המצבות על הקברים שלנו.

פנינה תמנו: אני אומרת לעצמי: בטח תקצבו גם את זה שאני יושבת כאן איתך.

פנינה תמנו: זה בלתי אפשרי.

פנינה תמנו: הדבר הזה מגוחך.

פנינה תמנו: צריך לחשוב איך אנחנו משנים את הדבר הזה בלי לפגוע בזכויות של העולים אחר כך, בגלל זה אנחנו נמצאים בשיטת הסלמי.

פנינה תמנו: אמרתי את זה בישיבת הממשלה: לא יכול להיות שאת הממתינים מאתיופיה מביאים בשיטת הסלמי.

דוד ביטן: רק שתהיי בעניינים, בדיון שעשינו עד עכשיו יש לנו רק 70 שמות.

פנינה תמנו: זה מביש.

פנינה תמנו: בעזרת השם אנחנו נעקוב ונקווה שהקצב יעלה, כך אני מעודכנת ממנכ"ל משרדי שהוא בקשר צמוד ויש לנו גם ועדת מעקב.

פנינה תמנו: אני שמחה על כך שאתם גם עושים את המעקב שלכם.

פנינה תמנו: נקודות אור של העולים החדשים: 6,152 רופאים בעשור האחרון.

פנינה תמנו: במצגת לכבוד 50 השנה ראינו את הנתונים.

פנינה תמנו: 10,000 מורים ומורות.

פנינה תמנו: 1,734 מדענים עולים שכרגע אנחנו מסייעים להם בשלל תוכניות – בין אם זה שפירא, קמ"ע א', קמ"ע ב'.

פנינה תמנו: 19,400 מהנדסים עולים שהפכו את ישראל לאומת הסטארט אפ.

פנינה תמנו: 42,700 ילדים פתחו את תחילת השנה.

פנינה תמנו: זה מקסים וזה אחד הנושאים שאני רוצה שתסייעו גם בוועדה.

פנינה תמנו: בהחרגת הילדים העולים החדשים – העלתה זאת חברת הכנסת מיכל קוטלר וונש – על הנושא הזה שצריך לתת את היכולת ללמוד בקבוצות קטנות לפני שהתלמידים האחרים חוזרים.

פנינה תמנו: כדי שנוכל לצמצם את הפערים.

פנינה תמנו: 5,540 סטודנטים שאנחנו נותנים להם סיוע ומלגת לימודים.

פנינה תמנו: 4,550 חיילים שאנחנו גאים בהם.

פנינה תמנו: גם בתקופת הקורונה הגיעו לפה הרבה מאוד חיילים.

פנינה תמנו: כולם תותחים, כולם ציוניים שאוהבים אותנו.

פנינה תמנו: תודה רבה אדוני היושב-ראש.

שלומית אבינח: כולם בזום.

דוד ביטן: אנחנו נאפשר ליושב-ראש הסוכנות לומר מספר דברים יחד עם השרה.

דוד ביטן: אחר כך נעבור לנושא של החיילים הבודדים.

יצחק הרצוג: קודם כל אני חושב שזה רגע חשוב ומרגש מאד.

יצחק הרצוג: הכנסת מקדישה יום שלם, כשאנחנו על סיפו של גל עלייה, כפי שציינה השרה.

יצחק הרצוג: אני מאוד מודה לשרה על מה שהיא הציגה כאן.

יצחק הרצוג: רק אספר לכם שהיום יש את העצרת הכללית של הפדרציות היהודיות בצפון אמריקה ה-JA.

יצחק הרצוג: העצרת תשודר באמצעים דיגיטליים.

יצחק הרצוג: ניהלתי שיחה עם עידן רייכל.

יצחק הרצוג: הוא שאל אותי: תגיד, מה היה הרגע הכי מרגש שלך בשנתיים האחרונות כיושב-ראש הסוכנות?

יצחק הרצוג: ואמרתי לו: כשעמדתי על מדרגות המטוס שהגיע מאתיופיה יחד עם השרה לקליטת עלייה פנינה תמנו שאטה שהייתה ילדה בת ארבע כשעלתה ארצה.

יצחק הרצוג: וזה ישודר היום בכל רחבי העם היהודי וארה"ב.

פנינה תמנו: תודה רבה.

יצחק הרצוג: אני רוצה לברך את השרה שאני מעריך מאוד.

שלומית אבינח: אנחנו מחר מציינים את זה גם במסגרת הפדרציות היהודיות.

יצחק הרצוג: אני חושב שזה דבר מדהים שאנחנו כאן כולנו עוסקים באחד הדברים שאני קורא להם מטאפיזיים.

יצחק הרצוג: כלומר, משהו רוחני עמוק מאוד.

יצחק הרצוג: זה לא משהו שהוא רק פשטני.

יצחק הרצוג: קיבוץ גלויות זה דבר שהוא מנוע עצום בעם היהודי והחיבור שלו למדינת ישראל ולארץ ישראל.

יצחק הרצוג: אני רוצה להודות לשרה, למנכ"ל משרדה.

יצחק הרצוג: אנחנו עובדים באופן צמוד מאוד.

יצחק הרצוג: הצוות שלי בראשות שי פלבר, אנחנו עובדים צמוד מאוד.

פנינה תמנו: אנחנו רואים את שי.

יצחק הרצוג: כן, היא חושבת לעיתים שהיא יושבת-ראש הסוכנות גם, אבל אנחנו נסלח לה על זה.

יצחק הרצוג: ומאחל לכולנו בהצלחה וגם לחיילים היקרים.

פנינה תמנו: בוז'י היקר, חברי משכבר הימים, גם כשהיינו בכנסת, אנחנו היינו מאלה שהגענו לוועדה.

יצחק הרצוג: אגב, כראש אופוזיציה העדפתי להיות פה חבר ועדה ולא בוועדת החוץ והביטחון.

יצחק הרצוג: זה היה תקדים היסטורי.

פנינה תמנו: נכון.

פנינה תמנו: שעל כך אגב, אנחנו נמדדים.

פנינה תמנו: שבוע שעבר, רגע מרגש שלי, שהגעתי לארכיון המדינה.

פנינה תמנו: כי סוף סוף חושפים מסמכים ממבצע משה.

פנינה תמנו: גם של המוסד, גם התכתבויות של הממשלה.

פנינה תמנו: לקראת הסוף לקחו אותי טיפה יותר אחורה, לשנות ה-50.

פנינה תמנו: וסיפרו לי על פועלו של יצחק בן צבי, הנשיא השני, על העלייה מאתיופיה.

פנינה תמנו: ואז רואים את המכתב שהוא שלח לסבך הרב הרצוג.

יצחק הרצוג: הסבא שלי הרב הרצוג, אכן קבע בפסק הלכה בתשי"ד 1954 על הכרה ביהדותם של הפלאשים, באותה עת, יהודי אתיופיה.

דוד ביטן: כל הכבוד.

יצחק הרצוג: הרב עובדיה יוסף התבסס בפסיקתו בדיוק על פסק ההלכה הזה.

דוד ביטן: והוא אימץ את זה.

יצחק הרצוג: ופסק ההלכה הזה תלוי על הקיר במטבחנו וכולם ראו אותו.

דוד ביטן: תודה רבה.

דוד ביטן: אני רוצה לפתוח את הישיבה שקשורה לחיילים בודדים ומפקדים.

דוד ביטן: אני צריך לעדכן אתכם בשני דברים.

דוד ביטן: ראשית, היום פנינו לרמטכ"ל ולמיכאל ביטון השר במשרד הביטחון, על מנת שיאפשרו לחיילים הבודדים להמשיך ולהישאר בצבא בתקופת הקורונה.

דוד ביטן: עשו את זה בסגר הראשון, בסגר השני מתמהמהים בעניין הזה.

דוד ביטן: לכן היום פנינו לשניהם על מנת שזה יקרה.

דוד ביטן: זה מאפשר להם לקבל את הסיוע החודשי, את המגורים, כלכלה וכול הדברים מסביב.

דוד ביטן: דבר שני, ביקשנו להשוות בהרבה דברים בין החיילים הבודדים לבין בנות שירות לאומי בודדות.

פנינה תמנו: חשוב מאוד.

דוד ביטן: יש לזה עלות תקציבית.

דוד ביטן: אני חושב שהצלחתי לסגור את העניין.

דוד ביטן: נקבל כנראה את הבשורה על כך עוד השבוע ונוכל להצהיר על זה שיש תקציב להשוואת התנאים ביניהם.

דוד ביטן: אני רוצה לפני שאני מבקש מהחיילים לומר דברים בזום.

דוד ביטן: אני רוצה שיושב-ראש ועדת המשנה לענייו חיילים בודדים בשירות ובשחרור יאמר מספר דברים.

דוד ביטן: בבקשה, אלכס קושניר.

אלכס קושניר: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, אדוני המנכ"ל, איזה כיף לראות חברה ממשרד הקליטה שמטפלים בחיילים הבודדים.

אלכס קושניר: אני חייב להגיד שהמשרד תמיד ראה בעניין החיילים הבודדים את אחת המשימות החשובות שלו.

אלכס קושניר: אני יודע ומכיר את הנפשות הפועלות, אנשים שדוחפים כל הזמן לעניין הזה, כל הזמן לנסות ולשפר ולראות איך משפרים את התנאים שלהם.

אלכס קושניר: יחד עם זאת אני חייב לומר כי בזכותך אדוני היושב-ראש, ברגע שנתת לי את ההזדמנות לעסוק בחיילים הבודדים נתקלתי גם באוכלוסיות הנוספות של החיילים הבודדים.

אלכס קושניר: אוכלוסיות שלא נתקלתי בהן מתוקף תפקידי כשהייתי מנכ"ל משרד הקליטה.

אלכס קושניר: יש הרבה מאוד סרבול ויש הרבה מאוד בלגן.

אלכס קושניר: יש הרבה מאוד גורמים חוץ ממשלתיים שמנסים להחליף את הממשלה ולעשות פעילות מבורכת מאוד עבור החיילים הבודדים, אבל אני חושב שמי שצריך לעשות את זה קודם כל ובראש ובראשונה זאת הממשלה.

אלכס קושניר: כדי שהדבר הזה יקרה צריך להיות חוק.

אלכס קושניר: ולכן יזמתי – לא לבד, עם קואליציית החייל הבודד שזה ארגון אזרחי – והגשתי את חוק החיילים הבודדים.

אלכס קושניר: אני שמח מאוד שיש - -

פנינה תמנו: נפגשנו גם איתם.

אלכס קושניר: - - חברי כנסת מהקואליציה ומהאופוזיציה שהצטרפו ליוזמת החקיקה הזו.

אלכס קושניר: אני יודע שחברי כנסת מהליכוד, אדוני היושב-ראש, הגישו חוק מאוד דומה לזה.

אלכס קושניר: לכן אני אופטימי שאם יש קונצנזוס בקואליציה ובאופוזיציה שהחוק הזה יכול לעבור – אני קורא לכל חברי הכנסת שנמצאים פה וגם לך גברתי השרה, בוועדת השרים לחקיקה לכשהיא תתכנס, מתי שהיא תתכנס, לנסות לדחוף את הסוגיה הזו.

אלכס קושניר: יש הרבה פה מאוד גורמים והרבה מאוד אנשים טובים שמנסים לסייע לחיילים הבודדים, אבל התחושה היא שהמדינה והממשלה שמה את הנושא הזה בצד.

פנינה תמנו: אני לא כל כך מסכימה עם האמירה הזו.

אלכס קושניר: לכן אני חושב - - -

פנינה תמנו: כי אחר כך ייתן לנו סקירה סמנכ"ל המשרד, אנחנו עושים, אבל אני מסכימה איתך - -

דוד ביטן: עושים.

דוד ביטן: לא מספיק, אבל עושים.

פנינה תמנו: - - שתמיד צריך לבדוק מה אפשר לעשות יותר.

פנינה תמנו: נפגשתי עם הקואליציה ואנחנו נראה מה כל מה שאנחנו יכולים לעשות יותר.

פנינה תמנו: זה גם חלק מהמדיניות שלי.

פנינה תמנו: הם בבת עיני החיילים הבודדים.

אלכס קושניר: פנינה, אני ואת מבינים דבר או שניים בעלייה.

אלכס קושניר: אני חייב לומר שחייל בודד כשהוא משתחרר מהצבא, הוא כאילו עושה עלייה פעם נוספת.

