ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 23, פרוטוקול מספר 80, 2020-10-19 11:04

תהלה פרידמן: אנחנו פותחים דיון שהאמת שכבר הרבה זמן מחכה להתקיים, בנושא של משבר סביב החינוך המיוחד, בית ספר של החינוך המיוחד בביתר עילית.

תהלה פרידמן: גם אני קיבלתי פניות בנושא.

תהלה פרידמן: כל הכבוד לחברת הכנסת מארק שהרימה את הכפפה.

תהלה פרידמן: בסוף יש פה ילדים.

תהלה פרידמן: אם כולם במצב קשה, אז אלה בוודאי.

תהלה פרידמן: את רוצה להציג את הנושא?

אוסנת הילה מארק: אני אציג את הנושא.

אוסנת הילה מארק: קודם כל תודה רבה גבירתי על הדיון הזה.

אוסנת הילה מארק: אני חושבת שזה אחד הדיונים באמת החשובים גם בתקופת הקורונה אבל דווקא בתקופת הקורונה.

אוסנת הילה מארק: בימים רגילים אני חושבת שהנושא הזה הוא אחד הנושאים החשובים אבל בתקופת הקורונה הוא מקבל משמעות כפולה ומכופלת.

אוסנת הילה מארק: אני כבר אומר בפתח דבריי, לפני פתיחת הדיון הזה, בימים האחרונים קיבלתי לחצים אדירים מכל מיני סוגים, לחצים פוליטיים כאלה ואחרים.

אוסנת הילה מארק: הדיון הזה הוא לא נגד אף אחד, הוא בעד הילדים.

אוסנת הילה מארק: אנחנו לא נגד אף אחד.

אוסנת הילה מארק: אנחנו לא באים לנגוע בחלקתו של אף ראש עיר כזה או אחר.

אוסנת הילה מארק: אנחנו מחפשים את טובת הילדים.

אוסנת הילה מארק: לגופו של עניין, גבירתי, יש בית ספר לחינוך מיוחד בביתר עילית, שנקרא לב החינוך החסידי.

אוסנת הילה מארק: בית הספר הזה פועל משנת 2012.

אוסנת הילה מארק: בבית הספר הזה יש 100 תלמידים עם לקויות למידה, הפרעות התנהגות, פיגור ואוטיזם.

אוסנת הילה מארק: בית הספר הזה פועל בהצלחה מאוד גדולה.

אוסנת הילה מארק: בגלל ההצלחה המאוד גדולה שיש בבית הספר, יש עליו דרישה גם מאוד גדולה מטעם ההורים שיש להם ילדים שלוקים בלקויות האלה.

אוסנת הילה מארק: בית הספר קיבל בעבר על ידי משרד החינוך מבנה.

אוסנת הילה מארק: אין לנו מושג למה נלקח מחצית מהמבנה למטרות אחרות כאשר מלכתחילה הוקצה המשאב הזה לטובת הילדים בחינוך המיוחד.

אוסנת הילה מארק: אני אפילו לא רוצה להיכנס לפן המשפטי שמתנהל בגין אגרה כזו או אגרה אחרת.

אוסנת הילה מארק: אני היום באה ואני אומרת דבר מאוד פשוט: יש ילדים עם צרכים מיוחדים.

אוסנת הילה מארק: אנחנו כנבחרי ציבור צריכים לדאוג להם.

אוסנת הילה מארק: אנחנו מבקשים שכל מי שנוגע בדבר שיבואו וירתמו לטובת הילדים האלה עם מנהל בית הספר שעושה באמת עבודת קודש.

אוסנת הילה מארק: אנחנו מצליחים לראות שמדי שנה ילדים שהיו בתוך המסגרת הזו, הצליחו אחר כך להשתלב במסגרות רגילות.

תהלה פרידמן: זה בית ספר יסודי, אני מבינה.

קריאה: עד 21.

אוסנת הילה מארק: הילדים האלה אחר כך מצליחים להגיע ולהשתלב במסגרות רגילות, שזה באמת נתון דרמטי.

אוסנת הילה מארק: אנחנו בהחלט רוצים אחר כך לשלב את הילדים האלה בתוך מסגרות רגילות.

אוסנת הילה מארק: דבר נוסף, הורה בא להירשם לבית הספר, לא נותנים להם להירשם לבית ספר הזה ומתחילים לזרוק אותם לרמת גן.

אוסנת הילה מארק: אני קיבלתי סיפורים מזעזעים, אימא שהבעל שלה נפטר, הילד חולה סרטן, יש לה ילד עם לקות למידה.

אוסנת הילה מארק: עכשיו הם רוצים שהיא תסיע אותו לרמת גן.

אוסנת הילה מארק: למה האכזריות הזו?

אוסנת הילה מארק: יש בית ספר במקום, תנו לה להירשם למקום.

אוסנת הילה מארק: גם ככה החיים שלהם כל כך קשים, התמודדות כל כך קשה למשפחה, להורים.

אוסנת הילה מארק: באמת אני מדברת אתכם ויש לי באמת צמרמורת בכל הגוף.

אוסנת הילה מארק: הם ילדים שגם ככה קשה להם.

אוסנת הילה מארק: ההורים כל יום מתמודדים עם התמודדויות מאוד קשות, גם את הקורונה וגם את המצב המשפחתי.

אוסנת הילה מארק: אני חושבת שהדיון הזה הוא דיון חשוב.

אוסנת הילה מארק: הוא מהותי, הוא דרמטי עבור המשפחות האלה, עבור בית הספר הזה ועבור הילדים האלה.

אוסנת הילה מארק: דבר נוסף ואחרון שלדעתי צריך לתת עליו את הדעת.

אוסנת הילה מארק: יש מפקחת במשרד החינוך, רות אלמליח, שהיא ממלאת מקום.

אוסנת הילה מארק: אני כבר לא מדברת על זה שבמשך שנים אין מפקחת קבועה במשרד החינוך, אין מנהל מחוז שהוא קבוע למגזר הזה.

אוסנת הילה מארק: אנחנו מבינים שרות אלמליח לא משתפת פעולה ולטעמי לא רואה את טובת העניין פה ולוקחת שיקולים אחרים.

אוסנת הילה מארק: לא אגיד אפילו במילה יותר קיצונית מזה, אבל אני רואה את זה בחומרה רבה שהיא לא משתפת פעולה עם בית ספר שכל כך חשוב ודרמטי.

אוסנת הילה מארק: בנוסף, אני מבקשת בעניין של שיבוץ התלמידים, כפי שדיברתי, גבירתי היושבת-ראש, יש חוזר מנכ"ל שמדבר על שיבוץ תלמידים.

אוסנת הילה מארק: תשבצו את התלמידים על פי חוזר מנכ"ל.

אוסנת הילה מארק: זה פשוט.

אוסנת הילה מארק: אנחנו לא צריכים פה להמציא את הגלגל מחדש.

אוסנת הילה מארק: יש חוזר מנכ"ל, תיצמדו אליו.

אוסנת הילה מארק: תשבצו את התלמידים.

אוסנת הילה מארק: אין פה יותר מדי דרמות.

אוסנת הילה מארק: הנושא הכי דרמטי שאני חושבת, לא מגיע לילדים האלה.

