הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 79, 2020-10-26 10:15

עפר שלח: שלום לכולם, היום יום שני, ח' בחשון התשפ"א (26 באוקטובר 2020).

עפר שלח: נדון בקריסת המסעדות והמסעדנים, זהו נושא שני מתוך שלושה בהם אנחנו עוסקים בהשלכות הענפיות של המשבר הנוכחי.

עפר שלח: משרד מבקר המדינה לא פה איתנו אבל עסקנו מולו כבר רבות בנושא, אני גם יודע שבדוח שעומד לצאת בצהריים אין התייחסות ספציפית לנושא הזה.

עפר שלח: נפתח עם חברי הכנסת.

עפר שלח: חבר הכנסת עידן רול, בבקשה.

עידן רול: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, כיף להגיע לוועדה, אני מברך על קיום הדיון, זהו נושא שאני מלווה כבר חודשים רבים.

עידן רול: מדובר באחד הענפים שנפגעו הכי הרבה בקורונה, מדובר בענף שמעסיק מעל 200,000 עובדים שנפגע אנושות ממודל החל"ת.

עידן רול: מסעדנים בכל הארץ מדווחים כבר תקופה ארוכה שפשוט אי-אפשר למצוא מלצרים.

עידן רול: סיירתי מצפון ועד דרום ואי-אפשר למצוא עובדים.

עידן רול: זה מעודד כלכלה שחורה והם ניצב בפני שוקת שבורה, הם פשוט לא מצליחים להחזיר את העובדים לעבודה.

עידן רול: דבר שני: מסעדות הן מטבען עסק בסיכון, ודאי מסעדות שרק פתחו ועדיין מתמודדות עם ההשקעה הראשונית הגדולה.

עידן רול: משרד האוצר לא מבין את המבנה העסקי של מסעדה, הם לא מבינים שיש בהתחלה השקעה מאוד גדולה ולכן הדוחות העסקיים נראים איך שהם נראים.

עידן רול: הם מנסים למדוד אותם באותה צורה שמקבילה לעסקים קטנים וזו טעות.

עידן רול: זו גם הסיבה שקרן ההלוואות "הון סיכון" אינה אפקטיבית.

עידן רול: המון מסעדנים שפונים לא מקבלים הלוואה כי הם נחשבים עסק בסיכון.

עידן רול: כפי שכבר אמרתי, משרד האוצר חייב להעלות את גובה הערבות בקרן להלוואות לעסקים בסיכון כי זה פשוט לא אפקטיבי וגם המיצוי של זה הוא באזור ה-20% מה שמראה שאי-אפשר לממש את ההלוואות בצורה מיטבית.

עפר שלח: יש עוד בעיה בירוקרטית מופלאה שבה אם קיבלת, הרי זה עלה, בקרן הראשונה זה היה 25% ואחר כך זה עלה ל-60%.

עפר שלח: ואם קיבלת ב-25% לא תקבל ב-60% למרות שהעסק בסיכון.

עידן רול: ואם כבר אחוזים, אז אני שמח שלאחר צעקה מאוד גדולה נעשתה התאמה מזכאות לפיצויים.

עידן רול: פעם זה היה רף נזק של 40%, מסעדות בכללותן לא שווה להן לפתוח את שעריהן מעל 25% ירידה בביזנס ולכן הם לא יוכלו בכלל להגיע לרף הנזק הנדרש על ידי הממשלה.

עידן רול: רק עכשיו, לספטמבר–אוקטובר, זה כבר יהיה 25%.

עידן רול: עבור הרבה מאוד מסעדות זה יהיה מעט מדי ומאוחר מדי.

עידן רול: סוגיה נוספת שחשוב לתת עליה את הדעת, יש את הסוגיה הטכנולוגית, יש פתרונות בעולם, יש מתווה תו סגול שאני קידמתי יחד עם האיגוד עם היציאה מהסגר הראשון.

עידן רול: בכל אירופה מצאו דרך להפעיל את המסעדות בצורה מאוד טובה.

עידן רול: באמסטרדם, בלונדון, בפאריז.

עידן רול: השאלה היא איך מסיימים את הקורונה.

עידן רול: אם היו נותנים להם לעבוד אפילו בין סגרים, אני לא נכנס כרגע לכמה הסגר היה מיותר ולא נכון, אבל אפילו אם בין סגרים היו מאפשרים להם לעבוד אזי המסעדות היו מצליחות לצלוח את התקופה הזו יותר טוב.

עידן רול: בסופו של דבר חבטו בהן מכל כיוון.

עידן רול: יש סוגיה של הקושי למצוא עובדים.

עידן רול: מסעדה רוצה לגייס שוטף כלים, הם לא מצליחים לגייס ישראלים שיעשו את זה אז הם שוכרים מהגרי עבודה.

עידן רול: לפי חוק הפיקדון הם נדרשים להפריש בגינם 16%.

עידן רול: כשאזרח ישראלי עובד אז מדובר רק ב-12.5%.

עידן רול: זה יוצר מצב שגם אם התמריץ נכון, למען עידוד יציאתם מהארץ של מסתנני העבודה, בסופו של דבר המסעדנים מקבלים קנס כפול.

עידן רול: בתקופה זו כל מכה כזו יכולה להיות מכת המחץ שתפיל את העסקים.

עידן רול: הגשתי בזמנו דוח שמראה על פוטנציאל החורף, פוטנציאל סגירה של 70% מהמסעדות.

עידן רול: זו תחזית מאוד מדאיגה שכרגע לא מקבלת שום מענה של תמריצים או סיוע אפקטיבי מהממשלה.

עפר שלח: תודה, אתה נוגע בכמה נקודות חשובות.

עפר שלח: בהיותי יושב-ראש ועדת קורונה עסקנו רבות בנושאים אלו.

עפר שלח: יש כאן כמה נקודות שהן בהחלט ייחודיות לענף הזה.

עפר שלח: אתמול הייתה כתבה בטלוויזיה על פריז, פריז עומדת כיום במצב של עוצר לילי החל מהשעה 21:00.

עפר שלח: ברם, עד שעה זו המסעדות פועלות על פי תו סגול כזה או אחר.

עפר שלח: למיטב ידיעתי, כשהמסעדות בארץ עבדו תחת תקנות התו הסגול בתקופת הביניים, הבעלים חיו עם זה.

עפר שלח: אולי הם לא הרוויחו כמו שהיו רגילים להרוויח בתפוסת שיא אבל הם יכלו לחיות עם זה.

עפר שלח: הצורך הזה שאנחנו מדברים עליו כל הזמן – לחיות בנוכחות קורונה – לעשות הגדרות ולהתקין תקנות שתאפשרנה להמשיך לחיות בנוכחות קורונה, אני חושב שבענף הזה זה מדבר יותר מכל דבר אחר.

עפר שלח: את בעיית האשראי שהעלה עידן קשה מאוד לפתור, קשה מאוד לבוא לבנק ולבקש ממנו להזרים כסף לעסק שנמצא בסיכון.

עפר שלח: גם כך מחזור החיים של מסעדות הוא כזה שאתה לא יודע כמה זמן הן תחזקנה מעמד, גם כך היה קשה לקבל אשראי עוד לפני המשבר.

עפר שלח: הצורך הזה, וחוסר הטיפול הפרטני והחכם בענף הזה ובענפים אחרים שנמצאים בסיכון גבוה, אנחנו רואים את התוצאות של חוסר הטיפול.

עפר שלח: נשמע עכשיו את נציגי ונציגות המסעדנים.

עפר שלח: שי ברמן, מנכ"ל איגוד המסעדות והברים.

עפר שלח: שי, אני מבקש שתמקד את המבט מהיום וקדימה.

עפר שלח: אנחנו נמצאים בתקופה שאמורה להיות תקופה של יציאה מהסגר והקלה במגבלות, מצד שני יש הבנה של הגורמים הממשלתיים שאנחנו נכנסים לחיים בנוכחות קורונה.

עפר שלח: מה הבעיות הספציפיות שמונחות לפתחכם ומה הן דרכי הפתרון שאתם מציעים, בבקשה.

שי ברמן: תודה עבור קיום הדיון לך ולחבר הכנסת רול.

שי ברמן: אתן תמונת מצב קצרה: תעשיית המסעדות נכנסה למשבר הזה באמצע מרץ עם 14,000 עסקים פעילים, חזרנו בסוף מאי עם 12,000 עסקים פעילים.

שי ברמן: 2,000 התאיידו בסגר הראשון.

שי ברמן: למעשה, כיום פעלים בענף 3,500–4,000 עסקים.

שי ברמן: זה אני מדבר איתך אחרי שפתחו את ה-Take Away.

שי ברמן: באמצע מרץ הועסקו בענף מעל 200,000 עובדים.

שי ברמן: כרגע, להערכתנו, מועסקים בו כ-40,000 עובדים, אולי 50,000, זה אומר שיש 150,000 עובדים שהם בפוטנציאל להעסקה שכרגע יושבים בבית.

שי ברמן: העסקים שפועלים כרגע זה בעיקר עסקים שיש להם את הפלטפורמה של המשלוחים.

שי ברמן: צריך להבין ששיטת המשלוחים אינה מתאימה לכל עסק.

שי ברמן: חושבים שזה פתרון קסם אבל לא תמיד המוצר המשווק מתאים לפלטפורמה זו.

שי ברמן: זה פתרון שלא נכון לחלק גדול מהענף.

שי ברמן: גם ה- Take Away נכון לעסקים קטנים מאוד, בעיקר דוכני מזון מהיר.

שי ברמן: אלו גם המעסיקים היותר קטנים, הם מאוד חשובים אבל הם מעסיקים קטנים, רוב העובדים בענף בעצם עובדים בעסקים גדולים שנכון להיום המודל הכלכלי שלהם לא מתאים למשלוחים או ל- Take Awa.

שי ברמן: אנחנו רואים שניהול המשבר על ידי הממשלה התאפיין בהיעדר מדיניות ברורה בכל מה שקשור למסעדות.