פנינה תמנו: נכון.

פנינה תמנו: הוא לבד.

אלכס קושניר: ולכן הסיוע שהוא צריך לקבל אמור לכלול גם מענקי הסתגלות, גם סיוע בשכר דירה, גם סיוע בתעסוקה, גם לימודים וגם עידוד מעסיקים לקחת את החיילים לעבודה, והרבה מאוד דברים נוספים.

אלכס קושניר: החוק כולל את כל הדברים.

אלכס קושניר: אני יודע שמשרד הקליטה עושה את המקסימום, אין לי שום ספק.

אלכס קושניר: אבל א' יש אוכלוסיות נוספות של חיילים בודדים שלא מוגדרים כעולים ובהם גם צריך לטפל.

פנינה תמנו: חסרי העורף.

אלכס קושניר: כן, חסרי עורף משפחתי.

אלכס קושניר: ודבר נוסף שחשוב להבין: מדינת ישראל שקוראת לחבר'ה האלה להתגייס לצבא, והם עושים את הדרך הלא מובנת מאליה הזאת שהם באים מחו"ל או שכאן למרות הקשיים שלהם הם מתגייסים לצבא – המדינה חייבת לעמוד לצידם.

אלכס קושניר: גם תוך כדי שרות וגם אחרי השירות.

פנינה תמנו: בהחלט.

אלכס קושניר: ולכן חברים, אין פה קואליציה או אופוזיציה, זה התפקיד של כולנו וזאת המשימה הציונית הנעלה שאנחנו יכולים לעשות.

דוד ביטן: אל תשכחו בקואליציה הבאה להכניס סעיף על זה.

דוד ביטן: אני אמרתי להם שכול המתעסקים בדברים הגדולים – שיכניסו 100 סעיפים קטנים.

דוד ביטן: לא נילחם על מיליון דברים.

דוד ביטן: הבנתם?

דוד ביטן: תבינו את זה.

אלכס קושניר: אדוני - - -

דוד ביטן: גם ש"ס, גם ישראל ביתנו, במקום להתייחס לחיילים הבודדים בהסכם הקואליציוני, להתייחס לעלייה שנותנים אשרות והם נותנים לאנשים לעלות.

דוד ביטן: במקום שאנחנו נילחם בוועדות ובמשרדי הממשלה – זה צריך להיות חלק מההסכם הקואליציוני.

דוד ביטן: זה להבא.

אלכס קושניר: קודם כל אני מסכים איתך.

דוד ביטן: עכשיו שלמדנו לקח, תעשו את זה.

פנינה תמנו: שיעור בפוליטיקה.

אלכס קושניר: אני מסכים איתך.

אלכס קושניר: אם אתה תפתח את ההסכם הקואליציוני שנחתם בשנת 2016 בין הליכוד לישראל ביתנו, היו שם הרבה מאוד סעיפים.

דוד ביטן: אז למה לא עשו עם זה?

דוד ביטן: עם הסעיפים הקטנים.

אלכס קושניר: תאמין לי, היו סעיפים קטנים – עד רמת דירות נ"ר.

פנינה תמנו: לא רוצה ביום חגיגי זה לדבר על פוליטיקה.

דוד ביטן: אתה יודע מה אני אומר לאוצר כל הזמן?

דוד ביטן: שאני מבקש - - -

פנינה תמנו: אני מצירה - - - על האמירה של היושב-ראש שלו היא כמו שהתחום הזה מוזנח בממשלה.

דוד ביטן: לא.

דוד ביטן: הוא לא מוזנח.

פנינה תמנו: בזמן שאני יכולה לומר לכם – אני לא אוהבת להגיד: אני ואני.

אלכס קושניר: איזה תחום מוזנח בממשלה?

פנינה תמנו: של העלייה והקליטה.

פנינה תמנו: זה מה שאמר היושב-ראש שלכם.

אלכס קושניר: נכון.

אלכס קושניר: כי רק הדבר היחיד - - -

פנינה תמנו: זה מה שאמר היושב-ראש שלכם.

אלכס קושניר: יש את השרה היחידה שמטפלת בזה – זו את.

דוד ביטן: יש לו חלקים - - -

פנינה תמנו: אבל בינתיים מאשרים לי את התוכניות.

אלכס קושניר: זה לא מעניין אף אחד אחר, זאת האמת.

דוד ביטן: קושניר, אני אומר לאוצר כל הזמן כשאני בא לבקש תקציבים קטנים: כסף קטן – תוצאה גדולה.

דוד ביטן: לפעמים הדברים הקטנים מביאים תוצאה גדולה מבחינה חברתית וציבורית.

אלכס קושניר: נכון.

דוד ביטן: בבקשה, חכי"ם, אבל בקצרה.

דוד ביטן: אני רוצה לשמוע את החיילים הבודדים.

יוסף טייב: בקצרה, הנושא הזה של חיילים בודדים הוא ראשון במעלה.

יוסף טייב: הוא צריך להיות בראש סדר העדיפויות, גם של הממשלה, גם שלנו חברי הכנסת.

יוסף טייב: אני מקבל מאות פניות של חיילים בודדים ולפעמים זה לא רק מתבטא בכמה כסף אני נותן לו או כמה הוא מקבל.

יוסף טייב: לפעמים יחס הולם והליווי והיחס האישי שאני נותן לחייל הבודד ואנחנו נשמע פה, אין לי ספק, עשרות מקרים של חיילים בודדים.

יוסף טייב: חלקם, צריך לא לשכוח, הם לא מכירים את המערכת.

יוסף טייב: הם הגיעו מחו"ל, באים מרצונם החופשי, באים ומתגייסים פה לצה"ל.

יוסף טייב: אין סיבה שניתן להם לעבור את כול הבירוקרטיה הזאת וכול הסבב הזה, והבלגן הזה שכול אחד מהם עובר.

יוסף טייב: אם זה בבחירת יחידה ואם זה עולה שרוצה להיכנס לעתודה ולא מתקבל וכן מתקבל.

יוסף טייב: כל הסיפור הזה, אני חושב שלפני הכול, לפני תקציבים ולפני הכול: אנחנו צריכים להעביר מסר ברור, מדיניות חדה שהחיילים האלה שמגיעים הם מגיעים מרצונם, מתוך ציונות, מתוך נאמנות למדינה וחובתנו לבוא ולדאוג שיקבלו את השירות הטוב ביותר.

פנינה תמנו: הרשו לי לחזק את חברי הכנסת כולם שעובדים פה במרץ.

פנינה תמנו: ולומר גם לך, חבר הכנסת טייב על הדחיפה של כול מה שקשור לעלייה הקבוצתית יחד עם חבר הכנסת עמית הלוי.

פנינה תמנו: זה קורם עור וגידים, הם יביאו את התקציב.

דוד ביטן: יופי.

דוד ביטן: מאה אחוז.

יצחק הרצוג: דרך אגב, תוכנית מצוינת.

פנינה תמנו: אנחנו מחכים.

דוד ביטן: קוטלר, את יכולה לדבר שתי דקות, לא יותר מדי, ולא להזכיר את המילה השתלבות?

מיכל וונש: אשתדל אדוני היושב-ראש, אבל אתה יודע שזה קשה מה שאתה מבקש.

מיכל וונש: תודה אדוני היושב-ראש, כמי ששירתה כחיילת בודדה לפני יותר מ-30 שנה.

מיכל וונש: אני אומר שעשינו דרך ארוכה.

מיכל וונש: ראוי לציין את זה.

מיכל וונש: התהליכים השתפרו והצבא כמו בהרבה מאוד תהליכים חברתיים אחרים – מוביל את החברה הישראלית למקומות שהיא צריכה ללכת אליהם.

מיכל וונש: גם בנושא הזה של חיילים בודדים, אדוני היושב-ראש, הלכנו כברת דרך מאוד ארוכה.

מיכל וונש: אני כן רוצה בהתייחס למה שאמרה השרה לומר כמה דברים בנוגע לחיילים בודדים מהרשמים, החוויות שמגיעות אלי והסיפורים שמגיעים אלינו.

מיכל וונש: אנחנו צריכים לקחת בחשבון שכל הדבר הזה של חיילים בודדים, משבנינו מערכת תמיכה מאוד מקיפה לתקופת השירות, פשוט דחתה את הבדידות לשחרור.

מיכל וונש: חשוב מאוד לתת על זה את הדעת.

מיכל וונש: מה שקורה היום הוא שחיילים בודדים הופכים להיות אזרחים בודדים רק עם שחרורם מצה"ל.

מיכל וונש: כיוון שבצה"ל הם עטופים ולאחר מכן חייבים לייצר – קודם כל לזהות את החסמים ולהסירם.

מיכל וונש: ולייצר את הליווי הזה, כיוון שמי שנמצאים פה לבד אין להם הכוונה וגם בתקופה הזאת, תקופת הקורונה, וטוב מאוד שאנחנו פועלים כדי להבטיח שהם יוכלו להישאר בצבא.

מיכל וונש: אבל – כשהם ישתחררו, והם ישתחררו, חייבים לתרגם את זה לעשייה לאחר מכן.

מיכל וונש: אני רוצה להעלות עוד נושא ואני שמחה שהשרה נגעה בזה.

מיכל וונש: נושא מאוד כאוב והוא נושא המיון.

מיכל וונש: ובכל מה שקשור לנושא של המיון הנפשי של חיילים בודדים.

מיכל וונש: אני חושבת שחייבים לתת את הדעת שהיות ומגיעים אלינו חיילים בודדים והרבה פעמים יש מקרים קשים מאוד.

מיכל וונש: יש עלייה מאוד קשה של התאבדויות בקרב חיילים, דווקא חיילים בודדים.

מיכל וונש: צריך לתת על זה את הדעת ביתר שאת.

מיכל וונש: להבין שתהליך הקב"ן וכול מה שקורה בארץ בעצם למשל"בים אצלנו, לילדים שלנו בתקופת י"ב – לא קורה עם החיילים הבודדים.

מיכל וונש: בנוסף, יש את הניואנסים התרבותיים שקשה מאוד וחייבים להכיל את הדבר הזה – גם לתוך הצבא.

מיכל וונש: כמובן, השירותים הנפשיים שהם זקוקים להם.

מיכל וונש: אבל גם עוד בתקופת המיון, לתת את הדעת על איך בונים תהליכים.

פנינה תמנו: שם צריך לראות איך חוץ ממשקיות הת"ש - - -

שלומית אבינח: השר ביטון.

פנינה תמנו: בדיוק.

פנינה תמנו: אולי השר ביטון יתייחס.

פנינה תמנו: אנחנו לא יכולים לטפל ב - - -

דוד ביטן: אנחנו ניתן לו לדבר בזום.

מיכל וונש: רק לסכם את הדבר הזה שבעיני הוא מימוש חזון יעוד וערכי מדינת ישראל.

מיכל וונש: הוא חוד החנית שמוביל אותנו בכלל בתקופה הזו.

מיכל וונש: והמחויבות שלנו, אדוני היושב-ראש, להמשך קליטת עלייה.

מיכל וונש: אנחנו מציינים את נתוני העלייה – מעל לשלושה מיליון עולים חדשים.

דוד ביטן: שלושה מיליון ושלוש מאות אלף.

מיכל וונש: כן, שלוש מיליון ושלוש מאות, מגשימים בכל שנה, בכל שנה, וכול עולה ועולה חדשה כאלה, מנגישים לחברה הישראלית את כול מה שהיא צריכה להיות בצורה הנכונה ביותר.

מיכל וונש: כמי שאינם לוקחים כמובן מאליו את מה שבנינו ואנחנו בונים פה.

מיכל וונש: גם בנושא של חיילים בודדים, חייבים להאיר על זה את הזרקור.

מיכל וונש: תודה.

דוד ביטן: תודה.

דוד ביטן: אני רוצה להדגיש שהוועדה, והכוונה גם לוועדת המשנה וגם לוועדה עצמה, קיימה מספר ישיבות שנוגעות למצוקות הכלכליות של החיילים הבודדים, בליווי משפטי, וכול מיני בעיות שיש להם בשירות.

דוד ביטן: בשיתוף עם שר האוצר, דאגנו שחייל בודד יקבל מענק קורונה מיוחד, שלא היה לפני זה.

דוד ביטן: הוועדה חוקקה חוק שאפשר לחיילים בודדים להשתמש בכספי פיקדון לכול מטרה.