אוסנת הילה מארק: פעם אחת, זה מה שהקדוש ברוך הוא גזר עליהם.

אוסנת הילה מארק: פעם שנייה, שאנחנו כבני אדם לא ניתן להם את התנאים הראויים שהם יוכלו לבוא בבוקר לבית הספר.

אוסנת הילה מארק: אנחנו יודעים מה זה הילדים האלה.

אוסנת הילה מארק: הם רואים במסגרת הזו את כל עולמם.

אוסנת הילה מארק: שם יש להם את החברים שלהם, שם הם יכולים לצאת לפעילות חברתית שלהם.

אוסנת הילה מארק: זה כל עולמם.

אוסנת הילה מארק: למה לא לתת להם בניין ראוי?

אוסנת הילה מארק: אני במקום ראש העיר ובמקום כל הצוות של משרד החינוך הייתי בונה להם מלון חמישה כוכבים.

אוסנת הילה מארק: מגיע להם שיהיה להם מבנה ראוי.

אוסנת הילה מארק: מגיע להם שלא יסלקו אותם כל פעם וישימו אותם בקרוואן כזה ובקרוואן אחר.

אוסנת הילה מארק: זו המטרה של הדיון הזה, גבירתי.

אוסנת הילה מארק: אני מאוד אשמח שבאמת כל הנוגעים בדבר יתנו פה את דעתם גם על שלושת הנושאים שאני העליתי, וגם שבסופו של יום אנחנו נצא מהדיון הזה נשכרים.

אוסנת הילה מארק: לא אנחנו, הילדים יצאו נשכרים.

אוסנת הילה מארק: תודה, גבירתי.

תהלה פרידמן: תודה רבה.

יוסף טייב: תודה על הדיון.

יוסף טייב: תודה, אוסנת, על היוזמה.

יוסף טייב: תודה לגבירתי יושבת-הראש.

יוסף טייב: אני רוצה באמת לשים בצד את כל העניין המשפטי ואת כל העניינים האישיים וכו'.

יוסף טייב: אני חושב שפה במרכז העניינים עומדים ילדים עם צרכים מיוחדים, חינוך מיוחד.

יוסף טייב: אנחנו צריכים לשים את הדגש על המענה המגיע להם ולא משנה מה היה מסביב לאורך שנים, ואני מבין שזה תהליך ארוך טווח שמתנהל.

יוסף טייב: כמובן שזה לא מלחמה מול אף גורם כזה או אחר.

יוסף טייב: אנחנו מדברים נטו לטובת אותם ילדים.

יוסף טייב: בשונה מאוסנת, אני חושב שכן הייתי עושה את ההפרדה בין הרשות לבין המשרד.

יוסף טייב: אני חושב שהמשרד ובוודאי הפיקוח עושה את העבודה המוטלת עליו.

יוסף טייב: הייתי שמח לקבל יותר מצד העירייה, מה הסיבות שלא נותנים להם את חלק מהבניין או שמעבירים אותם לקרוואנים כאלה או אחרים, כי מצד הפיקוח ממה שאני מכיר את הפיקוח משנים שעברו מפרויקטים שאני עברתי, אני חושב שהפיקוח עושה עבודה נהדרת.

יוסף טייב: נכון שקיימת בעיה לגבי המינוי הקבוע של המחוז, אבל אני לא יודע אם היא קשורה לעצם הבעיה.

יוסף טייב: הזכרת אותה והיא חשובה, אבל אני לא יודע אם היא קשורה לעצם הבעיה.

יוסף טייב: אני חושב שעצם הבעיה כרגע נמצאת באגף החינוך העירוני ופחות במשרד החינוך.

יוסף טייב: הייתי שמח כן לקבל התייחסות גם ממשרד החינוך, להבין למה הדבר הזה הולך ומתדרדר משנה לשנה.

תהלה פרידמן: אוקיי.

תהלה פרידמן: אני רואה שמהעירייה יש לנו פה רק את היועץ המשפטי.

יוסף טייב: חבל מאוד.

אוסנת הילה מארק: גבירתי היושבת-ראש, זה מוכיח לנו שכנראה עיריית ביתר עילית, פשוט זה לא מעניין אותה.

אוסנת הילה מארק: זה לא מעניין אותה לראות מה קורה עם הילדים האלה.

תהלה פרידמן: כיוון שהדברים שנאמרים פה הם די חריפים, אני חוזרת בי מכוונתי להתחיל עם משרד החינוך ואני אבקש להתחיל עם עיריית ביתר עילית.

תהלה פרידמן: עו"ד עדי הדר, יועץ משפטי לעיריית ביתר עילית, אתה פה איתנו?

עדי הדר: כן, אני פה אתכם.

עדי הדר: שלום.

עדי הדר: תראו, אני יכול להתייחס באמת רק לנושאים המשפטיים שהתבקשתי להתייחס אליהם.

עדי הדר: התמונה שמוצגת כאן היא מעט חלקית.

עדי הדר: קודם כל, אין שום מחלוקת לגבי הצרכים של ילדי החינוך המיוחד.

עדי הדר: בזה בכלל אנחנו לא חולקים ואמרנו בכל הדיונים שאכן יש לטפל בהם.

עדי הדר: השאלה על מי מונחת האחריות ובאיזה אופן.

עדי הדר: בנושא הזה יש בעצם פרשה שנטענת כבר במשך מספר שנים, פרשה בעיקר כספית, מחלוקת כספית בין העמותה לבין העירייה.

עדי הדר: ראשיתה בעצם בעתירה לבג"ץ שהגישה אותה עמותה כנגד העירייה בשנת 2018, והעתירה נדחתה.

עדי הדר: בית המשפט העליון בשבטו כבג"ץ אמר שהוא לא יתייחס ולא בעצם ידון בנושא הזה של החוב הכספי.

עדי הדר: בעקבות אותה עתירה העירייה ביקשה לבדוק את הטענות הכספיות שאותה עמותה פעלה כלפיה, ולכן היא שכרה רואה חשבון מיוחד שיסקור את המצב של העמותה.

אוסנת הילה מארק: למה זה רלוונטי, אדוני היועץ המשפטי?

אוסנת הילה מארק: מה זה רלוונטי הסכסוך המשפטי?

אוסנת הילה מארק: אם יש לך סכסוך משפטי, הוא מתברר במגרש המתאים.

עדי הדר: אני רק רוצה לחדד שהעירייה בסופו של דבר צריכה להתנהל על פי הנחיות בין היתר של משרד הפנים.

עדי הדר: על פי משרד הפנים יש נוהל הקצאות.

עדי הדר: מדובר פה על נכס עירוני, על קרקע עירונית שיכולה להיות מוקצה להרבה מאוד עמותות, כמו שעיריית ביתר עילית ואחרות עושות, עמותות שמטפלות ועושות דברים נפלאים.

עדי הדר: בין היתר יש את העמותה הזאת שעושה את הדברים הנפלאים שלה, לכן נשכר אותו רואה חשבון.

עדי הדר: בעבודה שלו התגלו מספר חשדות לאי סדרים לכאורה.

עדי הדר: אותו רואה חשבון הוציא דוח והוא פנה לאותה עמותה בבקשה למספר רב של הבהרות.

תהלה פרידמן: אני מבינה שיש לנו פה שתי סוגיות.