שי ברמן: 50% מתקציב הסיוע לעסקים לא הגיע ליעדו.

שי ברמן: בהקשר הזה אדגיש את העניין של מענק החזרת עובדים מחל"ת.

שי ברמן: זה אחד מהפאולים הכי גדולים באירוע הזה מכיוון שאי-אפשר לגייס עובדים כי הם בחל"ת ומעדיפים לקבל כסף מהמדינה ולעבוד בעבודות מזדמנות.

שי ברמן: בנוסף, זה לא מתמרץ את שוק העבודה.

שי ברמן: אני מגיע לנקודה שביקשת, אדוני, שאתמקד בה: היציאה מהסגר השני היא הרבה יותר מאתגרת מהסגר הראשון משתי סיבות עיקריות: הסיבה הראשונה היא שאנחנו נכנסים לחורף, זה לא קשור לממשלה, במציאות הזו הרבה יותר קשה להפעיל את העסק במודל דומה למה שהיה בסגר הראשון – שבו הושבנו אנשים בחוץ – הפלטפורמה הזו פחות רלוונטית בתקופת החורף.

שי ברמן: הדבר השני זה המצב התזרימי הקשה שבו נמצאים העסקים בגלל שהם מדממים כבר אחרי שמונה חודשים של משבר קשה, וזה יקשה מאוד על פתיחת העסקים.

שי ברמן: אנחנו סימנו כמה צעדים מידיים שיש לנקוט בהם: צריך לפתוח את העסקים, צריך לתת לנו לעבוד, כרגע כוונת משרד הבריאות היא שברגע שמגיעים למקדמים, הם מדברים על מקדם הדבקה של פחות מ-5% בהקשר שלנו– אנחנו שם כעת.

שי ברמן: מדברים על 250,000 נדבקים, אנחנו לא שם - - -

עפר שלח: רק בשביל לדייק: זה לא מקדם הדבקה, זה שיעור הבדיקות החיוביות - - -

שי ברמן: כן, תודה עבור התיקון.

שי ברמן: כרגע אנחנו קרובים מאוד לשם ואנחנו עדיין לא שם.

עפר שלח: אתמול כבר היינו שם.

שי ברמן: לטעמנו כבר אפשר לפתוח את הענף.

שי ברמן: כשאנחנו מדברים עם משרד הבריאות הם מדברים איתנו על לפתוח בתנאים של עיר אדומה בצורה רוחבית לכל הארץ.

שי ברמן: המשמעות היא שזה עשרה אנשים בפנים ו-20 אנשים בחוץ.

שי ברמן: מבחינת הענף זה אומר ש-60% מהענף לא מקבל מודל כלכלי שיאפשר לו לפתוח.

שי ברמן: משרד הבריאות רוצה לפתוח את המסעדות לפי עיר אדומה, לא משנה אם זה עיר אדומה או ירוקה.

שי ברמן: אם ירושלים עכשיו - - -

עפר שלח: וגם לא משנה כמה גדול המקום.

שי ברמן: נכון, וזה עוד אבסורד שהולך איתנו אחורה ולצערי לא מצליחים להיגמל ממנו.

שי ברמן: בכלל, כל הסגר, והזכרת זאת, אין סגר באף מקום בעולם כמו שיש פה.

שי ברמן: אין חיה כזו באף מקום.

שי ברמן: אז או שאנחנו אור לגויים ומצאנו איזה משהו שאף אחד לא המציא - - -

אוריאל בוסו: אני חולק עליך, זה לא נכון.

שי ברמן: אבל אין דבר כזה.

עפר שלח: אין דבר כזה שעסקי האוכל סגורים לחלוטין.

שי ברמן: יש סגר במדריד, ושם זה מתבטא בכך שהם צריכים לסגור בשעה 23:00 במקום בשעה 01:00.

עפר שלח: בפריז הם צריכים לסגור ב-21:00.

רות תבור: גם בבריטניה, בהרבה מקומות.

רות תבור: למה לסגור לגמרי?

עפר שלח: האם מתקיים שיח רציף לגבי הדבר הזה ומול מי?

שי ברמן: אנחנו מנהלים מגעים עם משרד הבריאות.

שי ברמן: לאחרונה נפגשנו עם סגן השר קיש, אנחנו מדברים עם פרופסור גרוטו ואנחנו מדברים עם פרופסור גמזו.

שי ברמן: זה השיח האפידמיולוגי.

שי ברמן: כמובן שיש גם שיח כלכלי מול משרד האוצר.

שי ברמן: בעניין של האוצר: צריך להבין שכל שיטת האקורדיון, שנוגעת לפתיחת המשק, הוא יפה מאוד למסיבת עיתונים, הוא לא עומד במבחן המציאות.

שי ברמן: סגירה ופתיחה של עסק זה אירוע כלכלי.

שי ברמן: כשאומרים לנו לסגור את העסק ואז לפתוח אותו שוב – זה כמו להקים עסק חדש.

שי ברמן: צריך לגייס צוות חדש, הענף הזה הוא ענף שמתאפיין גם בשגרה בתחלופת עובדים רבה, לכן צריך לגייס אותם מחדש ולהכשיר אותם, להכשיר את המקום, לעשות שינויים בעסק.

שי ברמן: הקורונה שינתה את ההתנהלות ואת דרך החשיבה שלנו ואיך שאנחנו מוכרים את המוצר שלנו.

שי ברמן: זה דורש מאיתנו התאמות, להכשיר את המקום, להכשיר את הציוד, להחליף בלאי.

שי ברמן: חלק מהדברים, כמו מענק החל"ת שלא הגיע אלינו, צריך להעביר אותו עכשיו לעסקים בתור מענק התנעה שיאפשר לפתוח מחדש.

שי ברמן: הבעיה של המסעדנים ובעלי הברים כיום היא בעיה תזרימית.

שי ברמן: בשביל לפתוח את העסק אתה צריך לקנות חומרי גלם והספקים דורשים בצדק רק מזומן, הם מפחדים שהלקוחות יקרסו.

שי ברמן: יש פה גלגל שכדי להניע אותו צריך כסף, צריך תזרים והתזרים הזה לא מגיע כלל או שמגיע בעצלתיים ובצורה מאוד חלקית.

שי ברמן: הדבר אקוטי כדי להמשיך וכדי להחזיר את התעשייה לפעילות.

שי ברמן: בנוסף, יש להנהיג ארנונה דיפרנציאלית, זה משהו שיש אותו גם במקומות אחרים בעולם, כרגע המצב הוא שלמעשה יש מדריגה אחת ואחידות בעניין של הארנונה.

שי ברמן: עד חודש ספטמבר, עם ירידה של 60% במחזור אתה מקבל 95% הנחה.

שי ברמן: אם אתה יורד ב-55% במחזור, שזה מבחינתנו אסון כלכלי, אתה לא מקבל כלום.

שי ברמן: יש פה גם עניין מוסרי, המדינה אומרת לך: "יש לך 500 מטר בעסק?

שי ברמן: אתה לא יכול בעצם להשתמש בשטח שיש לך" אם נותנים לי להכניס 20 איש לעסק של 500 מטר אז אני מנצל רק כ-50 מטר מסך השטח שברשותי, אז למה אני צריך לשלם ארנונה מליאה?

שי ברמן: הארנונה הדיפרנציאלית הזאת היא עניין חשובה.

שי ברמן: כרגע זה שונה לסף ירידה במחזור של 25% לחודש ספטמבר– אוקטובר, זה משהו שצריך להיות גורף עד סוף 2021, עם הנהגה של ארנונה דיפרנציאלית לפי גובה הירידה במחזור.

שי ברמן: אני אומר: אם ירדתי ב-25% אל תיתן לי הנחה מליאה, תן לי 50% הנחה.

שי ברמן: בואו נקבע מדרגות, נעשה זאת בצורה רוחבית ועקבית.

שי ברמן: העניין הזה הוא לא לחודשיים אלא לכמה שנים.

שי ברמן: משבר הקורונה ייגמר ואנחנו חושבים שאז ייפתח בקבוק שמפנייה והמשק יפרח.

שי ברמן: זה לא ככה, תהיה פה תקופה קשה ויש לעזור לעסקים ובייחוד לעסקים הקטנים.

שי ברמן: הנושא של החזר הוצאות קבועות שזו בעצם התוכנית של האוצר לפיצוי העסקים, בעצם קבעו סף ירידת הכנסות של 25% כתנאי לקבלת פיצוי.

שי ברמן: הקביעה הייתה נכונה לחודש אפריל.

שי ברמן: בחודש מאי זה שונה ל-40%, עכשיו זה שונה בחזרה ל-25%.

שי ברמן: ובספטמבר–אוקטובר יש לשר אפשרות להאריך את זה גם לנובמבר–דצמבר.

שי ברמן: אולי יאריך ואולי לא.

שי ברמן: עכשיו אנחנו צריכים לדעת מה הלאה.

שי ברמן: אנחנו צריכים לעשות תוכנית עסקית, בעל העסק צריך לדעת אם שווה לו להפעיל את העסק.

שי ברמן: אם הוא מקבל פיצוי רק על עבודה של 40% מהמחזור אז אולי לא שווה לא להפעיל את העסק, עדיף לו לשבת בבית ולקבל כסף.

שי ברמן: זה דבר נוסף שצריך לטפל בו.

שי ברמן: יש בעיות קשות עם העניין של יישום התוכנית לקבלת פיצוי בגין מענקים קבועים.

שי ברמן: זה נובע מזה שיצרו פה סבך בירוקרטי.

שי ברמן: מדובר בסבך שנוצר על ידי אדם ובכוונה.

שי ברמן: יש פה הנחת עבודה שהיא חלק מהתרבות הממשלתית במדינת ישראל.

שי ברמן: ההנחה גורסת שהעצמאים הם רמאים ולכם הממשלה צריכה לדאוג שהם לא ירמו אותה.