פנינה תמנו: אגב, עוד כשהייתי חברת כנסת, הבאנו את זה כחוק.

דוד ביטן: כמו כן, בתקופת הסגר האחרון אפשרנו בשיתוף משרד התחבורה לעשרות חיילים לצאת לחופשות מיוחדות למרות הסגר ולבקר את המשפחות שלהם, למרות סגירת השמיים.

דוד ביטן: בישיבה הזאת אנחנו נרצה לשמוע את סיפור עליתם ושירותם של החיילים הבודדים וכן לשמוע שני סיפורים של חיילות בודדות משוחררות שהשתלבו בחיים בישראל באמצעות עמותת כנפיים.

דוד ביטן: לפני כן, ניתן לשר ביטון ונעבור לסמנכ"ל משרד הקליטה ולמשרד ראש הממשלה.

דוד ביטן: כבוד השר.

פנינה תמנו: כבוד השר ביטון מירוחם.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: שלום, קודם כל אני רוצה לברך את יושב-ראש ועדת העלייה והקליטה, חבר הכנסת דוד ביטן, ואני גם אפרט את הדברים הטובים שהספקת לעשות בחודשים הספורים הללו.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: ואת יושב-ראש הסוכנות, חברי בוז'י הרצוג.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: וחברתי אהובתי, שרת העלייה והקליטה, פנינה תמנו שאטה, שאת חזון כפול ומכופל – בת לעולים מאתיופיה שצעדה בעצמה את המסע, אולי הקשה והחלוצי ביותר של הדורות האחרונים של העלייה לארץ לישראל.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: ולברך גם את יושב-ראש ועדת המשנה, אלכס קושניר.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: עם כולכם אני עובד באופן צמוד.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אני רוצה להגיד את השורה האחרונה, אני קודם כל עולה לשידור אחרי שאני מטייל ומסייר עם ראש המועצה האזורית רמת נגב, ערן דורון, בניצנה, שקלטה פה מאות צעירים עולים בתוכניות שונות.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אחרי שסיימנו לבקר בביתו של דוד בן גוריון, מי שהאמין שצריך לעודד עלייה ופתח את שערי המדינה הזאת, ולקח את ההחלטה הקשה להעלות מיליוני עולים במדינה שיש בה רק 600 אלף יהודים.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: זה יום של אידיאלים אבל גם יום של מעשים.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: קודם כל בהיבט המעשי אני רוצה להוקיר את יושב-ראש ועדת העלייה והקליטה על המעשה הנמרץ, ביחד איתנו, למען חיילים בודדים לאחר שהשתחררו, שזכו למענק של 12,000 שקל במצטבר.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: ועוד פעולות נוספות למי שלא יכולנו לעזור בהגדרות פורמאליות, הגענו גם מכספי עיזבונות המדינה ובמסלולים נוספים.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: הפעולה שהזכיר יושב-ראש הוועדה, לאפשר לחיילים בודדים להישאר בצבא בימי קורונה.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: זאת פעולה שאפשרנו בגל הראשון, אני ביקשתי מהצבא לאפשר את זה גם בגל השני.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: מסתמנת בעיה של היעדר מקומות לינה, כי יש יותר ויותר חיילים שנשארים.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: ביקשתי מהצבא ואנחנו נעבוד על זה ביחד, שנאפשר למי שרוצה להישאר בצבא כמה חודשים בתקופת הקורונה ולהתארגן על עצמו.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: בכל מקרה, ברגע שהוא משתחרר הוא מקבל מאיתנו גם מענק שחרור וגם שלושה חודשי הלנה בבית החייל.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: ואנחנו מלווים באמצעות מרכז חדש וטוב של צה"ל לליווי החיילים הבודדים.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: האתגרים הנוספים שאנחנו פועלים זה שכול החיילים הבודדים, העולים, שלא עובדים יקבלו הבטחת הכנסה.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: לצערי גיליתי שרק 1,800 חיילים שלא עובדים לוקחים את הבטחת ההכנסה בגלל שהם נדרשו לבוא לסניפים סגורים של הביטוח הלאומי.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: יחד עם שר הרווחה ומנכ"ל הביטוח הלאומי, עשינו לינק ומסלול דיגיטלי פשוט לקבלת הבטחת הכנסה.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: למעשה, תדעו שכל חייל שלא עובד בתקופת הקורונה ואין בבעלותו רכב והוא לא סטודנט, זכאי ל-1,400 שקל כל חודש.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: במסלול פשוט של לחיצה על כפתור.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: מי שלא יודע את זה שיתקשר אלינו למוקדים של הביטוח הלאומי או למשרד שלי.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אנחנו נטפל בכל פנייה בנושא.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: הדבר השני שנעבוד עליו, זה האפשרות להישאר בצבא לחיילים בודדים.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: ואלכס צודק במה הוא שאמר: הסיוע שלנו בשכר דירה בחודש לחייל בודד אחרי צבא הוא 1,000 שקל.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: זה סכום שצריך לשפר אותו.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אלה משימות שנעבוד עליהם ביחד.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: מצד אחד, אני רוצה להוקיר גם את אנשי הצבא וגם את האגף לחיילים משוחררים על פעולה נמרצת למען חיילים בודדים.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: יחד עם עמותות רבות, יחד עם הוועדה פה בכנסת וועדת המשנה.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: מה שנעשה, נעשה טוב, ולשפר אפשר וזאת תוכנית העבודה המשותפת.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אבל זה גם יום חגיגי להוקיר את כול העמותות, את כל מי שעובד קשה, מתנדב ומסייע לחיילים בודדים, בתוך צה"ל, במשרד הביטחון, במגזר האזרחי, בממשלה, במשרד העלייה והקליטה, לכולכם תודה והוקרה.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: לא ניסתר מעיננו שהמלאכה לא הושלמה, ואנחנו יודעים לעבוד ביחד וזה חוצה מפלגות, חוצה מגזרים, בראש סדר העדיפויות של כולנו.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: ונפעל יחד למענם.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: עוד בשורה טובה שאני מקווה לבשר, בתוך כשבוע-שבועיים, מענה למצב שאני לא יכול בעצם לסייע למקרים חריגים.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אתן דוגמה: נניח חייל בודד זכאי לשכר דירה, אבל השתהה ולא הגיש בזמן ועבר זמנו – הוא אמנם חייל בודד, עדיין קשה לו ולא עשה את הבירוקרטיה.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אני מתכוון בתוך שבועיים, בעזרת השם, להעמיד קרן מיוחדת למצבים מיוחדים עבור חיילים בודדים שנופלים בין הכיסאות.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אני כמובן, בוז'י, לא שוכח את העשייה של הסוכנות, גם בעבודה המשותפת שלנו בגרעיני העלייה, יש 3,700 חיילים בודדים עולים, ו-2,700 חיילים בודדים על בסיס של מצב סוציו אקונומי - - - מהבית.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: העובדה המשותפת של גרעיני צבר, נוער עולה, צעירים עולים, נעל"ה, כל הפעולות המשותפות שמביאות בסוף עולים חדשים לשרת בצה"ל.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: את כול זה אנחנו עושים עם הסוכנות היהודית ונמשיך בכך.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אני רוצה להודות לכם ומתנצל שלא הייתי פיזית עמכם, אבל ליבי ונפשי עמכם.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: והעיקר, חבר הכנסת ביטן, עם כניסתך לתפקיד, אולי הפעולה הראשונה שהובלת.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: הבאת תוצאות, הבאת 12,000 שקל לחיילים בודדים.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אנחנו מוסיפים 1,400 כל חודש בקורונה בהבטחת הכנסה.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: מוסיפים גם מענקים היסטוריים בחוק, ואני עובד עכשיו עם שר האוצר לסייע בסיוע נוסף.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: יש מה לעשות, אבל תודה גם על העשייה הטובה ויום טוב לכולם.

דוד ביטן: תודה רבה.

דוד ביטן: יו"ר הסוכנות הרצוג הלך אבל ביקש להראות סרטון קצר.

אייל שויקי: לא סרטון, חצי דקה על תוכנית חדשה.

אייל שויקי: כשנפטר צביקה לוי, האבא של החיילים הבודדים, זכרונו לברכה, יו"ר הסוכנות הרצוג ביקש למצוא מסגרת הולמת להנציח את זכרו.

אייל שויקי: כך נולדה לה אצלנו תוכנית חמסה, זה השם שלה, שנועדה לתת מענה מקיף לחיילים בודדים.

אייל שויקי: מה שמבדל ומייחד את התוכנית הזו מתוכניות אחרות זה שהיא בעצם באה לתת מסלול עלייה שלם: החל מתהליך הקליטה; לימודי עברית באולפן; צבא; מגורים ומשפחה מאמצת.

אייל שויקי: ולאחר הצבא גם אפשרות לפרנסה ותעסוקה שזה, כמו שהזכירו פה קודם, הבעיה הקשה ביותר שלאחר השחרור בעצם הם נזרקים לחיים עצמם.

אייל שויקי: זה משהו שצריך להתחיל ממש בחודשים הקרובים והיה חשוב לי להציג את זה גם פה.

דוד ביטן: תודה.

אלכס קושניר: אדוני היושב-ראש, יש עכשיו דיון בוועדת הקורונה על הסטודנטים, היות והחיילים עוד מעט ילכו להיות סטודנטים, אני אלך לשם.

דוד ביטן: הכול בסדר.

פנינה תמנו: אתה לא רוצה לשמוע כמה דקות את איציק מהמשרד?

אלכס קושניר: אני שומע אותו, אני כבר שנתיים וחצי לא במשרד והקול שלו עדיין באוזן שלי.

פנינה תמנו: כמעט ושכחתי שהוא היה מנכ"ל משרד העלייה והקליטה.

דוד ביטן: איציק אוחנה, סמנכ"ל המשרד, תעשה לי השלמה למה שאמר השר מבחינת ההשלמה של משרד העלייה והקליטה לגבי החיילים הבודדים.

פנינה תמנו: כן.

פנינה תמנו: כי על פניו אני חייבת לומר ביושר, הוא חבר יקר מאוד, אבל זה נשמע שמשרד הביטחון לבד מממן את העולים האלה וצריך להעמיד דברים על דיוקם.

דוד ביטן: לכן אמרתי לו שישלים.

יצחק אוחנה: אנחנו תמיד אוהבים שיהיו אלף אבות ואלף הצלחות ובתנאי שנטפל בחיילים הבודדים.

יצחק אוחנה: אני חייב להגיד שמאז נכנסה השרה, זה אחד מנקודות הזום המשמעותיות של משרד העלייה והקליטה.

יצחק אוחנה: לא ארחיב על כל הסעיפים.

יצחק אוחנה: אשתדל להתמקד איפה הפערים ובחלק מהם נגענו, אדוני היושב-ראש,

יצחק אוחנה: בדיונים המקדימים השונים.

יצחק אוחנה: אומר את זה בקצרה, כי הזמן מתמשך והוא לא בא לידי ביטוי, ב-2016 הצגתי גם כשצה"ל ביקש שאני אתכלל את זה, עם גורמי חברה אזרחית, עם צה"ל וגם כמובן עם משרד העלייה והקליטה.

יצחק אוחנה: הצגנו תהליך של הליווי של החיילים הבודדים.

פנינה תמנו: מי מתכלל?

יצחק אוחנה: אני תכללתי והצגתי בוועדת המשנה לחוץ וביטחון.

פנינה תמנו: זה לא בא לידי ביטוי.

פנינה תמנו: אני אומרת לך איציק, אתה מכיר אותי, אני on the face על פניו זה לא נראה שזה בא לידי ביטוי, ואני יודעת שהמשרד עושה.

פנינה תמנו: איפה שחסר אנחנו נשלים, איפה שחסר אנחנו צריכים להיאבק ביחד.

פנינה תמנו: יש לנו הרבה מאוד שותפים.

פנינה תמנו: אבל זה נדמה שזה טיפה אחרת.

יצחק אוחנה: לא.

יצחק אוחנה: ברשותך השרה, אגיד מה תכללתי: מה שתכללתי זה צוות של כול השותפים שבסוף בא ואמר היכן הפערים.

יצחק אוחנה: מיפינו ברחל בתך הקטנה את הפערים של החיילים לפני, תוך כדי השרות ואחרי השירות.

יצחק אוחנה: והגענו בסוף למסקנות.