תהלה פרידמן: סוגיה אחת זה הסכסוך המשפטי והכספי והטענות לאי סדרים אל מול העמותה, והסוגיה השנייה זה הקצאת מבנה ומענה לצרכי הילדים.

תהלה פרידמן: אתה חושב ששתי הסוגיות קשורות אחת בשנייה?

תהלה פרידמן: אני גם מנסה להבין את עמדתך.

עדי הדר: בוודאי.

עדי הדר: קודם כל מדובר בהסכם משנת 2016 שלפיו הוקצתה לעמותה קרקע עירונית למשך חמש שנים.

עדי הדר: ההסכם הזה פקע באוגוסט.

עדי הדר: עוד לפני כן התגלו אי סדרים והעמותה התבקשה לתת הבהרות, וזה על פי נוהל הקצאות של מבני ציבור בכל הארץ.

עדי הדר: אותה עמותה לא שיתפה פעולה והתחמקה ממתן הבהרות.

עדי הדר: לא באו לפנות ולא ביטלו את ההסכם, אלא ההסכם פקע כי פשוט נגמר המועד שלו.

עדי הדר: עוד לפני כן פנתה העירייה ואמרה לעמותה, תראו, ההסכם פוקע ועליכם לפנות.

עדי הדר: הנכס שם דרוש להקצאה עירונית לבנייה אחרת.

עדי הדר: אותה עמותה לא ביקשה הקצאה במקום אחר.

עדי הדר: הם בעצם רצו לכפות את עצמם.

עדי הדר: אני מדבר על עמותה, לא הילדים חלילה.

עדי הדר: העמותה רצתה לכפות את עצמה על העירייה.

אוסנת הילה מארק: העמותה לא קשורה לילדים?

אוסנת הילה מארק: הילדים לא באים בבוקר?

אוסנת הילה מארק: לאן הם באים, לא לעמותה?

עדי הדר: יש פה עסקה שכפופה לפרוצדורות ונהלים והיא לא יכולה לפעול אחרת.

עדי הדר: אתם צריכים גם להבין את הנושא הזה.

עדי הדר: יש הרבה מאוד עמותות בעיר והרבה מאוד צרכים, רחמנא ליצלן.

עדי הדר: זאת רק אחת מהבעיות.

עדי הדר: העמותה הזאת, אני יכול רק לתת לכם דוגמאות על אי הסדרים שהתגלו.

עדי הדר: מדובר פה בכספים שמועברים ממשרד החינוך, תקצובים - - -

אוסנת הילה מארק: אתה לוקח את הכול רק לרמה הכספית.

אוסנת הילה מארק: סליחה.

אוסנת הילה מארק: אני מבקשת ממך שתתייחס לשתי נקודות.

אוסנת הילה מארק: נקודה אחת זה עניין המבנה, ונקודה שנייה, אני מבקשת לשמוע האם עיריית ביתר עילית מונעת מילדים לבוא ולהירשם לתוך בית הספר הזה ועושים להם שיבוץ ברמת גן, עושים להם שיבוץ בגבעתיים?

עדי הדר: האמירות האלה הן לא קשורות לנושא המשפטי אבל הנושא המשפטי גם כן חייב להיפתר.

עדי הדר: אותה עמותה יכלה כבר במשך שנתיים, שהיא ידעה שיש בעיות, לדאוג לנושא הזה, אבל היא לא דאגה לנושא הזה.

תהלה פרידמן: אם אני מסכמת את מה שאתה אומר, אתה אומר, ההסכם של ההקצאה של המבנה פקע באוגוסט, העמותה לא הגישה בקשה לחידוש ולפיכך לא הוקצה לה מבנה.

עדי הדר: היא הגישה בקשה להארכת ההסכם.

עדי הדר: אותה בקשה הוגשה אמנם ללא מסמכים נדרשים אבל עדיין אותו נכס לא יכול להיות מוקצה להמשך, כי הוא דרוש לצורך עירוני אחר.

עדי הדר: הם יכלו לבקש הקצאה במקום אחר.

עדי הדר: אף אחד לא מנע מהם.

עדי הדר: את זה הם לא עשו.

אוסנת הילה מארק: יש הסכם שנחתם ב-13 ביולי 2017.

אוסנת הילה מארק: אתה מכיר את ההסכם הזה?

עדי הדר: כן, בעקבות העתירה בבג"ץ?

אוסנת הילה מארק: לא.

אוסנת הילה מארק: הסכם רשות שימוש במבנה.

עדי הדר: אני מכיר מ-2016.

אוסנת הילה מארק: אז אני אומרת לך שב-2017 יש הסכם רשות שימוש במבנה.

תהלה פרידמן: לכמה שנים?

עדי הדר: יש מגרשים שונים.

עדי הדר: אני מדבר על אחד מהמגרשים.

תהלה פרידמן: תודה.

אלחנן ויסנשטרן: אולי כדאי שאני אציג?

תהלה פרידמן: כן, קדימה.

אלחנן ויסנשטרן: בית הספר היה בשני אתרים שונים של קרוואנים, כאשר חלק מהכיתות ב-2017 הועברו למבנה לחינוך מיוחד, מבנה ייעודי לחינוך מיוחד שניבנה על ידי ובכספי משרד החינוך לצורך החינוך המיוחד.

אלחנן ויסנשטרן: חלק מהכיתות נשארו בקרוואנים, ששם יש הקצאה שהתחילה ב-2016 והסתיימה בסוף שנת הלימודים האחרונה, תש"פ.

אלחנן ויסנשטרן: אנחנו הגשנו בקשה להקצאה במרץ 2019, שנה וחצי לפני תום המועד.

תהלה פרידמן: לקרוואנים האלו או בכלל?

אלחנן ויסנשטרן: גם לקרוואנים.

אלחנן ויסנשטרן: הבניין, יש לו קרוואנים עד סוף שנת לימודים תשפ"ב, אז יש לנו כאילו זמן.

אלחנן ויסנשטרן: אני תיכף גם אגיד משפט על זה.

אלחנן ויסנשטרן: ההקצאה עבור הקרוואנים, היות וידענו שיש קונפליקט עם העירייה על אגרות תלמידי חוץ והיות וידעתי שהם יעשו קצת משחקים, הגשנו את הבקשה במרץ 2019, שנה וחצי לפני תום מועד ההקצאה.

אלחנן ויסנשטרן: יש לי כאן מייל, אני מחזיק אותו, אני יכול גם להראות אותו לגבירתי, שכתוב: "כל הכבוד בסדר של הגשת המסמכים".

אלחנן ויסנשטרן: חסרים שני מסמכים, אחד זה איזשהו תצהיר ששלחנו יום למוחרת.

אלחנן ויסנשטרן: ו-"2.

אלחנן ויסנשטרן: המלצה ממחלקת חינוך", בניגוד למה שאדוני העורך דין אומר.

אלחנן ויסנשטרן: כל המסמכים הוגשו למעט המלצה ממחלקת חינוך, שזה לא משהו שאני יודע להביא, כמובן, אז בואו נניח את זה בצד.

תהלה פרידמן: אני רק רוצה להבין, כשביקשתם הקצאה, ביקשתם הקצאה דווקא למקום הזה או הקצאה בכלל למבנה עירוני?

אלחנן ויסנשטרן: אני מבקש הארכת הקצאה בהנחה שלא אמורה להיות בעיה.