שי ברמן: ברגע שהקונספציה הזו משתלטת על השיח, מייצרים תוכניות לא כדי לפתור את הבעיה ולהביא את הכסף מהר, אלא מייצרים תוכניות כדי שלא ירמו.

שי ברמן: ואז זה מייצר סבך בירוקרטי שבו בעלי העסקים פשוט לא מקבלים את הכסף.

שי ברמן: הם מקבלים חלק מהכסף, צריכים להגיש השגה, כל האירוע הזה של הגשת הדוח הוא מסובך מאוד, יש לשלם אלפי שקלים לרואי החשבון כדי שזה ייעשה כמו שצריך.

שי ברמן: העניין הזה צריך לעשות אותו כל חודשיים, למעשה לעשות דוח רווח והפסד של עסק, זו משימה חשבונאית גדולה, יש הרבה פרמטרים ואז נוצר סבך גדול.

עפר שלח: שי, אני מבקש לעבור לדוברים נוספים.

עפר שלח: רותי תבור, בעלים של חומוס אשכרה, מוסד צפון תל-אביבי ידוע, בבקשה.

רות תבור: שמי רותי תבור, אני מסעדנית כבר 40 שנה ביחד עם בעלי.

רות תבור: יש לנו ילד אחד, אם הוא ירצה להמשיך בעסק אנחנו נשמח אבל אנחנו מנסים לפתח אותו בעוד כמה כיוונים.

רות תבור: אני מקווה לפרוש בזקנה ובבריאות ולא עם כאלו צרות כמו עכשיו שאין לי ממה להכניס כסף לכיס.

רות תבור: אני כבר בת 60 ובעלי בן 71.

רות תבור: אני נכת צה"ל וסובלת משורה של מחלות.

רות תבור: עברתי תאונת דרכים מאוד קשה בצבא שבה איבדתי גם את הזיכרון שלי.

רות תבור: בגיל 19 וחצי הצלחתי לשחזר את הזיכרון.

רות תבור: יש לי פלטינות ברוב חלקי הגוף, שחזור לסתות וכתפיים, עברתי שלוש לידות שקטות, לא הצלחתי ללדת אז אימצתי ילד.

רות תבור: הסיפור שלי יכול למלא כמה תוכניות טלוויזיה אבל לא באנו בשביל זה, זו לא תוכנית ריאליטי, הריאליטי האמיתי שלי הוא הדאגה למחייה, הבן שלי מבקש קסדה חדשה כי שלו נשברה אז אני צריכה לחשוב פעמיים.

רות תבור: לקחתי שתי הלוואות מהמדינה על סך 600,000 שקלים, בעלי בן 71 ונאלצנו למכור דירה, זה לא רק שעכשיו יש קורונה, אני מבינה שהקורונה היא מחלה בין-לאומית אבל אותנו שמו בתחתית התחתית של השפל, השפילו אותנו עד עפר עם כל מיני רגולציות, בגילי אני צריכה להתחיל להבין כל מיני מילים ומשפטים במקום להתעסק בלחבק את הלקוחות שלי, מגוון לקוחות מכל קצוות העם.

רות תבור: העסק שלי הוא כשר מתוך רצון טוב ואהבה של כולם.

רות תבור: אני תמיד מחפשת את חצי הכוס המלאה, סבלתי ואני סובלת ממגוון מחלות, כל יום אני מתחילה את היום עם 60 כדורים.

עפר שלח: רותי, אנחנו רוצים לזקק את הדיון על מנת להבין את הצרכים שלכם.

עפר שלח: מה אתם צריכים?

רות תבור: אני רואה את הכאב של חבריי המסעדנים שאין להם את הכלים שקיבלתי בילדות.

רות תבור: אני מיואשת מכך שהם לא יודעים את הכאב שלנו, אנחנו פשוט רוצים לחזור לעבוד.

רות תבור: האם מישהו ממקבלי ההחלטות היה מלצר?

רות תבור: היה בעל מסעדה?

רות תבור: אנחנו גוועים.

רות תבור: אני מוכנה לשמור על החוקים, וזה מה שאני עושה, אבל אני אמות מרעב.

רות תבור: אני קניתי נכנסים בשביל למכור אותם עכשיו?

רות תבור: הם אומרים שאני אסגור את הפינה שלי ואתאבד, שאסגור את הפינה שלי ואלך לאלף עזאזל.

עפר שלח: רותי, אני מבקש, אנחנו רוצים שבסופו של דבר יצאו מפה דברים שאנחנו יכולים לסייע בהם.

עפר שלח: מה הדבר שאת הכי זקוקה לו עכשיו?

רות תבור: לעבוד.

עפר שלח: פשוט שיפתחו ויתנו לכם לעבוד.

רות תבור: אני עבדתי מצוין כשהחליטו על קפסולות של עשרה אנשים.

רות תבור: יש לי 120 מטר, מתוכם 30 מטר זה מטבח, המטבח שלי הוא אחורי ולטבחים אין שום קשר עם עובדי הדלפק.

רות תבור: אז הוצאתי את עובדי הדלפק לחל"ת, חלק אני מוציאה, חלק אני מחזירה, אני כבר לא יודעת מה להחזיר, הנה ההזרקות שלי של הסרטן בריאה, אני צריכה ללכת לעבוד עכשיו בעבודה פיזית כדי לחסוך עובד?

רות תבור: אני מתגעגעת למגע עם האנשים, זה מכניס אותי לדיכאון, אני רציתי להתאבד.

רות תבור: שתדע שהמגע עם האנשים זה הכי חשוב.

עפר שלח: רותי, אנחנו רוצים בסופו של דבר להגיע לזה שאנשים כמוך יוכלו לעבוד, זו בדיוק מטרת הדיון, אני מאוד מודע לך עבור הדברים.

רות תבור: זה הכול מדם לבי, אני חשפתי פה דברים שמעולם לא חשפתי וזה מכיוון שכלו כל הקיצים.

עפר שלח: אף אחד לא חושב אחרת, תודה רותי.

עפר שלח: עידן רול צריך לעזוב אותנו לטובת דיון אחר, מילת סיכום, עידן?

עידן רול: תודה לכל האורחים המכובדים, אני אשתדל להמשיך ולנסות לשפר את המצב.

עידן רול: אני חושב שמה שרותי אומרת מייצג בכאב גדול את מה שמבקשים הרבה מהמסעדנים, הם לא מבקשים דבר, הם רק מבקשים שיתנו להם לפתוח את דלתות העסק, משם הם כבר יודעים להתקדם, זה מה שהמדינה לא מבינה.

עידן רול: הם לא מבקשים פיצויים ואין להם שום ציפייה שהקורונה לא תפגע בהם, הם בסך הכול אומרים שהם יודעים לייצר פרנסה ומבקשים שיתנו להם לעשות זאת.

עפר שלח: הם מלכתחילה ענף של שורדים.

רות תבור: שר האוצר הקודם כבר קבר אותנו עם כל הרגולציות, אנחנו כבר נגמרנו קודם וזה הקש ששבר את גב הגמל.

רות תבור: מוכרחים להבין שזה תחום רגיש.

עפר שלח: תומר מור, בבקשה.

תומר מור: תודה רבה, בהתייחסות ישירה לדברים של רותי, חשוב להתייחס לזה וכן לדבריו של חבר הכנסת רול.

תומר מור: זו המצוקה שלא רואים, את התחושות האלה לא רואים בגרפים ובמספרים.

תומר מור: צריך לדבר על הנעלם הזה, אנחנו כבר שבעה חודשים בתוך המשבר הזה, שהוא משבר בריאותי וכלכלי, אבל יש לזכור שזה גם משבר נפשי ובסופו של דבר אנחנו כולנו מבקשים רק שתתנו לנו לעבוד, תאפשרו לנו לעבוד, אנחנו תעשייה חפצת חיים.

תומר מור: אנחנו אופטימיים ויודעים להתמודד עם כל צרה שלא תבוא והיה לנו אימון טוב כל השנים הללו.

תומר מור: עכשיו כשמגיעה הקורונה אנחנו מוכנים יותר מכולם, גם - - - משרד הבריאות, והנדסה, ואיכות הסביבה, ומשטרה, וכיבוי אש, אנחנו יודעים לעבוד ואנחנו רוצים, לאורך כל המשבר, לקבל את ההכרה האמיתית ביכולת שלנו לעבוד בצורה הולמת.

תומר מור: אנחנו מובילים קמפיין שכותרתו "מסעדנות אינה מדבקת".

תומר מור: אחוז ההדבקה בענף שלנו שואף ל-1.8%, אלו מספרים שהם זניחים לחלוטין.

תומר מור: לא ב- Take Away, לא במשלוחים, לא קיים שום תיעוד על הדבקה בכל שבעת החודשים האחרונים.

תומר מור: אגב, זה גם ברמה העולמית.

תומר מור: כמובן ועל אחת כמה וכמה לגבי ההושבה בחוץ.

תומר מור: אז כשלוקחים את ה- Take Awayלפני חודש וקצת ולא נותנים טיעון לגיטימי שתומך בזה, באמת שומטים את הקרקע מתחת רגליהם של אלפי עסקים, כמו שאמר שי לפני.

תומר מור: מדובר בהרבה עסקים קטנים שיש להם זכות קיום כמו לכל עסק אחר במדינה ובסופו של דבר מונעים מהם להתפרנס.

תומר מור: בנוסף מנטרלים את היכולת לקבל את הפיצויים, ה-25% אחוז הכרה לצורך כניסה לרף הזכאים לפיצוי צריך להיות ממרץ ולא מיולי.

תומר מור: אנחנו צריכים וודאות, העולם העסקי עובד על וודאות.

תומר מור: משקיעים מכל העולם באים להשקיע בעסקים שיש בהם וודאות, כך הדבר גם בישראל.