יצחק אוחנה: אלך לשורה התחתונה ולדעתי הכיוון חלקו כבר בדרך ותכף אגיד גם על ה-12 מיליון בחוק ההסדרים שכן נכון שיגיע למשרד הביטחון.

יצחק אוחנה: לא בגלל שאנחנו לא רוצים לחלק אלא מכיוון שחוק חיילים משוחררים שעל החמש שנים נותן את המטרייה לחייל המשתחרר.

יצחק אוחנה: שני אלמנטים: אנחנו נותנים מענק חודשי לחייל הבודד, 540 שקל שבשנתיים האחרונות הכפלנו אותו כדי שחייל בודד בשירות לכול תקופת שירותו.

דוד ביטן: חייל בודד שהוא עולה חדש?

יצחק אוחנה: כן.

דוד ביטן: לא כול חייל בודד.

פנינה תמנו: אנחנו אחראים רק על עולים חדשים.

דוד ביטן: בדיוק.

יצחק אוחנה: אנחנו מדברים על עולים חדשים כי אין לי מנדט ואני לא סוברני לטפל באחרים.

יצחק אוחנה: אבל אצלנו אין הבדל, אדוני היושב-ראש, כמו שהיה בדיון על בנות שירות – אין הבדל ביניהם, אני לא עושה הפרדה, שניהם מקבלים את אותו הדבר.

יצחק אוחנה: בת שירות בודדה מבחינתי היא כמו חייל בודד, והם מקבלים את אותם אלמנטים.

יצחק אוחנה: אז זה אחד בתוך השירות.

יצחק אוחנה: הדבר היותר חשוב שאני קראתי לזה: שחרור בבקו"ם לווקום.

יצחק אוחנה: איזה וקום?

יצחק אוחנה: בבקו"ם משתחררים – קוראים לזה מיטב, אבל עדיין נשאר בקו"ם, זה מותג, הרשו לי, הייתי שם.

יצחק אוחנה: מהשחרור מהבקו"ם לווקום נשמטים כל אותם סיועים בסדר גודל שאז מפיתי של בין 2,500 ל-3,000 שקל אם לא למעלה מזה של דמי קיום, שכר דירה ואת כול האלמנטים בפנים.

יצחק אוחנה: ואז מה שקורה לעולה בודד שמשתחרר לאזרחות, יוצא ממה שאני קורא לו תכולת המטריה, והטיפול ובכל שעה איפה אתה נמצא ומה אתה עושה ומתי אתה חוזר.

יצחק אוחנה: זה התהליך של הליווי – למה אני מתאר את זה?

יצחק אוחנה: כי זה חשוב מאוד.

יצחק אוחנה: לשם כך, משרד העלייה והקליטה שם מיליון שקל, חוץ ממה שמסביב, בנושא תוכנית כנפיים.

יצחק אוחנה: תוכנית שהיא מיסוד של הסוכנות היהודית וקרן מיראז', שהם השותפים הנהדרים שלנו, הם מלכתחילה, אנחנו לקחנו את המטריה ושמנו ליווי חברתי, שזה ליווי ומנטורינג בשפות.

פנינה תמנו: מה התקציב הכולל של תוכנית כנפיים?

יצחק אוחנה: הסך הכול הכללי?

פנינה תמנו: כן.

יצחק אוחנה: 3.5 מיליון.

פנינה תמנו: אוקיי.

פנינה תמנו: אז אנחנו שמים כשליש.

יצחק אוחנה: כן.

יצחק אוחנה: נכון.

דוד ביטן: השאר הסוכנות?

יצחק אוחנה: כן.

יצחק אוחנה: הסוכנות וקרן מיראז'.

יצחק אוחנה: אנחנו מלווים את זה ובתוך התכנים שמנו מרכיב חברתי שהוא כולל גם קבוצות השתפרות בארבעה מרכזים בארץ.

יצחק אוחנה: - - - בלי להלאות, שהשורה התחתונה היא שנתונים להם תכנים של ניהול עצמאי ויציאה לאזרחות, ליווי כלכלי, אנחנו מפעילים את הסדנאות של כול אותם משתחררים.

יצחק אוחנה: ואמרתי לך את זה פה גם בישיבה.

יצחק אוחנה: וגם בצה"ל כשעשינו איתם דיון ועדכנתי את השרה לפני שבוע – היערכות לתוכנית חומש לגדילה של כמות החיילים הבודדים הבאים עלינו לטובה.

יצחק אוחנה: כדי שיהיו תוכניות גם בשפה העברית, גם בקטע של ההכנה שלהם, גם בהכנות.

יצחק אוחנה: אנחנו מפעילים עם משרד הביטחון במיליון ו-300 אלף שקל רק החלק של המשרד.

יצחק אוחנה: חמישים-חמישים.

יצחק אוחנה: הכנות לעולים החדשים שמגיעים, להכין אותם נכון לצה"ל.

יצחק אוחנה: לשמחתי נתוני הנשר מתוך השירות ולקויי השירות ירדו בצורה מאוד משמעותית ואפילו אנחנו מפלחים את זה.

יצחק אוחנה: אם כן מה נשאר?

יצחק אוחנה: אני מקווה מאוד שהפרויקט של מתן דיור לאחר השחרור שקרן לב"י וכול השותפים וצה"ל כמובן – יתנו מענה לאותו בניין ידוע בראשון לציון שנותנים בו זמן כדי שהעולה ייקלט ויטופל.

יצחק אוחנה: ואותו מענק – השרה גם העלתה בבקשה שלה לפני הקורונה – לתת 1,000, 1,500 שקל דמי קיום לחייל בודד במהלך השנה של השחרור עד שהוא מתאקלם.

יצחק אוחנה: עד שנסייע לו בהשמה.

פנינה תמנו: גם אפשר לעזור להם ב - - -

מיכל וונש: יש גם את הנושא של הלימודים.

פנינה תמנו: היושב-ראש ברשותך, כמו הייצוג ההולם שמקבלים אוכלוסיות בקליטה לחברות ממשלתיות, לרשויות המקומיות.

שלומית אבינח: שם יש תת ייצוג.

פנינה תמנו: אני חושבת שצריך לתת העדפה לחיילים בודדים שהגיעו לארץ.

פנינה תמנו: צריך לתת להם עדיפות.

דוד ביטן: אני מסכים איתך.

פנינה תמנו: אנחנו צריכים לחשוב על איזה חוק.

פנינה תמנו: אגב, זה יכול להיות במסגרת החוק של סל ההטבות.

פנינה תמנו: לא יקרה כלום אם רשות מקומית תקלוט כל שנה, כמה וכמה חיילים בודדים.

דוד ביטן: נציגת משרד ראש הממשלה, רצתה להגיד משהו?

שלומית אבינח: דוד, בוא נעבור לחיילים.

פנינה תמנו: לא.

פנינה תמנו: ליאור פלבר אחראי על עלייה וקליטה מטעם משרד הממשלה, הוא לא פה.

דוד ביטן: מאי ביני, עלתה מתאילנד, קצינת ת"ש בחיל האוויר.

דוד ביטן: אני לא מבין, יש לנו קהילה בתאילנד?

דוד ביטן: עולים יהודים?

פנינה תמנו: יש לנו את בני המנשה.

שי פלבר: זה לא קהילה יהודית מסורתית, זה יותר ישראלים או אמריקאים, אנשי עסקים מכל העולם שגרים שם.

מיכל וונש: היא תספר אדוני היושב-ראש.

פנינה תמנו: שלום מאי.

מאי ביני: צוהריים טובים, אני מאי ביני, עליתי לארץ מבנגקוק תאילנד בקיץ 2018 דרך ארגון גרעין צבר.

מאי ביני: אני גרה בקיבוץ טללים שבנגב עם הגרעין שלי.

מאי ביני: לפני שהתגייסתי היה לי פרק קליטה של כמה חודשים בו למדנו עברית, הכרנו את הארץ ועשינו את תהליך העלייה עצמו.

מאי ביני: ידעתי שאני רוצה להגיע לארץ כבר מגיל קטן.

מאי ביני: אחרי שאח שלי עלה לשרת בצבא כלוחם, הבנתי שאני גם רוצה להמשיך בדרכו.

מאי ביני: ואני לא מתחרטת על כך.

מאי ביני: עם סיום פרק הקליטה, התגייסתי להיות מש"קית ת"ש, ושובצתי להיות מש"קית ת"ש באוגדה 80 באילת.

מאי ביני: זו הייתה חוויה מטורפת, במיוחד להיות חיילת בודדה שמטפלת בחיילים שזקוקים לת"ש וחיילים בודדים אחרים.

מאי ביני: הבנתי כמה אני אוהבת את העבודה וכמה חיילים באמת צריכים סיוע מהצבא.

מאי ביני: אני מאמינה שחייל שיש לו יותר נחת בבית ויותר נחת בחיים האישיים שלו, יתפקד בצורה הרבה יותר טובה בצבא.

מאי ביני: בגלל זה יצאתי לקורס קצינים ב-2020, לתוך הטירוף של הקורונה, וסגרתי 50 יום בבסיס.

מאי ביני: וזאת הייתה חוויה בלתי נשכחת.

מאי ביני: עם הטוב הגיע הרע – בתקופת הקורונה לא הייתה לי הזדמנות לטוס הביתה, ולא טסתי הביתה מאוגוסט 2019 וגם לא הייתה הזדמנות להורים שלי להגיע ולראות אותי מסיימת את קורס הקצינים וגם לראות אותי משרתת כקצינה בצה"ל.

מיכל וונש: רגע, אני עוצרת אותך – הרחבנו את התקנות.

מיכל וונש: ההורים אמורים לבוא לבקר חיילים בודדים.

מיכל וונש: למה לא הרשו להם?

מאי ביני: עם תאילנד זה קצת מורכב כרגע.

מאי ביני: הם לא יכולים להגיע ואז לחזור.

מאי ביני: זה קצת קשה כרגע.

דוד ביטן: לטיפולך, חברת הכנסת וונש.

מיכל וונש: כן, אנחנו הרחבנו את התקנות, כול החיילים הבודדים זכאים לביקור.

פנינה תמנו: אפשר להעביר אלינו כל פנייה כזאת, אנחנו מאשרים את זה דרך המחלקה הקונסלרית במשרד החוץ.

פנינה תמנו: הם עוזרים מאוד לנו.

דוד ביטן: כן.

דוד ביטן: אבל וונש תטפל בזה, היא אוהבת את הדברים האלה.

יוסף טייב: הסיפור של הבידוד הוא המחסום.

מאי ביני: היום אני קצינת ת"ש של יב"א 506 וי"ג 503, ויש לי שלוש מש"קיות מדהימות ואני ממשיכה לראות את ההשפעה החיובית שיש לעולם הת"ש בצבא.

מאי ביני: כמו מרכז הבודדים שתומך בחיילים בודדים 7/24 ועוזר להם לטוס לחו"ל – רוב הגרעין שלי בזמן האחרון טס לחו"ל וראו את המשפחה שלהם – או לעזור עם החיים האישיים שלהם.

מאי ביני: זה כיף לראות שאכפת לצה"ל וגם למדינה מהחיילים שבקצה.

מאי ביני: אני מתכננת אחרי השחרור כן להישאר פה וכן ללמוד.

מאי ביני: להקים את החיים שלי פה בארץ.

מאי ביני: וזהו, תודה רבה.

דוד ביטן: תודה לך, תמשיכי להצליח.

פנינה תמנו: תודה.

פנינה תמנו: ישר כוח, מאי.

שלומית אבינח: גלית גולן.

גלית גולן: שלום לכולם, כבוד השרה, יושב-ראש הוועדה, יושב-ראש הסוכנות היהודית, חברי הכנסת, אורחים, שותפים וחיילנו היקרים והמרגשים, שלום לכולם ויום עלייה שמח.

גלית גולן: שמי גלית, ואני מפקדת יחידת מופת באגף כוח האדם בצה"ל.

גלית גולן: איתי נמצאות פה בתוך החדר: נטלי, ראש מדור בודדים ושירין, ראש ענף ת"ש.

גלית גולן: בנימה אישית, כמו רוב הישראלים, גם אני בת לעולים.

גלית גולן: אבי עלה לארץ מרוסיה, ואמי עלתה לארץ ממרוקו.

גלית גולן: ואני מתרגשת לקחת חלק בתוך הדיון הציוני והמרגש הזה.