אלחנן ויסנשטרן: אילו ידעתי שיש איזושהי בעיה עם ההקצאה, שאנחנו לא נקבל בגלל סיבה אובייקטיבית, תגיד לי היום, אם אני עכשיו מגיש הקצאה, אתה מקדם אותה?

אלחנן ויסנשטרן: מה זה הסיפורים האלה?

אלחנן ויסנשטרן: אין לי בעיה להגיש בקשת הקצאה.

אלחנן ויסנשטרן: אני הגשתי בדיוק לפי הנוהל עם כל המסמכים הנדרשים לפי מה שכתוב פה מאגף הנכסים, למעט שני מסמכים שאחד כמו שאמרתי, הוגש יום למוחרת, והשני, המלצה ממחלקת חינוך.

תהלה פרידמן: עו"ד הדר, אתה מכיר את מה שהוא אומר?

עדי הדר: כן.

עדי הדר: אותם הנתונים שמסרו לי מאגף הנכסים זה שאחד מדוחות מאזן הבוחן מ-2018 לא היה מלא, אבל זה לא העניין.

עדי הדר: העניין הוא שבאותו נכס לא ניתן להמשיך את ההקצאה כי הנכס דרוש לעירייה לבינוי - - -

אלחנן ויסנשטרן: סליחה ידידי, אם משהו לא בסדר, שולחים לי בקשה.

אלחנן ויסנשטרן: יש לי עשרות פניות לעירייה, מה קורה עם ההקצאה, מה קורה עם ההקצאה ומה קורה עם ההקצאה?

אלחנן ויסנשטרן: כמעט בכל המקרים ללא התייחסות.

אלחנן ויסנשטרן: יש טענה?

אלחנן ויסנשטרן: שולחים לי שאלה ואני מתקן.

אלחנן ויסנשטרן: אני הרי רוצה את ההקצאה.

עדי הדר: סליחה, אתה מטעה.

עדי הדר: גם במהלך השימוע שנערך בספטמבר, טען יו"ר העמותה או מנהל העמותה שהוא יודע שבאותו מעמד שהוא הגיש את המסמכים, אמרו לו שלא ניתן להמשיך את ההקצאה באותו נכס.

עדי הדר: זה מסמכים שאני קורא מפרוטוקול השימוע שלפניי, אז אני לא יודע מה אתה אומר ומה קיים.

עדי הדר: יש פה שני דברים.

עדי הדר: הנכס עצמו לא יכול להיות מופעל להמשך - - - .

עדי הדר: יש פה עוד בעיה מאוד מהותית.

עדי הדר: יש בעיה לפי נוהל ההקצאות בכלל לתת לה הקצאות עד שהיא לא תיתן הבהרות שמבקשים ממנה כבר קרוב לשנתיים.

עדי הדר: יש פה באמת חשדות.

עדי הדר: אני לא רוצה להיכנס פה להיבטים המשפטיים, איזה חשדות בכספים מופנים כלפיה, אבל עד שהיא לא מבהירה את הדברים וסותרת את הדברים האלה, והיא מתחמקת מזה במשך שנה וחצי, לפחות מאז שפנו אליה באפריל 2019, מכתבים ופניות של רואה חשבון ושלנו.

תהלה פרידמן: זאת אומרת העירייה אומרת, אנחנו לא רוצים לתת להם בגלל שאתם לוקים באי סדרים.

עדי הדר: אפילו בשימוע שנערך להם בעקבות הפרת ההסכם באוגוסט, הם לא סיפקו את התשובות לכל המסמכים שהם מכירים כבר במשך שנה וחצי.

אלחנן ויסנשטרן: איזה תשובות?

אלחנן ויסנשטרן: אני לא קיבלתי מכם שום מכתב על השימוע הזה למרות שהוא היה לפני חודשיים.

אלחנן ויסנשטרן: על מה אתה מדבר?

אלחנן ויסנשטרן: אני ביקשתי פרוטוקול.

אלחנן ויסנשטרן: לא קיבלתי אותו.

אלחנן ויסנשטרן: גם את דוח הביקורת אנחנו קיבלנו כתשובה לבית המשפט.

אלחנן ויסנשטרן: מעולם לא קיבלנו אותו.

אלחנן ויסנשטרן: לא ביקשתם להגיב עליו.

אלחנן ויסנשטרן: על מה אתם מדברים?

עדי הדר: יש דוח חמור שאתם מכירים אותו היטב מ-2017.

אלחנן ויסנשטרן: איזה דוח חמור?

אלחנן ויסנשטרן: מה דוח חמור?

אלחנן ויסנשטרן: משרד החינוך בדק את כל הדוח החמור הזה.

תהלה פרידמן: עמיחי גבאי.

עמיחי גבאי: אני מלווה את אלחנן כמה חודשים בתהליך הזה.

עמיחי גבאי: אני לומד את החומר הזה גם בפן המשפטי שלו וגם בפן המעשי.

עמיחי גבאי: אני כן חושב שאנשים פה קצת לא הבינו.

עמיחי גבאי: יש שני אתרים.

עמיחי גבאי: יש מבנה שהוא בית ספר אזורי לחינוך מיוחד, שזה בניין שכולו נועד לחינוך מיוחד.

עמיחי גבאי: העירייה משתמשת בבניין הזה בצורה לא חוקית כי זה בית ספר אזורי לחינוך מיוחד שניבנה מכספי משרד החינוך.

עמיחי גבאי: חצי מהמבנה, משתמשים איתו היום לחינוך רגיל, שזה לא הייעוד שלו, ובחצי השני, אלחנן, זה החוזה שדיברת עליו שנחתם בשנת 2017, ועדיין החוזה בתוקף ועדיין זה מבנה שכרגע נותנים לילדים להשתמש בו.

עמיחי גבאי: יש אתר קרוואנים שהעירייה השתמשה בו ואמרה לאלחנן, בוא, אנחנו רוצים לקחת את מי שיותר מקורב פוליטית שיהיה שם בחצי מבנה השני, שלא כדין ולא על פי חוק, ונשים אותך בחצי השני באתר קרוואנים.

עמיחי גבאי: בצורה הפשוטה של הדברים.

עמיחי גבאי: מה שבא ואומר אדון עורך הדין, הוא בא ואומר דבר כזה בצורה מאוד פשוטה: באתר קרוואנים לא אישרנו את ההקצאה.

עמיחי גבאי: אנחנו לא אישרנו כי אנחנו רצינו לבנות שם.

עמיחי גבאי: כרגע באותו אתר אם מישהו ילך לראות את זה, יש עוד בית ספר בצמוד.

עמיחי גבאי: אף אחד לא בונה שם וזה סיפורי סבתא.

תהלה פרידמן: לא, זה לא מה שהוא אומר.

תהלה פרידמן: הוא אומר, לא אישרנו בגלל שיש אי סדרים כספיים.

אלחנן ויסנשטרן: הם אומרים דבר אחד, כותבים מכתב אחר.

אלחנן ויסנשטרן: זה לא מה שכתוב.

עמיחי גבאי: משרד החינוך שילם כסף, מדינת ישראל, כבית ספר אזורי, לא בית ספר של ביתר עילית, וזה המבנה הזה.