תומר מור: לא מעט אשים השקיעו במסעדנות לפני המשבר וייצרו מחזור של מעל 21 מיליארד שקלים בשנת 2019.

תומר מור: חברים, הכלכלה נהנתה מזה, התיירות נהנתה מזה, המדינה נהנתה מזה.

תומר מור: אנחנו היינו חלק מהבוכנות המשמעותיות שמובילות את המנוע האדיר של כלכלת ישראל.

תומר מור: הנה פתאום הגיעה נקודה, ומה שרותי הסבירה פורט על כל מיתר ומיתר כי זה נובע מחוויה אישית שלה, הרי מה היא אמרה?

תומר מור: שהיא במצוקה אישית קשה.

תומר מור: אבל במצוקה הכלכלית שנכנסנו אליו במשבר הזה אין שום עזרה.

תומר מור: אז אם מסעדן כמו רותי עבד קשה כל החיים, ויש פה גם נושא של אנשים מבוגרים, ראינו לפני שבועיים זוג מסעדנים בני למעלה מ-70 שסגרו את העסק שלהם באזור הצפון.

תומר מור: הם לא חסכו כל החיים לפנסיה כי לא היה להם מאיפה, זו בעיה של עצמאיים, בסופו של דבר הם היו צריכים לסגור את העסק ומי יודע מה יהיה להם.

תומר מור: אלו מקרים של קטסטרופה.

תומר מור: 25% צריך להחזיר את זה ממרץ.

תומר מור: יש גם את הסוגיה של הלוואות בערבות מדינה, הבנקים קיבלו מהמדינה 60% ערבות אבל מצד שני אין שום אופרציה שלוחצת על הבנקים להפשיר את הכסף הזה לטובת ייעודו, אני יודע זאת משיחה עם המפקח על הבנקים.

תומר מור: המסעדנות תמיד הייתה במקום השלילי מבחינת הבנקים, אף פעם לא קיבלנו קרדיט חיובי, אבל עכשיו, כשהמדינה נתנה את התנאים ובמיוחד לקרן לעסקים קטנים ובינוניים שנמצאים בסיכון גבוה, שזה מיועד לעזור לנו – עדיין הבנקים לא משחררים את הסכומים האמורים.

תומר מור: מתוך ארבעה מיליארד שקלים שהוקצו לטובת העניין רק כמיליארד אחד הועבר בהלוואות.

תומר מור: הכסף שוכב בבנקים ולא משתמשים בו.

תומר מור: רק מי שיש לו קרדיט מאוד חיובי מלכתחילה מקבל, אז אתה מחזק את החזקים?

תומר מור: הרי עכשיו צריך את הכסף הזה, כדי לסייע לעסקים לשמור על העובדים שלהם בשעת משבר.

תומר מור: אנחנו זקוקים לכסף כדי לשלם שכירויות ולהישאר בתוך מעגל העסקים החיים.

תומר מור: חשוב להבין שברגע שעסק יוצא מתוך המעגל הזה הוא מאבד זכות לחיות.

תומר מור: כמו אצל בני אדם, גם בעסקים לא ניתן להחיות עסק מת.

עפר שלח: אני רוצה לשאול אותך בהסתכלות קדימה: תן את המתווה המינימלי שענף המסעדנות יכול לחיות איתו שהוא חייב להיות ארוך טווח כי אנחנו מבינים שגם אם מחר יהיה חיסון לקורונה עדיין ייקח זמן עד שאנשים יסכימו לשבת אחד ליד השני, לוקח גם זמן להתאושש מזה מבחינה פסיכולוגית.

עפר שלח: תן לי את המתווה המינימלי שענף המסעדנות יכול לחיות איתו.

תומר מור: אז ככה: אתה הגדרת עכשיו את מה שצריכים להכיר בו כנורמה, ללמוד לחיות ולעבוד עם הקורונה.

תומר מור: מתוך המקום הזה ההושבה בחוץ צריכה להיות כל הזמן, צריך לאפשר לאנשים לשבת בחוץ במרווחים של שני מטרים בין שולחן לשולחן.

תומר מור: הכול על פי כללי תו סגול שכבר נקבעו לפני היציאה מהסגר הראשון ואני חושב שהוא מצוין, מי שמתמיד בו מצליח לשמור היטב.

תומר מור: אם תלך לחומוס של רותי תוכל לראות שהיא מקפידה הקפדה יתרה ואפילו כשאפשר Take Away היא לא מאפשרת כניסה.

רות תבור: אפילו חיידק לא יכול להגיע גם אם הוא בא מהדלת האחורית.

תומר מור: מתוך המקום הזה המסעדנים לא רוצים להוריד את רמת השירות ורמת הקולינריה.

תומר מור: כשהם רואים שהלקוח מגיע והוא רואה שיש מקום לא מסודר או שהצוות בלי מסכות – הוא פשוט לא נכנס למסעדה.

תומר מור: לכן, ההקפדה על כללי התו הסגול היא בנפשו של כל מסעדן.

תומר מור: בגלל שאנחנו יודעים לעבוד, לחלקינו יש חללים של מאות מטרים, חללים גדולים שאפשר להושיב בהם בצורה בטוחה ובריאה, אני חושב שצריכים לקבוע פה תפוסה של 50%–60% שמאפשרת ישיבה מרווחת לחלוטין.

תומר מור: אני לא מתחייב על זה אבל - - -

רות תבור: מי שלא ישמור יקבל דוח ויסגרו לו את העסק.

רות תבור: שימו מנעול ובריח על מי שלא יקפיד.

תומר מור: גם לשמור על ה- Take Away, גם לשמור על ישיבה בחוץ, בכל העולם עברו לישיבה בחוץ או לסגירה של רחובות לכעין פאטיו גדול - - -

עפר שלח: היה שיח מול השלטון המקומי על זה, אפרופו החורף ששי התייחס אליו, האם אפשר אולי לחשוב על קירוי של העסקים כאלו?

שי ברמן: יש סידור כזה מול עיריית תל אביב וגם מול עיריית ירושלים.

שי ברמן: זה משהו שקיים באירופה, כמו פלסטיקים פרוביזוריים כאלה שאתה יכול גם לקפל אותם.

תומר מור: אם הרשויות המקומיות היו מטפלות בנושא הזה אני חושב שהיינו מצליחים להגיע להישגים גדולים הרבה יותר.

תומר מור: השלטון הריכוזי לא באמת יודע לתת מענה לכל אזור ואזור בנפרד ודין ירושלים הוא לא כדין תל אביב וכן הלאה.

תומר מור: מתוך המקום הזה נחזור רגע למתווה: להשאיר את המשלוחים ואת ה- Take Away, הושבה בחוץ זה משהו שחייב לפעול בצורה מלאה, אין שום סיבה למנוע אותה.

תומר מור: לגבי ההושבה בפנים: אנחנו לא אקורדיון, אנחנו לא עסקים שיכולים לפתוח ולסגור בהינף יד, אנחנו לא חנות בגדים שהסחורה שוכבת על המדף.

תומר מור: מדובר במזון שצריך להתחלף בשל מגבלות התברואה, מדובר בכוח אדם שצריך לשמור על כשירותו כמו ספורטאים.

תומר מור: טבח שלא עושה את המנות שלו חייב לחזור להתאמן, מלצרים שלא נותנים שירות הרבה זמן חייבים ללמוד את תורת השירות.

תומר מור: הדברים הללו חייבים לקרות.

תומר מור: מערכת טובה של מסעדנות היא מערכת שיודעת לעבוד באופן סיסטמתי ובאופן שוטף.

תומר מור: מתוך המקום הזה לא ניתן לפתוח ולסגור שוב ושוב.

תומר מור: אנחנו בקשר עם משרד הבריאות והאוצר, אנחנו מבינים שיש מגמה חיובית ויש הבנה שרוצים לפתוח.

תומר מור: אבל לצערנו אנחנו חווים חוויות פוליטיות שמשפיעות על התעשייה שלנו.

תומר מור: בהקשר הזה, אם המערכת הייתה יודעת - - -

עפר שלח: כוונתך היא שאם יפתחו אתכם אזי יצטרכו להסביר למה לא פותחים תחומי חיים אחרים.

תומר מור: אני חושב שכולנו מבינים לאן הרוח נושבת ומה קורה מאחורי הקלעים.

עפר שלח: כן.

תומר מור: זה כבר הכול בחוץ גם כך.

תומר מור: אם היינו מקבלים את המענקים בצורה ישירה ומוחלטת ומאז רגע הסגירה הכסף היה מגיע תוך זמן קצר לבנק, אז בעלי העסקים יכולים היו שלא לבוא להתראיין ולהילחם על הפרנסה שלהם.

תומר מור: בפועל אין תשובה בריאותית, אין מענה לענייני הפרנסה, אין עזרה מהמדינה בזמן אמת.

תומר מור: עסקים רבים שהיו זכאים לקבל את הפיצויים כבר סגרו את העסק, הפיצויים הגיעו רק בדיעבד.

תומר מור: זה לא ייתכן שארבעה חודשים אתה לא יכול למשוך כסף ולצפות שהעסק ישרוד.

תומר מור: אנחנו מסתכלים על מתווה פשוט: ישיבה בחוץ, ישיבה בפנים בצורה מדוללת, לחזור לעבוד ולאפשר לבעלי העסקים לפעול על פי התו הסגול.

תומר מור: הוכח בסגר הראשון שאנחנו יודעים לעבוד.

תומר מור: כל העלייה הגדולה בהדבקות לא הייתה במסעדות, מסעדנות אינה מדבקת.

רות תבור: אני רוצה לומר שחברות הביטוח שגובות מאיתנו ביטוחים כשהעסקים ריקים, למה שלא יפרישו את כל הכספים שהם גובים מאיתנו בעוונטה, ממילא הרי היינו סגורים בכפייה, איפה כל הכספים שאנחנו משלמים כביטוח על עסק ריק.

רות תבור: שיחזירו לנו את הכסף או שיחזירו את זה בסוג של מעגליות אלינו בחזרה.