גלית גולן: יום העלייה מבטא את ההוקרה לעלייה לארץ, וצה"ל ככור ההיתוך של החברה הישראלית, מחבק ומוקיר את העולים המתגייסים לשירותיו.

גלית גולן: ובתוך הקבוצה הזו של העולים נמצאים החיילים הבודדים, שחלקם נמצאים איתנו כאן ואתם תשמעו את הסיפורים המרגשים שלהם.

גלית גולן: שלמרות הקשיים, בטח בעת הזו, והם לא היו חייבים בחלקם, התעקשו לעלות לארץ ולעשות שירות צבאי משמעותי.

גלית גולן: ויש פה לוחמים ויש פה תומכי לחימה ויש ממש חיילים מכול הגופים, והם בעצם מייצרים את הפסיפס הישראלי.

גלית גולן: ואני מנצלת את ההזדמנות להצדיע להם, ולהיות גאה בהם מאוד על הדרך שהם עשו והדרך שהם עוד עושים.

גלית גולן: אנחנו הקמנו במרץ – כמו שהוזכר פה – מרכז בודדים ביחידת מופת, אצלי, בתוך אגף כוח האדם.

גלית גולן: אנחנו עובדים בשותפות ובשיתוף פעולה מלא עם משרד הביטחון, עם האגף לחיילים משוחררים, עם כל העמותות והשותפים שהיו פה.

גלית גולן: עם משרדי הממשלה, וכמובן עם הוועדה המבורכת הזו שבתקופה האחרונה עושה המון למען החיילים הבודדים.

גלית גולן: אנחנו מודעים לאתגרים, אנחנו יודעים שיש עוד דרך ארוכה שאנחנו צריכים לצעוד.

גלית גולן: אנחנו מנסים כול הזמן להיות כמה שיותר זמינים, ולכן המרכז הזה פעיל 7/24.

גלית גולן: הוא זמין גם להורים בחו"ל.

גלית גולן: אנחנו באמת מנסים להוות כתובת זמינה, כתובת אחת, כדי לחסוך את כול הבירוקרטיה ואת כול השיח בתוך הצבא לחיילים, למשפחות, לכל גורם שנדרש לרגע לאיזשהו טיפול ועיסוק בתחום הבודדים.

גלית גולן: אשמח שנאפשר פה זמן לחיילים המתרגשים שנמצאים איתנו כאן לספר את הסיפור שלהם, ולהודות.

גלית גולן: תודה רבה לחברי הוועדה, ולכל מי שנמצא פה על העשייה היום-יומית.

פנינה תמנו: תודה גלית, שאלה לי אליך: ציינתם את יום העלייה בחיילות השונים בצה"ל?

שלומית אבינח: הם לא מציינים.

פנינה תמנו: אבל זה על פי חוק .

פנינה תמנו: שלחתי מכתב – גם למשרד החינוך וגם לצבא.

פנינה תמנו: מעניין אותי אם ציינתם.

שלומית אבינח: בצבא לא מציינים.

דוד ביטן: לא יודע אם זה באחריותה.

יצחק אוחנה: לא, זאת לא האחריות שלה.

יוסף טייב: זה חיל חינוך.

פנינה תמנו: כן, זה חיל חינוך.

פנינה תמנו: אבל היא ציינה את יום העלייה, לכן אני שואלת.

שלומית אבינח: הצבא כמדיניות זה שנים רבות – גם נתן תשובה רשמית וגם נעשה מחקר ממ"מ – אומר שכל השנה הוא מטפל בעולים והם לא מציינים את זה ביום מיוחד.

שלומית אבינח: זאת תשובה רשמית של הצבא.

שלומית אבינח: היא לא קשורה לזה.

דוד ביטן: אוקיי.

דוד ביטן: חבל מאוד.

פנינה תמנו: למרות שזה בניגוד לחוק.

שלומית אבינח: נכון.

דוד ביטן: החוק מחייב גם את הצבא?

פנינה תמנו: החוק מחייב: את הממשלה, את הכנסת, את משרד החינוך ואת צה"ל.

יוסף טייב: הרי העברת את זה מ-י' בניסן ל-ז' בחשוון, דווקא בשביל זה.

פנינה תמנו: הנה יש לך עוד נושא.

דוד ביטן: לטיפולך.

דוד ביטן: זה עניין של המשרד.

פנינה תמנו: לטיפולנו.

דוד ביטן: יועד ורד, עלה מארה"ב-קנדה, למה זה ארה"ב וקנדה?

דוד ביטן: אלה שתי מדינות שונות.

דוד ביטן: לוחם בשייטת, כול הכבוד.

יועד ורד: קודם כול אני ממש מתרגש לדבר פה במעמד הזה.

יועד ורד: תודה רבה.

יועד ורד: כמו שאמרתם, קוראים לי יועד ורד, אני בן 20.

יועד ורד: כרגע אני גר ברעננה עם גרעין צבר.

מיכל וונש: פגשתי אותך כשבאתי לבקר.

מיכל וונש: זאת חברת הכנסת מיכל קוטלר וונש.

מיכל וונש: עוד לא באת לשבת.

יועד ורד: נכון.

יועד ורד: אבוא.

יועד ורד: אני רוצה לספר לכם היום את הסיפור שלי.

יועד ורד: העלייה והגיוס שלי לצבא הוא היה בטעות.

יועד ורד: אפשר להגיד גם בהפתעה.

יועד ורד: אבל לפי דעתי זו הייתה הפתעה שהתגלגלה להיות סיפור הצלחה.

יועד ורד: נולדתי בישראל וכשהייתי בן ארבע עברתי לגור בקנדה.

יועד ורד: שני ההורים שלי היו קצינים פה בצבא, ושמעתי את הסיפורים שלהם כשגדלתי וזה פשוט לא עניין אותי.

יועד ורד: לא הרגשתי חיבור לאישיות הישראלית שלי, הרגשתי קנדי לכול דבר.

יועד ורד: כשהייתי בכיתה י"ב עשיתי תוכנית שנת שירות קנדית שבה הכרתי אנשים מכול מיני מקומות ומכול מיני אזורים.

יועד ורד: זה פתאום גרם לי להרגיש שאולי גם לי יש זהות אחרת, הזהות הישראלית שלי ואולי אני צריך לחקור אותה.

יועד ורד: היה לי פטור מהצבא, מחו"ל, מהקונסוליה, אבל בקיץ 2018 טסתי לארץ בשביל לבוא ולחקור מה זה צבא.

יועד ורד: כמו שאמרתם לפני כן, בחו"ל אנחנו לא כול כך מכירים איך זה עובד.

יועד ורד: טסתי ובאתי לארץ, דיברתי עברית והלכתי למאפיה כי אני מאוד אוהב רוגלך ואין את זה בחו"ל, והאופה שאל אותי בן כמה אני.

יועד ורד: אמרתי לו בן 18.

יועד ורד: והוא אמר: ולאן אתה הולך בצבא?

יועד ורד: אמרתי: אני לא יודע.

יועד ורד: ואז הבנתי שזה דבר שאני צריך לחקור אותו יותר.

יועד ורד: חיפשתי באינטרנט, לא הבנתי, לא הכרתי שום דבר על התהליך.

יועד ורד: אמרו לי שיש משהו שקוראים לו בקו"ם והוא נפתח ב-7:30 ביום ראשון.

יועד ורד: אמרתי לעצמי שאלך לשאול שם שאלות – יש שם פורום מצוין.

יועד ורד: הלכתי לבקו"ם, כמו קנדי טוב: עם עניבה, חליפה, נעליים שחורות.

יועד ורד: עכשיו בדיעבד זה קצת מביך.

יועד ורד: לא הבנתי מה קורה.

יועד ורד: נכנסתי עם שאלות ויצאתי עם צו ראשון.

יועד ורד: הבנתי שבאמת זה משהו שאני רוצה לעשות.

יועד ורד: גרעין צבר עזר לי משם.

יועד ורד: עליתי לארץ בדצמבר 2018.

יועד ורד: משם התגייסתי לצבא באפריל.

יועד ורד: נכנסתי למסלול מאתגר מאוד בחיל הים.

יועד ורד: בהתחלה רצו להעיף אותי בגלל שרמת העברית שלי לא הייתה מספיק טובה.

יועד ורד: נלחמתי ולבסוף הוכחתי להם שגם אני מסוגל – יצאתי מצטיין קורס.

יועד ורד: כיום אני משרת כלוחם בחיל הים בתפקיד מאתגר מאוד.

יועד ורד: החיל בודד הראשון והיחיד ובכלל החיל השלישי שמבצע את התפקיד שלי.

יועד ורד: אני מרגיש המון משמעות בצבא והמון חיבור לתפקיד שלי.

יועד ורד: תקופת הקורונה הייתה תקופה מעניינת בשירות.

יועד ורד: שלחנו אותנו לסגר בים למשך חודש-חודש וחצי.

יועד ורד: זה היה מעניין.

יועד ורד: לא יצא לי לבקר את ההורים שלי ורק לפני שבועיים טסתי לבקר את ההורים שלי בחופשה מיוחדת.

יועד ורד: אני רוצה להגיד תודה לכל מי שאפשר את זה, בין אם זה המשפחה, מפקדים, סגלי ת"ש, מרכז בודדים, מרכז העלייה והקליטה – תודה רבה.

יועד ורד: הייתי בים, אבל שמעתי שהריצו אנשים כמו בטירונות רק כדי למלא את כול הטפסים בשבילי.

יועד ורד: היה מענה מטורף, שוב, תודה רבה לכולם.

יועד ורד: אני חושב ששירות הת"ש נתן לי מענה לכול דבר.

פנינה תמנו: ההורים התרגשו לראות אותך?

פנינה תמנו: אחרי כמה זמן שלא ראית אותם?

יועד ורד: כמעט שנה.

יועד ורד: לרוב אין לי אפשרות לדבר איתם, כי כשאנחנו בים אין לנו טלפונים.

יועד ורד: הרגשתי רחוק מהם והיה כל כך מרגש לפגוש את האחים שלי – בקושי זיהיתי אותם, הם יותר גדולים ממני עכשיו.

יועד ורד: הדבר האחרון שרציתי להגיד זה השאלה שכולם שואלים אותי: האם תישאר בארץ?

יועד ורד: התשובה היא ככל הנראה כן.

יועד ורד: אבל רציתי להגיב לגבי מה שאמרתם לפני כן: אני באתי לארץ ישראל לחיות כאן כאזרח ולא כתייר.

יועד ורד: אני הכרתי את ישראל רק כתייר ורציתי בשירות הצבאי שלי להכיר את ישראל, לטייל, להכיר אנשים, להבין איך זה לחיות פה.

יועד ורד: תקופת הקורונה היוותה אתגר ממש קשה לכול החיילים העולים הבודדים.

יועד ורד: החוויה הצבאית שלי, החוויה הישראלית שלי, היא בתוך הגדר של הבסיס שלי.

יועד ורד: לא כול כך יצא לי להכיר את ישראל.

יועד ורד: לא יצא לי לטייל, לא יצא לי להכיר אנשים אחרים.

יועד ורד: אם מחפשים משהו שיכול להשפיע על החיילים הבודדים אם הם הולכים להישאר בישראל או לא – אני חושב שאפשר לעשות משהו לגבי זה.

יועד ורד: והדבר האחרון, רציתי לציין לטובה את אח שלי, הוא החליט ללכת בעקבותיי ולהירשם לנעל"ה.

יועד ורד: בדיוק בשבוע שעבר הוא עשה צו ראשון, מרגש למשפחה.

יועד ורד: וזהו, יום עלייה שמח ותודה רבה לכולם על כול העזרה.

יועד ורד: אנחנו מעריכים את זה ממש.

דוד ביטן: תודה רבה.

פנינה תמנו: רק אומר שגרעיני צבר זה פרויקט משותף של הצופים, משרד העלייה והקליטה, הסוכנות והתנועה הקיבוצית.

פנינה תמנו: אני חושבת שלמעלה מ-80% או 90% נשארים בארץ אחרי השירות הצבאי.

דוד ביטן: לוי שי ריבר, עלה מברזיל, קצין ולוחם בפיקוד דרום.

לוי ישי ריבר: אהלן, זכות לדבר במעמד זה, קוראים לי לוי ריבר, אני בן 20, עליתי לפני שש שנים מברזיל דרך נעל"ה.

לוי ישי ריבר: היה לי ברור מאוד שרציתי להתגייס מגיל קטן.