תהלה פרידמן: כשאתה אומר משרד החינוך, מי הפונקציה במשרד?

אלחנן ויסנשטרן: מי שאחראי על הבינוי.

תהלה פרידמן: אשמח לשמוע התייחסות של המשרד.

אוסנת הילה מארק: אולי המפקחת יכולה לתת לנו תשובה לזה, אז אולי כדאי להעלות בזום את המפקחת.

תהלה פרידמן: רות אלמליח, ממלאת מקום מנהלת מינהל חינוך חרדי.

רות אלמליח: אני אעשה קצת סדר.

רות אלמליח: קודם כל, אני לא מפקחת של בית הספר.

רות אלמליח: אני ממלא מקום של מנהל מחוז חרדי.

רות אלמליח: זה כדי לעשות סדר.

רות אלמליח: יש מפקחת קבועה, סטטוטורית, עם כל מה שנדרש ממנה, בשם אפרת בן צור.

רות אלמליח: היא המפקחת שמלווה את בית הספר.

אוסנת הילה מארק: גברת אלמליח, סליחה שהורדנו אותך בדרגה.

אוסנת הילה מארק: אנחנו מתנצלים.

אוסנת הילה מארק: את מ"מ מנהלת המחוז.

אוסנת הילה מארק: רק לגופו של עניין, אנחנו נשמח לקבל תשובות.

רות אלמליח: סליחה, אני רוצה גם לזה להתייחס.

רות אלמליח: לא לשם כך אמרתי את זה, כי אין כאן ממלא מקום שממלא מקום.

רות אלמליח: אני רציתי לשים את מקומה של המפקחת בכבודה, לא קשור הורדת או לא הורדת.

אוסנת הילה מארק: בואי נתייחס למהות.

אוסנת הילה מארק: בואי נתייחס לילדים שאין להם בתי ספר.

רות אלמליח: הייתה כאן התייחסות לעניין הזה.

רות אלמליח: אני רוצה לומר באופן חד משמעי כדי לעשות לכם סדר שתבינו פשוט.

רות אלמליח: יש מפקחת של החינוך המיוחד, מפקחת לכל דבר ועניין שנבחרה במכרז, מפקחת שהיא כבר כמה שנים.

אוסנת הילה מארק: תגידי, זה הדיון שלנו?

רות אלמליח: לא, לא, אני רק אומרת.

אוסנת הילה מארק: עזבי אותך מהגדרות.

אוסנת הילה מארק: בואי תיתני פתרון לילדים האלה.

רות אלמליח: יש מפקחת בבית הספר עם כל מה שנדרש ממפקחת.

אוסנת הילה מארק: זה האנשים שמטפלים בילדים.

אוסנת הילה מארק: מה שמעניין אותה כבר חצי שעה זה רק הכותרת.

רות אלמליח: כמו שאמרתם קודם, באמת מה שחשוב לנו זה באמת טובת הילדים ורווחתם, ובשביל זה אנחנו נמצאים כאן.

רות אלמליח: זה ימים ולילות, זה לא משהו של מה בכך, וגם הבעלות יודעת כמה השקענו בבית הספר.

רות אלמליח: אנחנו שנים מלווים את בית הספר.

רות אלמליח: גם הפיקוח מלווה את בית הספר ובאמת מאוד מעריך את העבודה ואת הדברים שנעשים לטובת התלמידים.

רות אלמליח: עלו כאן כמה וכמה נושאים שקשורים אל המשרד, אלינו, להתנהלות של בית הספר ואיך אנחנו בעצם פותחים בית ספר, אז אתן לכם קצת סקירה על מה שקורה, כי גם הטענה הזאת הייתה כאן.

רות אלמליח: יש לנו בביתר ארבעה בתי ספר לחינוך מיוחד, שניים שקמו עוד לפני לב החינוך החסידי ואחד שקם אחריו.

רות אלמליח: כל בתי הספר כמובן נפתחו יחד עם האגף לחינוך מיוחד על פי נוהל ועל פי כללים ועל פי באמת מה שנדרש, שוב, לטובת הילדים, לטובת אותם תלמידים.

רות אלמליח: יש כאן הערה שאני רוצה לומר.

רות אלמליח: אין לי מושג מה זה נקרא בית ספר אזורי.

רות אלמליח: אני לא מכירה בית ספר כזה.

רות אלמליח: אין לנו דבר כזה בית ספר אזורי.

רות אלמליח: כל בתי הספר כאן הם בתי ספר לחינוך מיוחד.

רות אלמליח: יותר ויותר אנחנו רואים מרשויות, כי נפתחים יותר ויותר בתי ספר, שבאמת הם רוצים לתת מענה בתוך הרשות עצמה.

רות אלמליח: אז זה קודם כל.

רות אלמליח: אני לא מכירה שם כזה, בית ספר אזורי.

רות אלמליח: יש בית ספר חינוך מיוחד שהוא בית הספר שבעצם נותן שירות לילדים בחינוך המיוחד על פי אותם נהלים, על פי אותו קו מנחה של תפקודים, לקויות וכו'.

רות אלמליח: כמובן הכול כאן בכפוף להנחיות של אגף חינוך מיוחד במשרד.

רות אלמליח: מה שאני רוצה לומר, עוד נושא שדיברתם עליו, נושא השיבוץ.

רות אלמליח: בדרך כלל אנחנו מאוד משתדלים שהשיבוץ יהיה בתוך הרשות, תלמידים שמתאימים, כל אחד על פי תפקוד, כמובן שלב גיל.

רות אלמליח: אנחנו לא מאפשרים כיתות עם כל כך הרבה שלבי גיל באותה כיתה.

רות אלמליח: בודקים ממש ילד-ילד.

רות אלמליח: גם המפקחת מכירה ילד-ילד, ילדה-ילדה ובאמת את הצרכים הייחודיים של כל ילד.

רות אלמליח: על פי זה נעשה שיבוץ בוועדת שיבוץ, שבעצם השיבוץ הוא בסמכות ובאחריות של הרשות.

אוסנת הילה מארק: השאלה היא האם יש ילדים שהם מתוך ביתר עילית והם מבקשים נגיד להירשם לבית ספר הזה, אתם מונעים את זה או לא?

רות אלמליח: ממש לא.

אוסנת הילה מארק: אולי אני אתן לך דוגמא אחת ואז תגידי לי אם זה ממש לא וממש כן?

רות אלמליח: אז אני אומרת לך בוודאות, ממש לא.

רות אלמליח: יש את המפקחת והכול לפי הצורך.

אוסנת הילה מארק: בואי אני אתן לך דוגמא אחת של ילד אחד שביקש להירשם לבית הספר - - -

רות אלמליח: אני מבקשת לא לומר שם של ילד.

רות אלמליח: תגידי את המקרה.

יהודית גידלי: חברת הכנסת מארק, תיתני בבקשה ראשי תיבות.

רות אלמליח: לא לומר שמות, אני מאוד מבקשת.

אוסנת הילה מארק: ראשי תיבות, בבקשה.

רות אלמליח: בלי ראשי תיבות.

רות אלמליח: תספרי את הסיטואציה, אנחנו ודאי מכירים.

רות אלמליח: אנחנו ניתן לך את התשובה לסיטואציה.

רות אלמליח: לא שמות ולא ראשי תיבות.