רות תבור: יש מלא דרכים להחזיר את הכסף לקופה שלנו.

רות תבור: ביטוחים של עובדים, למה אני צריכה לשלם ביטוח עבור עובד שלא עובד?

עפר שלח: המדינה - - - זה נכון.

עפר שלח: אני מבקש להעלות נציג של משרד הבריאות, אין אף נציג של משרד הבריאות?

עפר שלח: זה ממש לא בסדר, מהם אנחנו צריכים לקבל תשובות עכשיו, לשם כך נתכנסנו.

עפר שלח: אני מבקש בינתיים להעלות את רועי כהן ואני מבקש ליצור קשר עם משרד הבריאות על מנת שיעלו נציג בהמשך.

עפר שלח: רועי, שלום רב.

רועי כהן: שלום לכולם, אני לא אחזור על הדברים שציינו שי, תומר ורותי.

רועי כהן: דברים שנכנסים אל הלב.

רועי כהן: דברים קשים שמגיעים מתוך לב של בעלת עסק בעלת ניסיון רב.

רועי כהן: אני רוצה להגיד משפט קשה שנובע מהנתונים: כ-3,500 מסעדות נסגרו עד לרגע זה.

רועי כהן: ענף המסעדנות הפך לקורבן שעולה על מזבח הטיפול במשבר הקורונה.

רועי כהן: זה מה שמסתמן כענף שהולך לשלם את המחיר הגבוה ביותר של הטיפול הכושל במשבר הקורונה.

רועי כהן: כמו שאמרו שי ותומר, הכסף הגיע מאוחר מידי ולא בהתאם לפרופורציות של הנזק.

רועי כהן: אני אטיל פה פצצה, ביום חמישי האחרון נפגשתי עם מנהל רשות המסים.

רועי כהן: 4,000 עסקים חדשים שנפתחו החל מינואר–פברואר הם עסקים של מעל 300,000 שקלים.

רועי כהן: אלו עסקים שברובם הם מתחום המסעדנות והמזון.

רועי כהן: העסקים האלה כרגע לא זכאים לקבל שקל פיצוי מהמדינה, לבד ממענק סוציאלי של 1,500 שקלים.

רועי כהן: מסעדות שפתחו והשקיעו שניים או שלושה מיליון שקלים זכאיות לקבל רק 1,500 שקלים.

רועי כהן: כל זה כי ממשלת ישראל לא יודעת לתת מענה לאותם 4,000 עסקים שעל פי כל דין זכאים לקבל מענה של פיצוי כי העסק שלהם סגור.

רועי כהן: המדינה לא מצאה את הפרוצדורה להשוות לעומת שנה קודמת, אבל יש את כל הכלים לתת להם פיצוי ולראות מה היה להם בינואר–פברואר, לעשות השוואה ממוצעת של העסקים בענף שלהם כדי למצוא את הדרך.

רועי כהן: הכסף נמצא, כסף יש, רק צריך נכונות ודרך.

רועי כהן: לכן כל כך מתאים לוועדת הביקורת של הכנסת לעסוק בדברים הללו.

רועי כהן: 4,000 עסקים לא יכולים לקבל שקל מהמדינה כי לא יודעים למצוא את הדרך להשוות להם לעומת שנה קודמת.

רועי כהן: אני אציג עוד תפוח אדמה לוהט שהצגנו בפני מנהל רשות המסים שהוא גם ממלא מקום מנכ"ל משרד האוצר: חמישה מיליארד שקלים דחיית הלוואות ל-163,000 עסקים.

רועי כהן: זה כמו הר געש שהולך להתפוצץ.

רועי כהן: כרגע כל הכסף הזה נדחה, ביום שיצטרכו לממש את זה לא יהיה לאנשים איך לשלם את הכספים הללו.

רועי כהן: אם מישהו לא יטפל בזה אנחנו נגיע לגל של פשיטות רגל, מדובר בחמישה מיליארד שקלים.

רועי כהן: זה לא כסף קטן, זה כסף גדול.

רועי כהן: הציגו פה נושאים: פיצוי ל-25% החל מחודש מאי, הנושא של גובה הפיצוי שהוגבל לחצי מיליון לעסקים שיש בהם שכירות והוצאה של מעל 10%, זה בעיקר לאולמות הארועים.

רועי כהן: באולם אירועים 80,000 שקלים הולכים רק עבור שכירות, אתה נותן לו בעצם פיצוי בגין השכירות, מה מעבר לזה?

רועי כהן: חייבים להגדיל את גובה הפיצוי.

רועי כהן: רישוי עסק: עופר, ברגעים אלה עדיין מבקשים רישוי עסק מבעלי מסעדות.

רועי כהן: באים אליהם מהגנת הסביבה, משרד הבריאות, כיבוי אש, שפכים.

רועי כהן: עולם כמנהגו נוהג כאילו אין קורונה, בעלי המסעדות צריכים לדאוג לכל הגורמים שהזכרתי כאילו המחזור שלהם לא ירד.

רועי כהן: היטל העובדים הזרים ממשיך, חוק הפיקדון בתוקף, חוק הטיפים בסימן שאלה ומשאיר הרבה אנשים באי-ודאות.

רועי כהן: אני קורא דרך הוועדה לתת הוראה שהנושא של רישוי עסקים יידחה עד סוף 2021.

רועי כהן: להאריך את רישיונות בעלי העסקים עד סוף 2021, לא יקרה שום דבר, אפשר להאמין לעסק שהוא יעמוד באותם התנאים עד סוף 2021.

רועי כהן: אנחנו לא גנבים ולא רמאים, אנחנו בסך הכול אנשים שרוצים להתפרנס.

רועי כהן: 3,500 עסקים כבר לא שרדו.

רועי כהן: עוד סוגיה שחייבים לבדוק אותה היא פתיחת ענף של הלוואות בערבות מדינה לעסקים בסיכון.

רועי כהן: מדובר בעיקר באולמות אירועים ובמסעדות.

רועי כהן: אתה יודע כמה יש שם מימוש?

רועי כהן: 25%.

רועי כהן: מתוך ארבעה מיליארד שקלים רק מיליארד שקלים מומשו.

רועי כהן: יש אלפי פניות עדיין שנמצאות בבדיקה כאשר העסקים הללו קורסים.

רועי כהן: חברים, ממשלת ישראל, תתעוררו, האנשים הללו זקוקים כרגע ליד מושטת ולסיוע כדי שביום שאחרי זה יהיה לאן להחזיר את העובדים שנמצאים בחל"ת.

רועי כהן: אני שמח על הדיון ומבקש להפסיק להקריב את הענף הזה, תודה.

עפר שלח: רועי, שאלה אליך, מה רמת השיח שיש עכשיו ביציאה מהסגר השני?

עפר שלח: גם אל מול הנושא של תקציב 2021, האם אתה מוצא שותפים לדבר הזה?

עפר שלח: בשורה שאתה יכול לתת לנו?

רועי כהן: צריך להגיד את האמת, משרד האוצר תומך בדרישה שלנו לאפשר חזרה למשק גם של עסקים קולטי קהל, כולל המסעדות עד 20 איש בחוץ.

רועי כהן: דווקא בנושא הזה הם תומכים.

רועי כהן: אבל בנושא הכלכלי יש דבקות במטרה, שר האוצר הכריז שזו התוכנית ואי-אפשר לשנות אותה.

רועי כהן: כמו שאמרו שי ותומר, אם לא תיתן את ה-25% החל ממאי האחרון אז העסקים יקרסו, הם לא יכולים לסחוב כל כך הרבה זמן עם הפסד של 36%.

רועי כהן: אמרתי לשר שזה נמצא בתוך הכסף ולא מימשתם את מה שהצהרתם, למה אתם לא באים לקראת?

רועי כהן: תיקחו ענפים שאתם יודעים שאפשר להציל אותם.

רועי כהן: בנושא הזה אני אומר שאין קשב, אומרים לנו "כזה ראה וקדש" התוכנית הכלכלית כפי שהיא קיימת וללא שינוי.

רועי כהן: כל הניסיונות שלנו, גם על עסקים חדשים, גם בנושא של פיצוי 25% לתקן אותו רטרואקטיבית, גם על הנושא של איחוד עוסקים שתומר ושי בטח יגידו שהרבה מסעדות בחלק מהן לא קיבלו עד ספטמבר שקל אחד פיצוי ואף אחד לא יודע לתת להם מענה.

רועי כהן: בנושא הזה יש קיבעון מחשבתי באגף התקציבים ובמשרד האוצר שמבחינתם זו התוכנית ואי-אפשר לעשות שום שינוי.

רועי כהן: את זה צריך לתקן.

עפר שלח: תודה רבה, אני התכוונתי לייחד את הדיון הזה גם לנושא המסעדות והמסעדנים, אבל מכיוון שתכף נעבור גם למשרד הכלכלה וגם למשרד האוצר, יש לנו עוד כמה דקות, אנחנו נעלה את ניר שפר מהתאחדות בעלי האירועים.

עפר שלח: ניר, אני מבקש שתעלה דברים שהם לצורך העניין כי אתם באמת מהענפים שנמצאים בסיכון הכי גדול כי אצלכם גם חלק מהפתרונות שהם אפשריים אינם תקפים.

עפר שלח: אין אצלכם משלוחים הביתה ועוד דברים שכן אפשריים במסעדות.

עפר שלח: מה בנושאי רגולציה ומתווה של פתיחה רלוונטי לזה שאם בלחץ שלנו, בלחץ של הכנסת בכלל ילך משרד הבריאות לקראת פתיחה, איך אתם רואים אותו?

ניר שפר: תודה רבה עבור עריכת הדיון, אנחנו מבינים שלמרות האיסור על פתיחת האולמות יש חתונות שממשיכות להתקיים.

ניר שפר: לצערנו הרב רוב הפעילות היא פעילות לא חוקית.