לוי ישי ריבר: לכן באתי מוקדם, עשיתי פה מכיתה י' עד י"ב בישיבת שעלבים.

לוי ישי ריבר: היום אני גר עם משפחה מאמצת שהיא בעצם אח חורג של אמא שלי.

לוי ישי ריבר: עוד חודש אני עובר דירה לירושלים עם חברים שלי מנעל"ה שלמדנו ביחד.

לוי ישי ריבר: התגייסתי במרץ 2018 לגבעתי, לגדוד צבר, עשיתי הכשרה שמונה חודשים, פלוגת מסלול של ארבעה חודשים.

לוי ישי ריבר: לאחר מכן יצאתי לקורס מ"כים, ביקרתי - - - ארבעה חודשים בתור מפקד כיתה ויצאתי לקצונה.

לוי ישי ריבר: היום אני מפקד מחלקה בפלוגת הרובאית בגדוד צבר.

לוי ישי ריבר: אני כבר ארבעה חודשים בתפקיד, עוד שבועיים אני נכנס לקבע.

לוי ישי ריבר: יש לי כ-23 לוחמים, שניים מהם חיילים בודדים, אחד דווקא מברזיל והשני לא מזמן הצלחנו להוציא אותו למיוחדת עם המון מאמצים, גם של סגל ת"ש וגם של מדור חיילים בודדים וועדת העלייה והקליטה.

לוי ישי ריבר: הוא נסע לבקר את אבא שלו באתיופיה, הוא עדיין שם והוא יחזור עוד שבועיים.

לוי ישי ריבר: התרשמתי מאוד מהמדור לחיילים בודדים בדיוק בגלל החייל הזה ספציפית.

לוי ישי ריבר: כשהוא הגיע לאתיופיה, הייתה לו בעיה עם הקליטה והוא לא הצליח להשיג אישורים לצאת משדה התעופה.

לוי ישי ריבר: תוך זמן קצר מאוד כול המדור היה על הרגליים ועזר לו לצאת משם והאריכו לו את המיוחדת ומצאו לו מקום שיישאר בבידוד והוציאו אותו לארוחת צוהריים.

לוי ישי ריבר: בתור מפקד וחייל בודד היום בצבא, אני מתרשם מאוד וגאה בטיפול שלנו בחיילים הבודדים.

לוי ישי ריבר: אני זוכר את עצמי בכיתה י"א בנעל"ה, היו לנו כמה חברים מהכיתה שהתחילו לחזור הביתה ואני בעצמי התחלתי לחשוש אם אני באמת רוצה להתגייס ולהישאר בארץ.

לוי ישי ריבר: חבר הכי טוב שלי אז הצליח לשכנע אותי להישאר עד סוף י"ב ואז להחליט מה אני עושה עם החיים.

לוי ישי ריבר: בסוף י"ב טסנו למסע לפולין, וכשהגעתי לאושוויץ הבנתי שאין מצב שאני לא מתגייס ואני לא נותן יותר מ-100%.

לוי ישי ריבר: היום אין שום ספק שאני נשאר בצבא, אפילו טיפה יותר זמן, כי אני אחתום קצת יותר.

לוי ישי ריבר: אני אגור בארץ וכאן זה הבית שלי.

לוי ישי ריבר: אין ספק שכזה יגיע, אמשיך להתעסק בביטחון ובשלום המדינה.

לוי ישי ריבר: כול זה בזכות המדור לחיילים בודדים ותוכנית נעל"ה שעזרו לי בהתחלה וכול החברים הישראלים שמצאתי במהלך הדרך.

דוד ביטן: תודה רבה לך.

דוד ביטן: אלכס אוסנייה, עלה ממקסיקו, לוחם בפיקוד העורף.

מיכל וונש: אדוני היושב-ראש, אין לנו חיילות?

דוד ביטן: יש שתי חיילות.

אלכס אוסנייה: שלום, שמי אלכס אוסנייה, בן 24, במקור ממקסיקו סיטי, עליתי לארץ לפני שלוש שנים ביולי 2017.

אלכס אוסנייה: הייתי בכמה תוכניות לפני הגיוס.

אלכס אוסנייה: עשיתי את תוכנית מרווה של החוויה הישראלית שבה השתתפתי חודשיים לפני שעליתי לארץ.

אלכס אוסנייה: הייתי בתוכנית צבאית של חיל החינוך.

אלכס אוסנייה: הייתי בהכשרה שלי כבר אחרי הגיוס כשהייתי חלק מהמחלקה הפיקודית.

אלכס אוסנייה: יצאתי לפיקוד ישירות אחרי קבלת הכומתה.

אלכס אוסנייה: אחרי קורס מ"כים הגעתי לגדוד רם בתעסוקה המבצעית ופיקדתי על קבוצה של חיילים ובתוכם היו גם חיילים בודדים כמוני.

אלכס אוסנייה: רציתי להתייחס קצת לעניין של תקופת הקורונה.

אלכס אוסנייה: התקופה הזו מורכבת.

אלכס אוסנייה: אני זכיתי בעזרת הדחיפה והחתירה של המפקדים שלי, בין אם זה מגיע מהמ"מ או מהמ"פ, לצאת למיוחדת יום לפני שהתחיל הסגר.

אלכס אוסנייה: אנחנו מדברים על חודש פברואר, הגעתי למקסיקו ובדיוק ראיתי שהתחילו אנשים להגיד שביטלו את היציאות לחו"ל.

אלכס אוסנייה: תוך כדי שהייתי בחו"ל עם המשפחה שלי, קיבלתי כול יום או יומיים שיחה מהמ"מ שלי, קיבלתי שיחות מהמ"פ שדיבר על זה שיש אפשרות שאוכל להאריך את החופשה המיוחדת שלי ולהיות שם יותר, לעבור את החגים.

אלכס אוסנייה: הרגשתי שקיבלתי מענה שמאוד דאג לי בכול התקופה של הקורונה.

אלכס אוסנייה: אם זה המענה של ת"ש, אם זה המענה של המפקדים שלי.

אלכס אוסנייה: ראיתי איך הפלוגה התייחסה לצרכים של חיילים בודדים.

אלכס אוסנייה: ואני רוצה להודות.

אלכס אוסנייה: אני יודע שיש פה אנשים שיש להם הרבה השפעה בכול האפשרויות שהיו לי בכול השנה.

אלכס אוסנייה: גם עם הקשיים של התפקיד, התעסוקה של הפלוגה או של הקורונה, המשבר הכללי בעולם.

אלכס אוסנייה: אני יודע שזה יכול להיות יותר טוב או פחות קשה בעזרת אותם אנשים שעובדים על זה ודואגים לזה.

אלכס אוסנייה: תודה רבה.

שלומית אבינח: תודה רבה.

דוד ביטן: משה מדיוני, יש לנו בקשה מיוחדת של חבר הכנסת טייב לגביך.

משה מדיוני: שלום לכולם, שמי משה מדיוני, אני בן 21 ואני עולה מצרפת.

משה מדיוני: הגעתי לפני שלוש שנים בדיוק היום ועליתי לפני שנתיים.

משה מדיוני: אני כרגע סטודנט במכון לב במסלול עתודת עולים בהנדסת חשמל.

משה מדיוני: לפני כן הייתי בטכניון שנה, אבל זה לא הסתדר וחזרתי למסלול שלי ועברתי למכון לב.

משה מדיוני: יש - - - מיוחד עם הצבא כי היו לי כמה בעיות וחבר הכנסת טייב עזר לי מאוד.

משה מדיוני: הוא פנה בשבילי לעוד חברי כנסת ולשרים כדי לעזור לי.

פנינה תמנו: אתה לבד בארץ?

משה מדיוני: אני לבד בארץ.

משה מדיוני: מה שקרה לי הוא שרציתי לעשות תוכנית עתודת עולים ולא נתנו לי בהתחלה וגייסו אותי.

משה מדיוני: בסוף זה הסתדר והכול היה בסדר, אבל ראיתי את הבעיה עם הבירוקרטיה, עם המסמכים שהייתי צריך להביא ולא היו מתורגמים ולא ידעתי בכלל שהיו קיימים בכלל.

משה מדיוני: גם כששלחתי לצבא, למיטב, בסוף כשהייתי בצבא, הם אמרו שלא קיבלו אף פעם את מה ששלחתי.

משה מדיוני: לא רק אני, גם ארגונים אחרים שלחו בשמי.

משה מדיוני: זה מה שיוצא מכול הסיפור שקרה לי – שיש קצת בעיות עם הבירוקרטיה בצבא.

משה מדיוני: שלא מסתדרים עם זה.

דוד ביטן: תודה רבה.

דוד ביטן: שמואל חייט, עולה מצרפת, לוחם בזרוע היבשה.

שמואל חייט: שלום, קוראים לי שמואל חייט, אני בן 19 מצרפת.

שמואל חייט: אני גר בחיפה ואני במפקדת שריון.

שמואל חייט: עליתי לפני שנתיים עם תוכנית מסע.

שמואל חייט: זאת תוכנית שעוזרת לצרפתים לעלות לארץ.

שמואל חייט: הייתי שנה וחצי בישיבה בחיפה והתגייסי עם עשרה חברים.

שמואל חייט: בחודש יוני לאבא שלי היה דימום מוחי והוא אושפז בצרפת.

שמואל חייט: בגלל הקורונה לא יכולתי לטוס ולראות אותו.

שמואל חייט: לפני חודש - - - לבקר את המשפחה בחגים.

שמואל חייט: אני זוכר שכשהייתי בתורנות היה לי קשה לקבל שיעורים בעברית בגלל הקורונה.

שמואל חייט: אבל המפקד שלי נתן לי מחברת ואמר לי: כול יום תכתוב חמש מילים בשביל ללמוד.

שמואל חייט: וכול יום הוא היה בודק וככה למדתי עברית לאט לאט.

שמואל חייט: תודה רבה - - -.

דוד ביטן: תודה.

דוד ביטן: ולריה מורגון, עלתה מאוקראינה, משרתת במטכ"ל.

שלומית אבינח: שלום ולריה.

ולריה מורגון: צוהריים טובים, שמי ולריה מורגון, אני בת 20, כרגע גרה בחדרה עם אחותי הגדולה.

ולריה מורגון: עליתי לפני חמש שנים מאוקראינה באמצעות תוכנית נעל"ה.

ולריה מורגון: למדתי שלוש שנים בפנימיית מאיר שפייה.

ולריה מורגון: בהתחלה לא רציתי כל כך לעלות, קצת פחדתי, למרות שכמעט כול שנה ביקרתי בארץ ישראל.

ולריה מורגון: תמיד הייתי מגיעה לפה בקיץ, הייתי מטיילת בכול הארץ כי סבתא שלי גרה פה מזמן והייתי מבקרת אותה כול שנה.

ולריה מורגון: אחרי שעליתי, הבנתי שאני כן רוצה להיות פה ואני כן רוצה ללמוד ולהתגייס לצה"ל.

ולריה מורגון: התגייסתי לפני שנה וחצי, בהתחלה לקורס נתיב, - - -, ועכשיו אני משרתת בלשכת אלוף ראש אג"ת.

ולריה מורגון: ואני רואה איך אכפת לצבא, איך הצבא עוזר לנו חיילים הבודדים, בכול עזרה שאנחנו צריכים.

ולריה מורגון: מש"קית הת"ש כול הזמן מתעניינת בשלומנו ובכול מה שאנחנו צריכים.

ולריה מורגון: בחגים היא תמיד שואלת אם יש איפה לעשות חג.

ולריה מורגון: אם אני צריכה משהו, אם חסר לי משהו.

ולריה מורגון: מרכז הבודדים שעוזרים לנו 7/24 ובזמן הקורונה אני עובדת בעבודה חיונית, בסופר, אז זה כן ממש עוזר לי כשיש לי זמן פנוי אז אני עובדת.

ולריה מורגון: מזמן לא טסתי הביתה, לא הייתי שנתיים כמעט כי זה קצת קשה עם המדינה שלנו, עם העיר שבה ההורים שלי גרים.

ולריה מורגון: ההורים גם לא יכולים לבוא.

ולריה מורגון: אבל אני מאוד מקווה שבזמן הקרוב אני כן אטוס.

פנינה תמנו: אין עדיין טיסות מאוקראינה לפה?

שלומית אבינח: הם גרים באזורי משבר, אזורי מלחמה, הם לא יכולים לטוס.