אוסנת הילה מארק: הייתה פנייה של אימא שהאבא נפטר ויש ילד בבית שהוא חולה סרטן, שביקשה להירשם לתוך בית הספר הזה ואתם אמרתם, לא, לכי תלמדי ברמת גן.

רות אלמליח: טוב, אז אני רוצה באמת שאפרת בן צור, היא מלווה ילד-ילד.

רות אלמליח: היא יודעת בדיוק על מה מדובר.

רות אלמליח: היא גם יודעת בדיוק מה השם של הילד והיא תגיב לעניין הזה.

רות אלמליח: בבקשה, אפרת.

תהלה פרידמן: אפרת, את המפקחת המדוברת, נכון?

אפרת בן צור: כן.

אפרת בן צור: שלום וברכה, אני מפקחת חינוך מיוחד באזור עוטף ירושלים, בין היתר ברשות ביתר, מפקחת ישירה של בית ספר לב החינוך החסידי.

אפרת בן צור: לפני שאנחנו נתייחס לילד הספציפי, חשוב לי באמת לתת את הסקירה על ההתנהלות המסודרת והמכוונת לנהלי המשרד בנושא השיבוצים.

אפרת בן צור: בנושא השיבוצים אנחנו מחויבים לפעול, וכך כל הרשויות.

אפרת בן צור: אין רשות שעובדת בצורה שונה מהדרך הזאת, לא לפחות מה שאני מכירה.

אפרת בן צור: המחויבות שלנו להתנהל בתוך ועדת שיפוץ רשותית.

אפרת בן צור: הוועדה כוללת מספר חברים, את הפיקוח, את הפסיכולוגית ואת נציג הרשות.

אפרת בן צור: כל רשות שמה לעצמה עדיפות וכך גם זה מונע לפי הנחיות המשרד, להעדיף את השיבוצים של ילדי העיר.

אפרת בן צור: דבר ראשון העיר.

אפרת בן צור: מהסיבה הזאת רשויות, דבר ראשון לא מחפשות להסיע ילדים אל מחוץ לעיר ובוודאי שלא אל מקומות רחוקים, והכלל הראשון אומר, בשיבוצים מחפשים שיבוץ בתוך העיר.

אפרת בן צור: כלל נוסף זה כלל שאנחנו מונעים על פי אגף ההסעות.

אפרת בן צור: אגף ההסעות מנחה אותנו ואת הרשויות שיש מיפוי גיאוגרפי.

אוסנת הילה מארק: יותר קל לך לשלוח ילד ללמוד ברמת גן?

אוסנת הילה מארק: לא הבנתי.

תהלה פרידמן: את מסבירה לנו פה על נהלים ועל שיקול דעת ועל השמות ועל ועדות, אבל על פניו התוצאה שילד מביתר עילית נשלח לרמת גן, נראית לא סבירה בשום קנה מידה כשיש בית ספר מקומי.

תהלה פרידמן: אני מבקשת רק אם את יכולה לא להקריא לי את כל הפרוצדורה, רק לתת לי תשובה נקודתית על המקרה הזה, מה ההיגיון מאחוריו.

אפרת בן צור: התשובה הנקודתית, הילד שאתם מדברים עליו, אם אנחנו מדברים על אותו ילד, ואני כן מודעת למקרים, קודם כל אין אף ילד שאני מכירה שהוא הוסע לרמת גן.

אפרת בן צור: זה לא קיים במציאות.

אפרת בן צור: אנחנו לא מסיעים לרמת גן.

אוסנת הילה מארק: זאת אומרת שהוא יכול עכשיו לבוא להירשם בבית ספר?

אוסנת הילה מארק: הוא יכול עכשיו להיכנס לבית ספר הזה?

אפרת בן צור: רק שנייה, ברשותך אני אסיים.

אוסנת הילה מארק: השאלה אם הוא יכול להיכנס לבית ספר.

אפרת בן צור: רק שנייה אחת, ברשותך, תני לי לסיים.

אוסנת הילה מארק: לא, לא, לפני שאת מסיימת את דף המסרים שלך, בואי תגידי לנו האם הילד הזה יכול להיכנס עכשיו לבית הספר?

אפרת בן צור: השאלה שלך מתייחסת כאן לשתי סוגיות שחייבים להבהיר אותן.

אפרת בן צור: סוגיה אחת זה סוגיית השיבוץ המרוחק.

אוסנת הילה מארק: עזבי את השיבוץ המרוחק.

אפרת בן צור: הילד הספציפי, אם אנחנו מתכוונים לאותו ילד, והמשפחה שלו היא באמת מרוכבת ובאמת סיפור מאוד נוגע ללב.

אפרת בן צור: הוא ילד שלומד הרבה מאוד שנים בבית ספר קיים בתוך ביתר.

אפרת בן צור: הילד הזה משובץ בבית ספר הזה ואמור להמשיך ללמוד בתוך בית הספר שבו למד - - -

אוסנת הילה מארק: תעצרי רגע את דף המסרים שלך.

תהלה פרידמן: אפרת, תקשיבי, זה לא אשמתך אבל יש לנו בעיית תקשורת קשה ולכן אנחנו לא מצליחים לנהל דיאלוג אלא זה מונולוגים, וזה לא מוצלח.

תהלה פרידמן: חברת הכנסת מארק רוצה לשאול אותך.

תהלה פרידמן: תגידי לי רק אם את שומעת אותה, קודם כל.

אוסנת הילה מארק: את שומעת אותי?

אפרת בן צור: אני שומעת.

אוסנת הילה מארק: אני שואלת שאלה.

אוסנת הילה מארק: את אומרת שאין בכלל דבר כזה.

אוסנת הילה מארק: מי שרוצה להירשם, נרשם.

אוסנת הילה מארק: הילד הספציפי הזה שאת מדברת עליו ושאת מכירה את המקרה שלו וכו', הוא יכול היום להירשם לבית ספר הזה?

אפרת בן צור: הוא לא יכול מסיבה מאוד מקצועית.

אוסנת הילה מארק: מה הסיבה המקצועית?

אפרת בן צור: מסיבה שקיבלה - - - בוועדת ערר של המחוז.

אפרת בן צור: הדיון הזה נבחן בוועדת ערר ויש לנו אסמכתא שמגבה את ההחלטה המקצועית - - -.

אוסנת הילה מארק: עזבי את האסמכתאות.

אוסנת הילה מארק: יש לך בית ספר לחינוך מיוחד וביישוב ביתר עילית.

תהלה פרידמן: את אומרת שהילד הזה לא יכול להירשם לאף אחד מארבעת בתי הספר לחינוך מיוחד בביתר?

אפרת בן צור: לא, זה לא מה שאמרתי.

אפרת בן צור: אמרתי שהילד הזה לומד ולמד כל השנים בתוך אחד מארבעת בתי הספר שקיימים בביתר, והוא אמור להמשיך ללמוד בבית ספר הזה.

אוסנת הילה מארק: הוא לא רוצה.

אוסנת הילה מארק: המשפחה שלו לא רוצה.

אוסנת הילה מארק: הם רוצים עכשיו בבית הספר הזה.

אוסנת הילה מארק: את יכולה למנוע ממנו את זה?

אוסנת הילה מארק: זה מה שאני שואלת.