ניר שפר: אנחנו חושבים שאם משרד הבריאות ישב איתנו נוכל להגיע למתווה שיאפשר החזרת האירועים אל האולמות, לשמור על תו סגול, לשמור על פעילות עם פיקוח.

ניר שפר: יש לנו תיעוד מסודר של כל מי שמגיע לאירוע.

ניר שפר: היום יש גם בדיקות מהירות, יכול להיות שאפשר לשלב את זה וזה יהווה פתרון.

ניר שפר: לצערי הרב אף אחד לא יושב איתנו.

ניר שפר: אנחנו מול שוקת שבורה, העסקים שלנו מושבתים לגמרי, אנחנו ממשיכים לשלם סכומי כסף אדירים על שכירויות ואחזקה.

ניר שפר: יש בעיה עם מתווה הפיצוי, לא מעט אולמות יפשטו את הרגל להערכתנו.

ניר שפר: יש כבר אולמות שקיבלו צווי פינוי כי לא הצליחו לשלם את שכר הדירה.

ניר שפר: חייבים למצוא פתרון מצד האוצר ומהצד הבריאותי כדי שהענף הזה לא יקרוס.

ניר שפר: האופק שלנו רחוק מאוד לצערי הרב.

ניר שפר: הייתי מאוד שמח אם בעזרת הוועדה אפשר היה לגבש את השיח הזה מול משרד הבריאות ומול משרד האוצר, הבעיות של המסעדנים זהות לבעיות שלנו, אולי מצבנו עוד יותר חמור כי אנחנו סגורים ב-100% כבר שבעה חודשים למעט אפיזודה קטנה שרק הזיקה לנו כלכלית.

ניר שפר: אשמח ואודה אם תוכל להוביל מהלך כזה, תודה.

עפר שלח: תודה לך.

עפר שלח: ננסה לקבל תשובות ממשרד הכלכלה.

עפר שלח: נעמי היימין רייש מהסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים.

נעמי הימיין רייש: שלום לכם.

עפר שלח: הבעיות של המסעדנים שהועלו פה מוכרות לך בוודאי.

עפר שלח: איפה אתם בסיפור הזה.

נעמי הימיין רייש: הנושא הראשון הוא מתווה החזרה לפעילות.

נעמי הימיין רייש: בסבב הקודם עבדנו יחד עם המסעדנים, אנחנו כל הזמן בקשר עם הארגון היציג שלהם בכל הנושאים.

נעמי הימיין רייש: בפעם הקודמת ניסינו להוציא אותם מהר כדי שיוכלו לעבוד לפיו ובאמת ענף המסעדות חזר לפעילות מהר.

נעמי הימיין רייש: היום הממשלה נוקטת משנה זהירות בכל מה שקשור לדרך היציאה מהסגר.

נעמי הימיין רייש: השלבים יותר מדודים ולא לפי תאריכים אלא לפי נתוני תחלואה.

נעמי הימיין רייש: אני מקווה שתצליחו לאתר נציג של משרד הבריאות כדי שיציג את השקפת משרדו בצורה ישירה.

נעמי הימיין רייש: יש חשש גדול להגיע למצב שבו נחזיר את המשק בצורה שאינה זהירה וכולנו נצטרך לחזור שוב אחורה, הזיג-זג שייווצר יגרום יותר נזק מאשר תועלת לעסקים.

עפר שלח: אני רוצה להגיד לך משהו שלטעמי אין מישהו שמייצג אותו ליד שולחן הממשלה, לפחות לא על פי מה שיוצא החוצה.

עפר שלח: כל התפיסה הזו היא תפיסה מוטעית מלכתחילה, היא תפיסה שלא קולטת שאנחנו חיים בנוכחות קורונה, שאנחנו חיים עם הקורונה להרבה מאוד זמן.

עפר שלח: כמי שהיה יושב-ראש ועדת הקורונה ויושב בוועדה הזו ועוסק בנושא לא פחות מפקידים ממשלתיים אני מרשה לעצמי לומר שהתפיסה שרואה את הכול דרך פריזמה של נתוני תחלואה ולא דרך פריזמה של הקווים האדומים של מערכת הבריאות, וכל התפיסה הזו שאומרת שקודם כל מטילים שמיכה ולא מסתכלת על זה שאנחנו חיים עם הקורונה וצריכים למצוא דרך לעשות את זה.

עפר שלח: אני לא רואה מי שייצג אותה יותר מאשר משרד הכלכלה.

עפר שלח: אני אומר את הזה דווקא לך משום שאני יודע שגם שר הכלכלה וגם הרבה מאנשי משרדו חושבים כך.

עפר שלח: הדבר הזה לא מאפשר למצוא פתרונות, אנחנו מוצאים את עצמנו או מול משרד הבריאות או מול משרד האוצר, שהוא זה שמחזיק אנשים ועסקים ומנשים אותם במקרה הטוב, אם הוא בכלל עושה את זה.

עפר שלח: אתם חייבים לייצג את התפיסה שהצגתי מול שולחן הממשלה.

נעמי הימיין רייש: אלך צעד אחורה, זה בהחלט התפקיד שאנחנו רואים כתפקידנו בכל דיוני הממשלה והמל"ל והקבינט.

נעמי הימיין רייש: משרד הכלכלה מייצג את העסקים הקטנים, את המגזר העסקי, ובכל דיון בכל שלב הגישה שלנו היא שהמגזר העסקי חייב לקבל תוכנית ברת קיימא.

נעמי הימיין רייש: לצד האתגר הבריאותי שאנחנו מתמודדים איתו והצורך להוריד את נתוני התחלואה, אנחנו מתמודדים עם אתגר כלכלי יוצא דופן, והוא לא פחות חמור מאשר האתגר הבריאותי, זו הנחת היסוד שלנו בכל עמדה שאנחנו מציגים.

נעמי הימיין רייש: אנחנו חושבים שהפתיחה צריכה להיות יותר אמיצה, אנחנו מגישים גישה יותר פרו-עסקית לעומת משרדים אחרים וסבורים שצריך לקדם כל מיני - - - לשלבים יותר מוקדמים ולנקוט צעדים יותר מהירים.

נעמי הימיין רייש: יחד עם זאת אנחנו סבורים שפתיחה מהירה מדי היא גם תזיק לכלכלה עצמה, אנחנו יוצאים מנקודת הנחה שפתיחה מהירה מדי של המשק תגרום לסגירתו שוב.

נעמי הימיין רייש: זה גם דבר שהוא לא טוב, המשק צריך יציבות, אנחנו צריכים לוודא שמתכונת הפתיחה היא ברת קיימא לכולם והעסקים לא נסגרים שוב לאחר חודש, מה שיחזיר את כולנו למצב שבו אנחנו נמצאים היום.

נעמי הימיין רייש: כשאנחנו מדברים על הצורך בזהירות זה גם מנקודת מבט כלכלית ומתוך חשיבה על הצרכים של המגזר העסקי שאנחנו מחוברים אליו, מדברים איתו ומודעים לתחושות בשטח ולבלבול שקיים לאור ריבוי ההנחיות.

נעמי הימיין רייש: אנחנו משתדלים להבהיר את ההנחיות כמה שיותר תוך כדי תנועה.

נעמי הימיין רייש: כמובן שמשרד הכלכלה מייצג קודם כל את המגזר העסקי בכל דיון, ואת האינטרס הציבורי בכך שהמגזר הציבורי יהיה פעיל ויחיה.

נעמי הימיין רייש: אנחנו לא מייצגים עסקים, אנחנו מייצגים את הציבור, וזה אינטרס ציבורי שהכלכלה תשרוד את המשבר.

נעמי הימיין רייש: מתווה היציאה איך שהוא עובד, אנחנו מכניסים את האיזונים הללו לתוך מכלול השיקולים.

נעמי הימיין רייש: לא רק במתי ייפתח ומתי ייסגר אלא גם באכיפה, צורת האכיפה, גובה הקנסות, על מה קונסים, על מה לא קונסים, זאת פעילות יום-יומית שאנחנו מבצעים.

נעמי הימיין רייש: אולי היא לא מגיעה לכותרות אבל זה מה שאנחנו עושים בצורה שוטפת.

עפר שלח: אני מודה לך.

עפר שלח: גל ממשרד האוצר, בבקשה.

גל ברנס: הי, אני גל ברנס מאגף התקציבים.

גל ברנס: לעניין היציאה מהסגר אז עמדתנו מאוד דומה לעמדת משרד הכלכלה.

גל ברנס: אנחנו שיקפנו לממשלה את סדרי העדיפויות מבחינת המשמעויות הכלכליות של כל ענף וענף.

גל ברנס: יש שיח גם עם משרד הבריאות, יש את החשש שתהיה אסטרטגיית יציאה מהירה מדי שתחזיר אותנו לסגר נוסף, זה מצב שאינו רצוי.

גל ברנס: מתנהל שיח שוטף - - -

עפר שלח: גל, צר לי שאני מתנפל על פקידים, כל התפיסה של מהר מדי/לאט מדי נובעת מאותה טעות פרדיגמטית שאתם כל הזמן חיים בה.

עפר שלח: אין מהר מדי או לאט מדי, יש חיים עם הקורונה.

עפר שלח: אומרים לך את זה ענף אחרי ענף.

עפר שלח: האקורדיון הזה לא עובד.

עפר שלח: אם אתה לא מייצר שחיים איתו אנחנו לא נצא מזה.

עפר שלח: אתם הגוף החזק במערכת, יש לכם יותר עוצמה ממשרד הכלכלה, יותר עוצמה מבעלי העסקים ואלה שמייצגים אותם, אתם חייבים להוביל את השינוי המחשבתי הזה.

עפר שלח: אם אנחנו נמשיך להיות בזה שכשעולים נתוני התחלואה סוגרים וכשיורדים אז פותחים בסוף הניתוח לא יצליח והחולה ימות.