ולריה מורגון: תודה רבה לכם.

פנינה תמנו: תודה רבה לך ובהצלחה.

דוד ביטן: תודה.

דוד ביטן: אספה טרקין, עלה מאתיופיה, תומך לחימה בפיקוד צפון.

פנינה תמנו: עד שאספה יעלה, אבשר לכם שקיבלנו הודעה ממשרד האוצר, שאני יכולה להעלות את ההחלטה על העלייה הקבוצתית לישיבת הממשלה הקרובה.

פנינה תמנו: אנחנו נקבל את העשרה מיליון שקלים שאיתם נתחיל להתניע עלייה קבוצתית.

פנינה תמנו: חבל שחבר הכנסת טייב לא פה, הוא באמת עבד על זה קשה יחד איתנו.

אספה טרקין: צוהריים טובים, אני אספה טרקין, בן 19 מבת ים.

אספה טרקין: עליתי לארץ ב-2008 עם סבתא ושני אחים.

אספה טרקין: לא זכיתי לעלות לארץ עם אמא, היא נפטרה כשהייתי בן שנתיים ועם אבא אני לא בקשר.

אספה טרקין: כרגע אני מתגורר בבת ים עם שני אחים וסבתא.

אספה טרקין: אני לא זוכר כול כך הרבה דברים מהעלייה.

אספה טרקין: אני רק זוכר שהייתה התרגשות וטיפה עצב כי לא זכיתי לעלות עם אמא לארץ.

אספה טרקין: כרגע אני משרת בגולני, בגדוד 13, התגייסתי באוגוסט 2020.

אספה טרקין: היחס של הת"ש, מש"קית ת"ש שלי זיו - - -

פנינה תמנו: התגייסת ממש לאחרונה.

פנינה תמנו: לפני חודשיים.

אספה טרקין: כן.

אספה טרקין: לפני חודשיים.

אספה טרקין: בתקופה של הקורונה.

פנינה תמנו: בהצלחה.

אספה טרקין: אדבר על היחס של המפקדים.

אספה טרקין: למפקד שלי קוראים אדם רפאלי.

אספה טרקין: הוא עוזר לי בכל מה שאני צריך, אפילו מעבר.

אספה טרקין: גם המש"קית ת"ש זיו, אפילו מעבר.

אספה טרקין: כרגע אנחנו שומרים על נוהל קורונה: קפסולות, מסכות כול הזמן.

אספה טרקין: זהו, תודה רבה.

פנינה תמנו: אתה גר עם סבתא ושני האחים?

אספה טרקין: כן.

פנינה תמנו: אתה הכי קטן או הכי גדול מהאחים, או שאתה באמצע?

אספה טרקין: אני הכי קטן.

פנינה תמנו: יש צרכים מיוחדים שאתה צריך או סיוע או שאתה מקבל את כול המעטפת ממשרד הביטחון, מהצבא?

אספה טרקין: אני מקבל את כול הסיוע מהצבא.

דוד ביטן: תודה רבה, אספה.

דוד ביטן: ז'אק דנינו, עלה מדרום אפריקה, תומך לחימה בפיקוד דרום.

דוד ביטן: איך דנינו הגיע לדרום אפריקה?

דוד ביטן: תוכל להגיד לי?

יצחק אוחנה: בן להורים ישראלים.

ז'אק דנינו: צוהריים טובים לכולם, קוראים לי ז'אק דנינו, אני בן 20 ועליתי מדרום אפריקה לפני שנה וחצי.

ז'אק דנינו: כרגע אני גר במרכז הקליטה ברעננה עם גרעין צבר.

ז'אק דנינו: אני ידעתי שאני רוצה לעלות לארץ מגיל קטן.

ז'אק דנינו: כול החיים שלי הרגשתי שישראל זה הבית שלי, וידעתי שאני רוצה לשרת ולתרום למדינה שלנו.

ז'אק דנינו: לפני שש שנים, אחותי עלתה לישראל ואני חיכיתי להצטרף אליה.

ז'אק דנינו: ההורים שלנו תומכים בנו מרחוק, אבל אני מאמין שיום אחד הם גם יבואו.

ז'אק דנינו: לפני חצי שנה התגייסתי למחו"ה אלון וסיימתי אולפן שם, מהאולפן התגייסתי לנח"ל.

ז'אק דנינו: אחרי הגיבוש התקבלתי לגדס"ר נח"ל.

ז'אק דנינו: אני לא בצבא הרבה זמן, אבל אני כבר יודע שהיחידה שלי היא כמו המשפחה שלי, והמפקדים דואגים לכול דבר ודואגים שתהיה לי הרגשה של בית.

ז'אק דנינו: זה לא קל לחיות כחייל בודד, אבל בזכות החברים שלי והמפקדים, אני יודע שאני אף פעם לא לבד.

ז'אק דנינו: אני רוצה להגיד תודה רבה לכולם, על כול מה שאתם עושים בשבילנו.

ז'אק דנינו: תודה רבה.

שלומית אבינח: תודה רבה.

שלומית אבינח: חיילת אחרונה.

דוד ביטן: רחל מרי לסטר, אזרחית עובדת צה"ל, עלתה מארצות הברית, משרתת בדובר צה"ל.

רחל לסטר: צוהריים טובים.

רחל לסטר: אני רייצ'ל, בת 25.

רחל לסטר: אם רציתם להבין למה אני לא על מדים, אני אזרחית עובדת צה"ל בדובר צה"ל.

רחל לסטר: אסביר איך הגעתי לכאן: עליתי לארץ מלוס אנג'לס אחרי סיום התואר ב-2017.

רחל לסטר: למדתי לימודי דיגיטל ובסוף גיליתי שאני רוצה להביא את הכישרונות שלי לדובר צה"ל.

רחל לסטר: לערוך סרטונים ולדברר את הצבא לקהלי יעד בינלאומיים.

רחל לסטר: עליתי עם מטרה וחלום והצלחתי להגיע לדובר צה"ל.

רחל לסטר: עליתי לבד עם המון עזרה של נפש בנפש וחברים שלי.

רחל לסטר: שרתתי שנתיים כעורכת בדובר צה"ל, ודיבררתי את הצבא באנגלית עם המון עולים אחרים.

רחל לסטר: אני חייבת להדגיש כמה זה חשוב שיש עולים בדובר צה"ל.

רחל לסטר: לדברר את הצבא בעולם הבינלאומי, לא רק מבחינת שפה אלא גם מבחינת התרבות שישראלים לא כול כך מבינים.

רחל לסטר: היו לי את המפקדים הכי טובים בצה"ל.

רחל לסטר: מהקצינה הישירה ועד התת-אלוף.

רחל לסטר: כולם תמיד היו פה בשבילי, תמיד האמינו ותמכו בי – גם במסגרת של הצבא וגם מעבר בחיים הפרטיים, בריאות הנפש, כול מיני דברים שהייתי צריכה במהלך השירות, הם היו פה בשבילי.

רחל לסטר: במהלך השירות עברתי חוויות מטורפות בשגרה וגם בתקופה מבצעית.

רחל לסטר: עשינו מהפך ברשתות החברתיות של צה"ל באנגלית.

רחל לסטר: חיזקנו את הלגיטימציה של צה"ל בעולם המערבי – בזכות כול העולים במערכת שלנו.

רחל לסטר: הפרויקט הכי קרוב לליבי היה שעבדתי עם מרכז הבודדים וערכתי סרטון על מה זה חייל בודד ואיך לפקד יותר טוב על חיילים בודדים.

רחל לסטר: זה הופץ לכול המפקדים בצה"ל ואני מקווה שבעתיד יראו אותו בקורסים בקרוב.

רחל לסטר: לקראת סוף השחרור החלטתי להישאר בצבא, גזרתי את החוגר בנובמבר ומיד חזרתי בתור אזרחית עובדת צה"ל.

רחל לסטר: אני ממש מרוצה ושמחה שאני פה, גם בעבודה וגם לעזור לכול מיני חיילים בודדים, בבירוקרטיה, בעברית, בבריאות הנפש, בכול הדברים שאפשר לשפר בעולם של החיילים הבודדים.

רחל לסטר: אני מקווה שנמשיך להשקיע יותר בבריאות הנפש של החיילים הבודדים, עוד קב"נים וכולי.

רחל לסטר: אני לא יכולה להבטיח שאשאר בארץ לעולם, אבל עכשיו אני שמחה מאוד שעליתי וששירתי ושאני עדיין פה, בדיוק במקום שאני נמצאת.

רחל לסטר: תודה על הזמן שלכם, תודה לחברת הכנסת מיכל קוטלר וונש על ההזמנה.

רחל לסטר: תודה וצוהריים טובים.

פנינה תמנו: רייצ'ל, מה היית ממליצה, מה חסר בתחום הסיוע הנפשי בהתמודדות של חיילים בודדים, חוץ ממש"קית ת"ש?

פנינה תמנו: אגב, אני חושבת שמש"קית לא אמורה לתת את הסיוע הנפשי.

פנינה תמנו: איפה את חושבת נמצאת הנקודה ששם אנחנו צריכים לפעול?

רחל לסטר: יש לי שתי המלצות: יותר הדרכה למפקדים שלא מבינים מה זה לעלות לארץ.

רחל לסטר: זה קשור לתרבות, איך לשמוע ולדאוג לדברים שאין להם פתרונות.

רחל לסטר: היו כול מיני פעמים שהייתי באמצע בעיה והמפקדת שלי ענתה: הינה פתרון, זהו.

רחל לסטר: ונסתי להסביר לה: לא, תהיו סבלנים ותחזקי את היד לדקה וזה ישפר את העולם שלי.

רחל לסטר: אין לי משפחה בארץ, לעזור בלשפר את התרבות של מתן אמפטיה.

רחל לסטר: דבר שני, להשקיע יותר כסף במערכת כך שאפשר לראות קב"ן או פסיכולוג אזרחי שזה יותר קל ועם פחות בירוקרטיה ויותר מהר.

רחל לסטר: זהו.

דוד ביטן: תודה רבה.

דוד ביטן: לפני שנשמע את בנות כנפיים.

דוד ביטן: שי, אתה רוצה להגיד משהו?

שי פלבר: לא משהו מיוחד.

שי פלבר: תודה רבה על שיתוף הפעולה בנושא הזה, נושא חשוב ומשמעותי.

שי פלבר: אני יכול להגיד שאנחנו רואים עכשיו פתיחות תיקים מכול העולם.

שי פלבר: יותר צעירים שרוצים לעלות לארץ, אחד העבודות שביחד עם המשרד אנחנו צריכים להתחיל התמקד בהם הוא לעשות עבודה עם חברה צעירים בגילאי 16 ו-17 כשהם בתיכון לקראת ההחלטה.

שי פלבר: אנחנו מבינים שתגיע לארץ בתור חייל בגיל 18, הסיכוי שתישאר הוא הרבה יותר גבוה.

שי פלבר: להביא את העולה אחרי תואר וכולי בארץ המוצא – יותר קשה.

שי פלבר: לכן ככול שנעבוד איתם בגיל יותר צעיר, הסיכוי שהם יבואו ויישארו יותר גבוה.

דוד ביטן: תודה.

דוד ביטן: אני רוצה להעלות את חוה לי כץ, עלתה לישראל ב-2015 מארה"ב, שירתה כחיילת בודדה, כיום סטודנטית למשפטים ויחסים בינלאומיים.

חוה כץ: הי לכולם, קודם כול אני רוצה להגיד תודה שקיים יום כזה שכולכם הקדשתם את הזמן לבוא ולדבר על העתיד של כולנו.

חוה כץ: זה מרגש וכיף להיות חלק.

חוה כץ: אני חוה לי כץ, אני סיכום של כול התוכניות שיש לעולים חדשים ובודדים בארץ.

חוה כץ: בגיל 18, לפני שש שנים, עשיתי את תוכנית מסע בארץ.

חוה כץ: אחרי השנה הזו חזרתי לארה"ב ותכננתי ללכת לקולג' ומשהו לא ישב לי טוב בלב ואמרתי: לא מציתי את הזמן שלי בארץ.

חוה כץ: באותו קיץ, הקיץ של 2015, קיבלתי את ההחלטה לעלות לארץ והתגייסתי לצבא.

חוה כץ: עשיתי תוכנית של גרעין צבר, הייתי ילדה עירונית מניו יורק שבאה לקיבוץ שהיה בו מלא פרות ויותר מדי שקט בערבים.