אוסנת הילה מארק: מה כל כך מסורבל?

אוסנת הילה מארק: הוא רוצה להירשם לבית הספר הזה.

אפרת בן צור: עניתי על זה שהבקשה הוגשה לשיבוץ.

אפרת בן צור: הבקשה הזאת נשללה מטעמים מקצועיים.

אפרת בן צור: הדיון וההחלטה של ועדת השיבוץ נבחנה בוועדת ערר.

אפרת בן צור: ועדת ערר נתנה גיבוי להחלטה של ועדת השיבוץ, לכן הילד הזה לא יכול לבצע את הרישום בבית ספר לב החינוך החסידי.

אוסנת הילה מארק: תהלה, חשוב להבין דבר אחד.

אוסנת הילה מארק: כדי לחסל את המפעל הזה, הם מונעים מילדים להירשם שם.

אוסנת הילה מארק: המניעה הזאת להירשם בבתי ספר, היא תחסל את המפעל הזה ואז מה יקרה?

אוסנת הילה מארק: יקרה מצב שילדים לומדים בבתי ספר שהעירייה - - -

תהלה פרידמן: חברת הכנסת מארק טוענת טענה מאוד מאוד חריפה.

תהלה פרידמן: אני לא חושבת שאת הכתובת אליה.

תהלה פרידמן: הטענה היא כזו, שיש פה מניעה מכוונת.

תהלה פרידמן: במקרה הספציפי את אומרת, יש לך אסמכתאות שזה עבר ועדת ערר ויש פה שיקול מקצועי, אבל אני מבינה שבית הספר טוען שנמנע מילדים להירשם אליו כדרך בעצם לייבש אותו.

אלחנן ויסנשטרן: אני יכול אם אפשר לחדד?

תהלה פרידמן: כן, אתה יכול לחדד.

אלחנן ויסנשטרן: בואו נעשה סדר.

אלחנן ויסנשטרן: יש פה דרג פוליטי שזה בתוך הרשות, ויש דרג מקצועי שהוא במשרד החינוך.

אלחנן ויסנשטרן: באופן טבעי אמור להיות ביניהם איזשהו מתח.

אלחנן ויסנשטרן: זה מה שאמור להיות באופן בריא.

אלחנן ויסנשטרן: מה שקורה כעת, והדברים נאמרו פעם אחר פעם ללא מעט הורים, והם יעידו על זה והם מעידים על זה וגם חלק מהדברים מופיעים במיילים.

אלחנן ויסנשטרן: העירייה קיבלה החלטה אסטרטגית לחסל את בית הספר.

אלחנן ויסנשטרן: הדברים, אגב, גם פורסמו בתקשורת.

אלחנן ויסנשטרן: אומר לי מנהל אגף חינוך שבמידה ואתה תגיש תביעה נגד עיריית ביתר, אנחנו נדאג לחסל אותך, בצורה מאוד מאוד ברורה, כמו שעשינו לבית ספר אחר, והוא מזכיר את שמו של בית הספר.

אלחנן ויסנשטרן: הוא אומר, הנה, שם יש היום רק כיתה ד'.

אלחנן ויסנשטרן: זה היה לפני כמה שנים.

אלחנן ויסנשטרן: אומר ראש העיר להורים, אנחנו לשם לא מוכנים לתת שיבוצים.

אלחנן ויסנשטרן: בצורה ברורה ופשוטה.

אלחנן ויסנשטרן: זה לא איזשהו סוד.

אלחנן ויסנשטרן: אגב, היה לפחות פעמיים שהוא גם אמר את זה בפומבי בכנס בחירות.

תהלה פרידמן: אבל אני הבנתי מהייעוץ המשפטי פה שהסיבה היא הסיפור של הטענות על אי הסדרים אצלכם.

אוסנת הילה מארק: אני לא חושבת שזה תלוי אחד בשני, תהלה.

תהלה פרידמן: אני לא מכירה את הפרטים.

אלחנן ויסנשטרן: גבירתי, האמיני לי שאני אענה דבר-דבר.

אלחנן ויסנשטרן: העירייה שכרה איזשהו רואה חשבון שיום אחד הגיע, נכנס פתאום, אמר שהוא עושה ביקורת פתע.

אלחנן ויסנשטרן: אין לי מושג עם מי הוא דיבר.

אלחנן ויסנשטרן: הוא טוען שהוא קיבל כל מיני תשובות.

אלחנן ויסנשטרן: הוא אמר, אגב, שהוא לא ראה מטבח טיפולי.

אלחנן ויסנשטרן: זה אחד מהדברים ששאלו אותי בשימוע.

אלחנן ויסנשטרן: שאלתי את עורך הדין הנכבד האם הוא יודע מה זה מטבח טיפולי, אז הוא אמר לי שהוא לא יודע מה זה.

אלחנן ויסנשטרן: הרואה חשבון שלך כן יודע מה זה מטבח טיפולי?

אלחנן ויסנשטרן: גם הוא לא יודע מה זה, אז איך הוא בודק מטבח טיפולי?

אוסנת הילה מארק: גבירתי היושבת-ראש, מה שאנחנו מבינים בסיפור פה, זה התנכלות מכוונת.

אוסנת הילה מארק: עזבו את הפוליטיקה.

אוסנת הילה מארק: אני אומרת את זה לכל מי שנמצא בזום ואם הוא שומע או לא שומע, כולל המפקחת וכולל מנהלת המחוז וכולם.

אוסנת הילה מארק: יש פה ילדים.

יוסף טייב: אני חושב שצריך להפריד בין ההתנהלות העירונית לבין ההתנהלות של הגוף המפקח.

יוסף טייב: לדעתי הגוף המפקח שהוא משרד החינוך, עושה את עבודתו.

יוסף טייב: אני לא יודע מקרה ספציפי וכמה מקרים שאנחנו נביא, הוא יענה מסיבה כזאת מקצועית או אחרת על העניין הזה של השיבוץ.

יוסף טייב: אני אומר, בואו נתמקד על הדבר העירוני.

יוסף טייב: אם באמת מדובר בהתנכלות מכוונת, בואו נדבר עם הגוף הרלוונטי.

יוסף טייב: אנחנו מדברים פה עם המפקחת שלא יכולה לתת לנו שום מענה בעניין ההקצאה.

יוסף טייב: אנחנו טוחנים חול.

אוסנת הילה מארק: נכון.

אוסנת הילה מארק: מי שהיה צריך להיות פה זה ראש העיר, לא יועץ משפטי.

יוסף טייב: לכן אני אומר, צריך להפריד.

יוסף טייב: אנחנו נופלים על אפרת.

יוסף טייב: זה לא רלוונטי.

תהלה פרידמן: אז אני אשמח למשרד הפנים שמפקח על העירייה, כי בסוף יש משרד פנים במדינה הזאת.

תהלה פרידמן: איתנו אמור להיות עידו צפניק, מנהל תחום שלטון מקומי, מחוז יהודה ושומרון.

תהלה פרידמן: האם אתה איתנו?

עידו צפניק: כן, אני אתכם.

תהלה פרידמן: יש פה טענות חריפות על התנכלות של עירייה לבית ספר מטעמים לא ענייניים.

עידו צפניק: אני שומע את הטענות, הן באמת טענות קשות, רק הן לא בתחום הטיפול של משרד הפנים אלא הן של משרד החינוך.