גל ברנס: משרד הבריאות לא נמצא, עמדתו היא שככל שהפתיחה תהיה מדורגת ואיטית אז נתוני התחלואה יישארו מתחת - - - ונצליח לשמור על כל הדברים פתוחים.

גל ברנס: בסוף התו הסגול הוא מרכזי בכל האירוע הזה של הפתיחה.

גל ברנס: בפעם הקודמת הוא נעשה בשיתוף פעולה מאוד הדוק עם משרדי הכלכלה והבריאות.

גל ברנס: אנחנו מקווים שהוא יקרה גם בפעם הזו.

עפר שלח: אשאל אותך לגבי דברים ספציפיים שהועלו בדיון: הארכה של סף 25% ירידה במחזור, למשוך את זה עוד קדימה מעבר לסוף השנה.

עפר שלח: נכון?

שי ברמן: עכשיו זה עד ספטמבר–אוקטובר, לשר יש אפשרות להאריך את זה ל-נובמבר–דצמבר בלי חקיקה.

שי ברמן: אחרי זה זה חוזר ל-40%.

גל ברנס: לעניין נובמבר–דצמבר אני מעריך שהשר יקבל החלטה בימים הקרובים.

גל ברנס: לעניין המשך השנה, כרגע המצב החוקי הוא שלאחר מכן אנחנו חוזרים למתן מענקים לכל עסק שהפגיעה בו היא מעל 40%, וזאת עד יוני 2021.

עפר שלח: אז אני מבקש בשם הוועדה שתיבחן בוודאי לענפים שנפגעו, הרי יש לכם הגדרה של ענפים בסיכון כמו האולמות וגני האירועים, המסעדות – שאתם מבינים שהם בסיכון גבוה יותר.

עפר שלח: האם יש אפשרות שעבור אלה תהיה הארכה של רף ה-25%?

גל ברנס: יש קושי לאפיין בצורה מדויקת ענפים בסיכון.

גל ברנס: לכל עסק יש את העסקים הרוחביים שהם הספקים שלו.

גל ברנס: לאולמות האירועים יש את התקליטנים ואת הקייטרינג והצלמים, זה עניין נרחב.

גל ברנס: בגלל הקושי הזה אנחנו נוקטים בגישה של הערכת הפגיעה.

גל ברנס: לעשות את זה בצורה רוחבית וככל שעסק נפגע יותר גם הסיוע שניתן לו הוא יותר גדול וזה אמור לשקף בקירוב את הענפים שבסיכון גבוה ושנפגעים יותר.

שי ברמן: סליחה שאני מתערב.

שי ברמן: ברשותך, אדוני היושב-ראש, גל, תראה יש לכם הגדרה כזאת, אם תיקח את הנושא של הלוואות בערבות מדינה לעסקים בסיכון גבוה, אתם הגדרתם אלו ענפים נחשבים בסיכון גבוה.

שי ברמן: אנחנו נמצאים - - -

גל ברנס: זה לא מדויק, לא הגדרנו - - -

שי ברמן: אפשר לקחת את המודל הזה ולעשות את מה שחבר הכנסת שלח מבקש ולהבין שיש פה עסקים בסיכון יותר גבוה.

שי ברמן: יש לכם הגדרה של עסקים בסיכון גבוה.

גל ברנס: זה לא מדויק, לא הגדרנו עסקים בסיכון גבוה, נתנו להגיש את הקרן לכל עסק שנפגע לפחות בחודש אחד ב-50%.

גל ברנס: זו הגדרה רוחבית שראינו לנכון.

גל ברנס: שיקפנו לבנקים את המצב שהיה ערב פתיחת הקרן לגבי היקף ההלוואות שניתנו לכל אחד מסוגי העסקים לפי פילוח שעשינו, הצגנו אותו גם לכנסת, כדי שהבנקים ידעו מי הם אותם ענפים שקיבלו פחות סיוע ביחס - - -

תומר מור: מה הדבר האופרטיבי שאתם עושים מול הבנקים כדי לקדם את ההלוואות האמורות?

תומר מור: בשטח זה לא קורה, אז איפה המנוף שלכם?

תומר מור: הנחיה כללית נשארת כללית ולא הופכת לאכיפה.

גל ברנס: האחראי לבנקים במדינה זה הפיקוח על הבנקים.

תומר מור: הוא לא שייך למשרד האוצר?

גל ברנס: אני אומר, מי שאחראי זה הפיקוח על הבנקים.

גל ברנס: למשרד האוצר יש שיח שוטף עם הפיקוח מכיוון שההלוואות הן בערבות מדינה.

גל ברנס: בשונה מתחילת פעילות הקרן – שהיו המון בקשות והיה קושי למדינה להתערב בהלוואות ספציפיות וזה גרר עיכובים בתהליך – המדינה עכשיו יותר מעורבת באמצעות נציגיה בוועדות האשראי בבנקים.

גל ברנס: ניתן להגיש ערעורים לגבי בקשות שנדחו, בהלוואות גדולות יושב נציג המדינה בוועדות האשראי.

גל ברנס: אז יש יותר מעורבות.

גל ברנס: בסוף מי שמקבל את ההחלטה ומחליט על חיתום זה הבנק.

עפר שלח: המשימה הראשונה של הפיקוח על הבנקים היא יציבות הבנקים.

עפר שלח: אני לא מצפה ממנו להיות זה שידחוף אותם לתת יותר הלוואות לעסקים בסיכון כי מבחינת הבנק זה הגיוני.

עפר שלח: הבנק לא יסכן את רווחיו.

עפר שלח: חייב להיות גיבוי, שני החלקים הללו של האוצר חייבים לגבש עמדה מוסכמת לגבי הדבר הזה כי אם אתה תשאיר את זה רק לפיקוח על הבנקים הוא יראה את זה דרך הקשית שלו.

גל ברנס: בנק ישראל העביר לבנקים הנחיות שאמורות להגדיל את היקף האשראי במשק.

גל ברנס: מנקודת המבט של האוצר, הקמנו את הקרן במסלול המוגבר שיש בה היקף ערבות הרבה יותר משמעותי.

גל ברנס: עלו פה טענות לגבי היקף מימוש נמוך אבל בסוף היקף המימוש הוא תולדה של כמות הבקשות שמגיעות לקרן.

גל ברנס: עלתה גם טענה שיש עסקים שלא יכולים לגשת כי הם קיבלו הלוואה בקרן רגילה.

גל ברנס: אז זה היה רק בתחילת הדרך וגם זה טופל וכיום עסק יכול לקבל הלוואה משלימה במסגרת המסלול המוגבר.

גל ברנס: אני אגיד גם שמן הסתם היקף האישור הרבה יותר גבוה ועומד על 85% שזה היקף מאוד משמעותי.

עפר שלח: סוגיה נוספת שעלתה פה היא הצורך במענק התנעה לעסקים כאלה מתוך הבנה שיש עלות לעצירה והתנעה מחדש.

עפר שלח: האם אתם חושבים על דבר כזה?

גל ברנס: אני לא מכיר את הבקשה הזאת.

גל ברנס: בשל הקשיים התזרימיים העברנו מקדמות כבר לספטמבר–אוקטובר מתוך הראייה הברורה שיהיה קושי תזרימי לעסקים בתקופה זו.

גל ברנס: ההשלמה של המקדמות אמורה להגיע בקרוב ברגע שהגענו לחודש נובמבר.

גל ברנס: המענק הסוציאלי רשות המסים תפתח אותו בתחילת נובמבר כדי לתת מענה.

גל ברנס: בנוסף לזה יש את המענק של החזר הוצאות הארנונה שהורדנו ל-25% בתקופה זו.

גל ברנס: ויש כמובן את הקרן להלוואות שניתן לקחת בה הלוואות עם גרייס בשנה הראשונה והחזר ריבית של המדינה בשנה הראשונה.

גל ברנס: זה גם משמעותי.

שי ברמן: לגבי הנושא של הארנונה חשוב להגיד לגל ולך שההנחה בארנונה, רף הירידה ל-25%, התקנות טרם אושרו במשרד הפנים.

שי ברמן: כרגע זה עוד לא ירד לשטח.

שי ברמן: העיריות מוציאות דרישות תשלום לבעלי העסקים, מתחילות פעולות אכיפה, כי בעלי העסקים אומרים שמגיעה להם הנחה.

שי ברמן: העירייה מבחינתה רוצה לקבל את הכסף, התקנות לא אושרו, יש פה מצב שמצד אחד יש אכיפה ומצד שני מה שגל מדבר עליו לא הגיע לשטח בכלל, אין עדיין תקנות מאושרות.

גל ברנס: פרסמנו את התקנות להערות הציבור, הן דורשות חתימה של שר הפנים, אני מקווה שזה יקרה בקרוב.

גל ברנס: זה בכל מקרה עמדת ממשלה שאושרה – להוריד את הארנונה ל-25%.

תומר מור: אני חייב, ברשותכם, להגיד שזה לא עובד.

תומר מור: מה שאתם, באוצר, עושים זה פשוט לא עובד.

תומר מור: תבוא אלי לבית הקפה ותבקש כוס קפה, אני אשלח אותך למלצרית, המלצרית תגיד לך שזה אצל המארחת, המארחת תשלח אותך למנקה, המנקה יגיד לך שנגמר אתמול.

תומר מור: חברים, אתם יותר גרועים ממערכון של אפרים קישון, זו פשוט בושה וחרפה, יש מגזרים עסקיים, דיברה פה מקודם נעמי ממשרד הכלכלה שאנחנו עובדים איתה צמוד ואתמול ב-02.00 בלילה דיברנו איתה כדי לקדם מהלכים עבור התעשייה והמשק.

תומר מור: אני חייב להגיד לכם שאם אתם יושבים בחדרים הממוזגים שלכם ואתם לא מבינים שהשטח בוער, העסקים קורסים.

תומר מור: זה לא עובד, תשובות כאלה לא נכונות לפני קורונה ובטוח לא נכונות בזמן קורונה.