חוה כץ: מהר מאוד התרגלתי וקיבלתי משפחה חדשה של אנשים בגרעין שלי.

חוה כץ: התגייסתי כמדריכה כליאה, השירות היה לי משמעותי ביותר.

חוה כץ: היה לי קודם כול מפקדים מדהימים, לא היה סופ"ש שלא שאלו אותי: איפה את?

חוה כץ: מי דואג לך לאוכל?

חוה כץ: יש לך מכונת כביסה שעובדת?

חוה כץ: כול הדברים האלו.

חוה כץ: הרגשתי באמת חלק מהמשפחה.

חוה כץ: גם שאר החיילים שם מאוד דאגו לי.

חוה כץ: היה לי מאוד משמעותי.

חוה כץ: כמובן שזה בא עם האתגרים שלו, עם הקושי לחזור לבית ריק ולמרות שהיה לי את התמיכה הרגשית של המשפחה, זה לא אותו דבר שהם לא שם.

חוה כץ: לדוגמה: אמא שלי מתקשרת באטרף כי היא ראתה פאודה והיא חושבת שזה מה שהילדה הקטנה שלה עושה.

חוה כץ: היו לי אתגרים, אבל בסופו של דבר הרגשתי שאני בתוך מעטפת שדואגים לי לכול.

חוה כץ: ואז הגעתי לאיזשהו צומת כשהשתחררתי ופתאום כאילו נפלטתי לעולם הגדול והבירוקרטיה של הארץ.

חוה כץ: להשיג עבודה וללכת לאוניברסיטה, ולא היה לי מושג מאיפה להתחיל.

חוה כץ: היד המלווה בתוך כול הקושי והבלבול היתה תוכנית כנפיים.

חוה כץ: תוכנית בהשתתפות של הסוכנות וקרן מיראז'.

חוה כץ: שלחו אותי לקורס משתחררים ושם קיבלתי יועצת דרך תוכנית כנפיים ודרכה הצלחתי להשיג עבודה, פה בירושלים, בתיאטרון ירושלים.

חוה כץ: הצלחתי להתקבל לאוניברסיטה, התחלתי עכשיו שנה ב'.

חוה כץ: קיבלתי ליווי כלכלי שהיה לי משמעותי מאוד, ובאמת זה היה היעד שליווה אותי לכול אורך הדרך.

חוה כץ: בלעדיהם אני לא חושבת שהייתי כאן היום.

חוה כץ: בנוסף לכול הליווי, עזרו לי ליצור סוג של משפחה של חיילים בודדים לשעבר שהשתחררו ונשארו.

חוה כץ: דרך כול מיני קורסים שהציעו לנו, בערבים של מפגשים של חיילים בודדים לשעבר וכאלו שהם משרתים עכשיו.

חוה כץ: בזכותם אני כאן, בזכותם אני מקווה גם להמשיך כאן.

חוה כץ: גם בתקופת הקורונה, קיבלתי עזרה מהם וייעוץ כלכלי.

חוה כץ: היה לי אותם כגב וכתמיכה.

חוה כץ: הודות להם ולוועדה הזו שחושבת על הכול.

חוה כץ: אני עדיין כאן.

דוד ביטן: תודה רבה לך.

שלומית אבינח: אחרונת הדוברים.

דוד ביטן: מריה קול יעקב, עלתה מקזחסטאן, הייתה בנעל"ה, שירתה כחיילת בודדה במערך איסוף קרבי במודיעין.

דוד ביטן: מסיימת לימודי תואר שני בצילום.

דוד ביטן: יש דבר כזה, לימודי תואר שני בצילום?

מריה קול יעקב: צוהריים טובים לכולם, נעים מאוד, והמון המון תודה לכול אחד מכם.

מריה קול יעקב: זו זכות גדולה לדבר היום.

מריה קול יעקב: עליתי בתוכנית נעל"ה ב-2006 מקזחסטאן, עליתי לבד.

מריה קול יעקב: לפני העלייה שמשתי כשנה בתור מדריכת נוער, מדריכת ילדים, תמיד ידעתי שאני רוצה לעלות.

מריה קול יעקב: הרבה מחבריי עלו לפני ונתנו לי דוגמה אישית.

מריה קול יעקב: ארבע שנים למדתי בפנימיית חוות הנוער הציוני בירושלים.

מריה קול יעקב: בסוף התוכנית התגיירתי ולאחר כמה חודשים התגייסתי לצבא.

מריה קול יעקב: הייתי תצפיתנית בירושלים.

מריה קול יעקב: קיבלתי מגורים בקיבוץ גבעת עוז בו אני מתגוררת עד היום.

מריה קול יעקב: השירות שלי לא היה קל, התפקיד היה משמעותי מאוד, זו הייתה תקופה לא הכי פשוטה באזור ירושלים.

מריה קול יעקב: בזמן השירות לא ממש יצא לי יותר מדי לחשוב על מה שיקרה לאחר מכן.

מריה קול יעקב: אני גם חתמתי קבע, השחרור שלי מצה"ל היה מיוחד, לא הייתה לי חופשת שחרור.

פנינה תמנו: בת כמה היית כשהשתחררת?

מריה קול יעקב: הייתי בת 20.

מריה קול יעקב: הייתי צריכה להישאר כ-א' חמ"ל לעוד חצי שנה אבל לא קיבלו תקציב.

מריה קול יעקב: באו אלי באמצע משמרת שלי ואמרו לי ב-31 בדצמבר את משתחררת עכשיו ואת נוסעת לבקו"ם.

מריה קול יעקב: בשש בערב ב-31 בדצמבר ב-2012 יצאתי מהבקו"ם והמזל שלי היה שלפני שהשתחררתי הגעתי לקורס משתחררים ומשם לתוכנית כנפיים.

מריה קול יעקב: שם נוצר הקשר עם האנשים במקום היחידי שידע לענות על השאלות שלי שהצטברו.

מריה קול יעקב: לא היה לי אף אחד בארץ.

מריה קול יעקב: אני זוכרת שהיו לי המון שאלות על איך מתחילים.

מריה קול יעקב: זה קצת כמו עלייה באותו רגע מחדש.

מריה קול יעקב: שם הכרתי שני אנשים ממש משמעותיים בחיי.

מריה קול יעקב: ענת, יועצת אישית שמלווה אותי עד היום.

מריה קול יעקב: וצביקה שהוא היועץ הכלכלי.

מריה קול יעקב: בלי קשר, זה המקום היחידי שידעתי להגיע לשם, חיכיתי לזה, זה היה כמו להגיע הביתה.

מריה קול יעקב: שם חיכו וחיבקו וזה לעומת המשפחה שלי שדאגה לי מאוד, אבל הם לא יודעים איך החיים מתנהלים בארץ – אין להם שום מושג של איך לתת לי מענה ותשובה.

מריה קול יעקב: לתת מענה ותשובה?

מריה קול יעקב: שם היה המקום.

מריה קול יעקב: קיבלתי שם מבחן להתאמת מקצוע, הבנתי שם לאן אני פונה ומה הזכויות שלי.

מריה קול יעקב: היה לי מינוס בבנק אחרי השחרור, וצביקה מצא פתרונות, פתאום מצא מקומות שלא שילמו לי ולא קיבלתי כסף שמגיע לי, שבכלל לא ידעתי על זה.

מריה קול יעקב: ממש דברים קטנים שהצטברו לי כמו לפאזל.

מריה קול יעקב: ענת עזרה לי מאוד וליוותה אותי.

מריה קול יעקב: פתאום גיליתי שיש מלגות שאני זכאית לקבל מלגות.

מריה קול יעקב: בזכות התוכנית הצלחתי באותה שנה בלי לפספס זמן, התקבלתי גם לבצלאל וגם לויצ"ו חיפה.

מריה קול יעקב: החלטתי שאני הולכת לויצ"ו.

מריה קול יעקב: סיימתי בהצלחה תואר ראשון בצילום, קולנוע ותעודת הוראה.

מריה קול יעקב: השנה סיימתי תואר שני באומנות באוניברסיטת חיפה.

מריה קול יעקב: עד היום אני בקשר עם ענת וצביקה והם היו בתערוכות שלי והם היו בהצגות שלי.

מריה קול יעקב: אני גם מרגישה חלק מהמשפחה, כמו אחות גדולה לחיילים חדשים.

מריה קול יעקב: אני גאה מאוד כול שנה להציג את תוכנית כנפיים.

מריה קול יעקב: אני גם משפחה מארחת לילדה מנעל"ה שכבר שלוש שנים מגיעה אלי ובמה שאני יכולה לעזור לה אני מכוונת אותה.

מריה קול יעקב: השנה היא מסיימת את תוכנית נעל"ה ומתגייסת ואני עוברת איתה את כול השלבים.

מריה קול יעקב: אני כבר מרגישה שעם התשובות שכנפיים שנתנו לי אני יכולה קצת לכוון ולעזור.

מריה קול יעקב: אני חושבת שזה אחד הדברים החשובים – כשאתה נמצא בתוך מסגרת זה קצת יותר קל, כי אתה יודע לאן אתה הולך, אתה יודע לשאול שאלות ולקבל פקודות.

מריה קול יעקב: כשאתה נשאר לבד, אתה חייב איזשהו מענה וליווי ואני רוצה להגיד שזה שעשה אותי מי שאני היום.

מריה קול יעקב: אז תודה רבה.

שלומית אבינח: תודה.

פנינה תמנו: משהו שהוא חשוב שאני רוצה שניקח מהוועדה ומהישיבה הזו חוץ מהסיפורים, הפנים והאנשים המדהימים, החיילים והחיילות המדהימות שהם גאווה ישראלית ענקית.

פנינה תמנו: מה שאנחנו צריכים לקחת, הרבה פעמים זה לא רק בלהגיש את הסיוע לחייל הבודד.

פנינה תמנו: אנחנו צריכים לבדוק עם המערכת אם החיילים בני ה-19, המפקדים בני ה-19 וה-20 יש להם בכלל את ההכשרה.

פנינה תמנו: אנחנו צריכים לדאוג שתהיה פה הכשרה הרבה יותר אינטנסיבית בכל מה שקשור לחיילים בודדים.

פנינה תמנו: אפרופו זה היה אותו דבר על נושא אפליה וגזענות: חיילים שבאים לך מכול מיני רקעים שאין להם מושג באפליה וגזענות, אין להם מושג בהתמודדות עם הדברים האלה.

פנינה תמנו: ואז אתה אומר: אם המפקדים אין להם חשיפה לעולים חדשים ומה עובר עולה חדש, חייל שמגיע לארץ – הם גם לא ידעו איזה סיוע צריך לתת.

דוד ביטן: אבל הצבא עובד על משהו אחר, הוא לא עובד על חיילים – הוא עובד על לחימה, תורת לחימה וכולי.

פנינה תמנו: הצבא חייב לתת את המענה הזה.

פנינה תמנו: חיל החינוך זה התפקיד שלו.

פנינה תמנו: כול עוד יש להם חיילים עולים, הם צריכים לתת להם את המענה והמפקדים צריכים לעבור הכשרות.

פנינה תמנו: דבר נוסף, איציק, אני מבקשת ממך לבדוק וגם הוועדה מוזמנת לבדוק את זה, כמה קב"נים דוברי שפות יש.

פנינה תמנו: בא חייל בודד וצריך סיוע, רגע – הוא רק שנה-שנתיים, הוא תוך כדי לומד עברית, אני רוצה לדעת שיש להם סיוע מאורגן והטבות.

דוד ביטן: זאת באמת שאלה חשובה.

פנינה תמנו: רק אומר שמי סימס לי את זה, זה ישעיהו מפרויקט נעל"ה שמכיר את ההתמודדויות האלה.

דוד ביטן: אני מודה קודם כול לשרה שהייתה פה כול הישיבה.

דוד ביטן: בעצם פיצית על זה שבהתחלה לא היית, אבל היית במקום חשוב, בשדה התעופה, קיבלת עולים.

דוד ביטן: אני מודה כמובן לכול מי שהיה פה והשתתף, וגם למנהלת הוועדה שהיום הזה הוא עליה, היא יצרה קשר עם החיילים, עם הסיפורים, הביאה לנו את הכול מסודר ומתוכלל.

דוד ביטן: אני מודה גם למנכ"ל שבא.

דוד ביטן: תודה רבה לכולם.

דוד ביטן: הישיבה נעולה.