תומר מור: מישהו שם חייב להתעורר ולהתחיל לעבוד.

תומר מור: משרד הפנים לא צריך לחתום על זה, אם תאם מוציאים תקנה והנחיה אז זה יפעל.

תומר מור: אתם לא עושים את התפקיד שלכם.

תומר מור: אנחנו האזרחים, יש מגזר שלם שמשלמים את המשכורת מהמסים לכל עובדי הציבור ובכל זאת לא מקבלים מכם שירות.

תומר מור: אם זה היה מלצר הוא לא היה מקבל טיפ.

תומר מור: חברים, תתעוררו, זה לא יכול לעבוד ככה.

תומר מור: לשמוע את הרוגע בקול שלכם, הכול לא בסדר, יש פה עסקים שקורסים בגלל ההתנהלות שלכם, בגלל שאתם לא סוגרים מעגל, אתם מתחילים תהליך ולא מסיימים אותו.

תומר מור: בעולם העסקי זה מוביל לפשיטת רגל ולקריסה.

תומר מור: בעולם שלכם זה מוביל לעוד יום ולשום דבר.

תומר מור: יקרא מי שצריך למפקח על הבנקים ויגיד לו מה לעשות כדי שהפעולה תתבצע.

תומר מור: אם אתם נותנים רק הנחייה ולא מוודאים את ביצועה אז אין לזה שום משמעות.

תומר מור: לא סתם המשטרה אוכפת את התקנות שהמדינה מתקנת.

תומר מור: לפני הקורונה זה צרם באוזן אבל חיינו עם זה.

תומר מור: היום, בקורונה, אתם עוד מעיזים לתת תשובות כאלה?

תומר מור: פשוט בושה וחרפה.

רות תבור: תודה תומר, כל הכבוד.

תומר מור: כמה אתה יכול לשבת ולשמוע את אותן התשובות, עוד ועדה, עוד לעלות לירושלים, אותו סיפור כל פעם מחדש ושום דבר לא זז.

תומר מור: אתם לא מבינים את המצוקה שבה התעשייה נמצאת.

תומר מור: אני יכול להביא בנוסף לרותי עוד 500,000 שיספרו על המצוקה.

תומר מור: די, מספיק, תתעורר, אתם זוכים למילה "מנותקים" כל יום מחדש.

רות תבור: ממש.

תומר מור: אתם חייבים לרדת לשטח, לראות מה קורה בפועל, ואיך אתם עוזרים לתקן את זה לעזאזל.

תומר מור: לא יהיו מסים, אנשים יעבדו בשחור, אותם אנשים שבאים ועושים למען המשק אתם פשוט מאוד פוגעים בהם ברשלנות פושעת.

תומר מור: התפקיד שלכם הוא לא רק אקסלים אלא גם לעזור למשק.

תומר מור: המשק זה אנחנו.

רות תבור: אתם נבחרי ציבור.

שי ברמן: הם לא נבחרי ציבור, מי שאשם זה נבחרי הציבור ולא הפקידות.

תומר מור: שי, זו מערכת שלמה שלא יודעת לעבוד מסודר.

רות תבור: שי, זו מערכת שמקולקלת מיסודה.

רות תבור: אני יכולה להבין את זה בלי להיות כלכלנית.

רות תבור: הם צריכים לעשות הפרדות.

רות תבור: אני משלמת 27 פלוס מע"מ לחברות משלוחים.

רות תבור: לא השארתם לנו שום ברירה, שאני אעלה על ווספה בגיל 60?

רות תבור: - - -

עפר שלח: אני מבקש - - -

רות תבור: - - - אנחנו לא צריכים לשלם את המחיר של כל המגזרים, קורונה אחת לא הייתה אצלנו במסעדה.

עפר שלח: אני מבקש דבר אחד, יושב מולכם פקיד, אלי כנבחר ציבור אתם יכולים לבוא בכל טענה שאתם רוצים.

רות תבור: אז אני מבקשת ממך שאולי - - -

עפר שלח: גל, אני בטוח שהמסר ברור לך, הרגולציה יוצאת מהבית הזה והיא מחייבת אתכם.

עפר שלח: המסר שאומר שמהרגע הזה אתם צריכים לקצר תהליכים, לחתוך פינות, לעשות כל מה שצריך.

עפר שלח: לא יכול להיות שענף אחרי ענף, כמו גם גני הילדים, אנחנו בסוף מסתכלים על אחוזי המימוש הנמוכים.

עפר שלח: חלק נובע מתחשיבים שלכם אבל הרוב קורה כי הביורוקרטיה לא מאפשרת זאת.

רות תבור: למה סופרמרקטים - - -

עפר שלח: רותי, אני ממש מבקש - - -

רות תבור: יש פה איפה ואיפה ונמאס לי כבר.

רות תבור: אני מותשת.

רות תבור: אני על כדורים מאוד קשים.

עפר שלח: גל, בבקשה.

גל ברנס: מאוד לא פשוט לנו עם המצב במשק וברור שהיינו רוצים להיות במצב אחר.

גל ברנס: אנחנו משתדלים להיות מאוד קשובים לכל פנייה שמגיעה אלינו ולעשות כמיטב יכולתנו, גם דברים שלא באחריותנו, אנחנו יוצרים קשר עם המשרדים האחרים ולדאוג שתהליכים מתקדמים.

גל ברנס: גם אנחנו לא שמחים על איטיות של תהליכים.

גל ברנס: אנחנו מקווים שכמה שיותר סיוע יגיע למגזר הפרטי ולמי שזקוק לו.

גל ברנס: אם יש דברים ספציפיים אני אשמח להתייחס.

עפר שלח: הדברים הספציפיים נאמרו.

עפר שלח: גם ההארכה של 25% וגם המחשבה על משהו לעסקים כאלו שהם עסקי אקורדיון.

עפר שלח: שחלק מהכסף יופנה לעזור להם להתניע מחדש את העסק שלהם בגלל האופי של העסק, בגלל שצריך לקנות מלאים מחדש, בגלל שצריך להחזיר אנשים מחדש לכשירות.

עפר שלח: בהשוואה לזה שאנחנו אומרים שהייתה טעות, כל מודל החל"ת שאולי היה בו היגיון מלכתחילה, היום הרבה יותר נבון לסבסד מעסיקים כדי שימשיכו להעסיק עובדים.

עפר שלח: באותה מידה יותר נבון לתת למגזר הזה מענקים שיאפשרו לו להתניע ולהיכנס לעבודה מאשר לפצות אחר כך על זה שהעסקי נסגר ואין לו תקומה.

עפר שלח: אני מודה לך.

גל ברנס: רק לגבי מה שאמר רועי על רישיון עסק: בעבר נעשתה הארכה מצומצמת, משרד ראש הממשלה בוחן אפשרות לבצע הארכת רישיון עסק משמעותית יותר לכלל העסקים.

גל ברנס: אנחנו באמת חושבים שהרגולציה לעסקים בימים אלו צריכה להיות יותר מאוזנת.

עפר שלח: תודה.

עפר שלח: לצערי אנחנו לא מצליחים להעלות את נציגי משרד הבריאות, זה חמור בעיני שמשרד הבריאות לא שולח נציג לדיון כל כך חשוב.

עפר שלח: יש למשרד הבריאות מספיק אנשים בכירים, הוועדה הזאת בדרך כלל לא עושה צווי הבאה ולא מתעקשת, אולי שלא בצדק, על כבוד הוועדה.

עפר שלח: אני מתייחס לפקיד בכל רמה כמענה מספיק טוב לשאלותינו.

עפר שלח: צריך להיות ברור, וזה יבוא גם בדיון הבא, אם לא ייכנס לדרג המבצע לראש שכל התפיסה שאומרת שאנחנו מניעים את החיים הישראלים על פי נתוני תחלואה, הדבר הזה לא עובד יותר.

עפר שלח: אולי היה בו היגיון בתחילה כאשר לא ידענו מספיק על הקורונה, כשהייתה תחושה לכולנו שתהיה מכה אחת ואחר כך מחדש, אולי גם חשבנו שנחזור לנורמה הקודמת.

עפר שלח: אנחנו נמצאים בנורמה חדשה, זה מצריך צורת חיים שצריך להתרגל אליה ולדעת להעלות ולהוריד את הווליום אבל לא לסגור או לפתוח במאת האחוזים.

עפר שלח: זה לא יעבוד ככה.

עפר שלח: הדבר הזה מונח לפתחו של משרד הבריאות.

עפר שלח: אנחנו מודעים לכל הלחצים הפוליטיים ולדברים שמשפיעים.

עפר שלח: דווקא ממקום של חבר אופוזיציה אני רוצה להניח שבסוף יש דיון סביב שולחן הממשלה שמשתתפים בו אנשים אחראיים.

עפר שלח: אם האנשים הללו לא יבינו שצריך לייצר את הנורמלי החדש שבו אין דבר כזה שלוקחים ענף וסוגרים אותו לאפס, בטח לא ענף כמו מסעדנות.

עפר שלח: עשו כל מיני פטנטים שעוקפים זאת בצורת משלוחים אבל זו גזירה שהציבור לא יכול לעמוד בה.

עפר שלח: עד שלא יסדרו את הדבר הזה אנחנו נמשיך למצוא את עצמנו מול משרד האוצר שאפשר לבוא אליו בהרבה טענות מוצדקות אבל בסוף הוא זה שנותן שירותי הנשמה, הוא לא זה שדואג שלא נגיע למצב של נשימה עצמאית.

עפר שלח: את הדבר הזה אנחנו נמשיך לתבוע ממערכת הבריאות וממקבלי ההחלטות.

עפר שלח: גם את הנושאים הספציפיים שהעלנו פה לגבי האוצר אנחנו נבדוק בהמשך.

עפר שלח: זה היה דיון מתסכל במיוחד אבל גם את זה צריך לעשות.

עפר שלח: תודה רבה, הישיבה נעולה.