עידו צפניק: אנחנו מאשרים את ההקצאות של הרשויות הציבוריות שהן בתחום המחוז, לצרכי ציבור, בין השאר לצרכי חינוך, זה נכון.

עידו צפניק: אני מבין שאת המבנה הזה, אנחנו אישרנו לו הקצאה לפני מספר שנים.

עידו צפניק: ההקצאה שלו פגה.

עידו צפניק: כרגע אין הקצאה חדשה וגם זה לא הדיון.

עידו צפניק: הדיון פה הוא על היבטים פוליטיים-חינוכיים ולא קשורים למשרד הפנים, ואין לנו גם סמכות לבדוק את העניינים מהסוג הזה, אז אין לי כל כך איך לתרום בנושא הזה.

תהלה פרידמן: מבחינת

תהלה פרידמן: כם אפשר להמשיך את ההקצאה הקיימת כי אין הקצאה חדשה, נכון?

עידו צפניק: לא, זה לא נכון.

עידו צפניק: ההקצאה כרוכה בחוזה, שאנחנו מבינים שהוא פג.

עידו צפניק: ברגע שהעסק הזה הסתיים, צריכה להיות הקצאה חדשה.

עידו צפניק: אם יש אופציה להארכה, ניתן לממש אותה.

עידו צפניק: אנחנו מבינים שהארכה לא מומשה או שלא הייתה מלכתחילה.

עידו צפניק: החוזה פג וככל שמתבקש לאשר הקצאה חדשה, אנחנו נבחן אותה מחדש.

עידו צפניק: אנחנו מבינים שלרשות כרגע יש צורך במיקום הזה לצרכים ציבוריים אחרים.

עידו צפניק: אנחנו לא בודקים את ענייני המדיניות של הרשות, אנחנו רק בודקים אם ההקצאה היא לצורך שמבחינה תכנונית ניתן להקצות אותו.

עידו צפניק: אם זה מבנה שמיועד לשמש כחינוך ורוצה להשתמש בזה עמותת חינוך, אז אנחנו נאשר את זה בהנחה שהפרסום היה כדין וכו'.

תהלה פרידמן: מה אמור לעשות גוף שמרגיש שעירייה מתנכלת לו מטעמים לא עניינים?

תהלה פרידמן: אל מי הוא הולך?

עידו צפניק: כתובת אחת שלו זה בית המשפט.

עידו צפניק: כתובת אחת שלהם זה משרד חינוכי, זה משרד החינוך.

אוסנת הילה מארק: זה שווה דיון נוסף.

תהלה פרידמן: הבנתי.

תהלה פרידמן: טוב, אני מבינה.

תהלה פרידמן: רחלי אברמזון, מנהלת אגף חינוך מיוחד במשרד החינוך, אני מבינה, רחלי, שאת מכירה את הסיפור וחשופה אליו.

רחל אברמזון: שלום לכולם, תודה.

רחל אברמזון: אני אתייחס באופן כללי ואחרי זה אני אתייחס גם נקודתית למקרה.

רחל אברמזון: קודם כל אני רוצה לומר שבאמת יש לנו הערכה מלאה גם לעמותות שמנהלות היום את בתי הספר גם בביתר עילית וגם במקומות אחרים.

רחל אברמזון: יש באמת עשייה נרחבת ומשמעותית מאוד.

רחל אברמזון: אני כן רוצה להתייחס לגבי הנושא הזה של השיבוץ כי הוא כל הזמן עלה.

רחל אברמזון: שאלו קודם האם הילד יכול ללכת ולהירשם לבית הספר, אז אני רוצה לומר שגם במסגרת התיקון לחוק אנחנו אפשרנו להורה לבחור את סוג המסגרת עבור הילד שלו.

רחל אברמזון: אנחנו לא נתנו עדיין להורה את היכולת להגיד, לא, אני רוצה את בית הספר הזה וזהו, ולא מעניין אותי שום דבר, ולמה זה?

רחל אברמזון: בדיוק בגלל הראיה הכללית הרחבה יותר.

רחל אברמזון: בדרך כלל כשאנחנו נטפל או נתייחס לאיזשהו מקום שאומר, משבצים תלמידים, יש רשות מקומית.

רחל אברמזון: הילדים גרים בבית ולכן האחריות על השיבוץ היא של הרשות המקומית.

אוסנת הילה מארק: הדיון הזה פשוט עקר.

יוסף טייב: איפה מנהל אגף החינוך?

תהלה פרידמן: רחלי, בעצם התחושה שלנו שבלי רשות מקומית הדיון הזה הוא עקר.

רחל אברמזון: ולכן אני חושבת שזה ממש ממש כך.

רחל אברמזון: העובדה היא שאנחנו אפשרנו גם את פתיחת בית הספר הלב החסידי.

רחל אברמזון: לא הייתה לנו עם זה בעיה ברגע שזיהינו צורך.

רחל אברמזון: אגב, אני רוצה לומר, גם נכון להיום הם בית הספר שמונה הכי הרבה תלמידים ברשות מקומית, כך שעם 96 תלמידים כשיש בתי ספר אחרים שעומדים על 42–45, אז אני עוד לא כל כך יודעת איפה לא מאפשרים את השיבוץ.

רחל אברמזון: אני באמת חושבת ואני מאמינה שאם מגיעים למקום כזה, השיח צריך להיות בין רשות לבעלות.

רחל אברמזון: אין לנו בעיה להיות גשר בהקשבה.

רחל אברמזון: אין לנו בעיה ששני הצדדים יפנו למשרד החינוך.

רחל אברמזון: אני יושבת לא פעם ולא פעמיים כדי לנסות להבין, אבל אני מאוד מאמינה שבסוף זה שיח שצריך להיות בתוך הבית.

אוסנת הילה מארק: אני מאוד מסכימה איתך שזה שיח שצריך להתנהל בתוך הבית, אבל היות ואנחנו מבינים שבתוך הבית יהיה מאוד קשה לנהל את השיח הזה, לכן אנחנו גם פונים לגורמי חוץ.

אוסנת הילה מארק: אני חושבת שהדיון הזה בהחלט עקר אם הרשות המקומית בכלל לא נמצאת כאן, ולכן אני בהחלט חושבת שיש מקום, גבירתי היושבת-ראש, לנהל פה דיון נוסף כשהרשות המקומית תהיה חלק אינטגרלי מתוך הסיפור פה, כולל מנהל מחלקת החינוך, כולל כל מי שנוגע בדבר.

תהלה פרידמן: אוקיי, נראה לי שזה החלטה ראשונה.

תהלה פרידמן: יצטרך להיות דיון מעקב.

יהודית גידלי: מאיר קליין, מנהל היחידה לחינוך מיוחד של עיריית ביתר, נרשם לדיון.

יהודית גידלי: אני ביקשתי להעלות אותו לזום.

תהלה פרידמן: אבל הוא איננו.

תהלה פרידמן: לא כתוב לי שהוא פה.

יהודית גידלי: הנה, הוא נמצא.

אלחנן ויסנשטרן: יש אפשרות לפני כן להעלות את הסרטון עם מנהל אגף החינוך?

אלחנן ויסנשטרן: אנחנו טענו כאן טענות ואני רוצה להוכיח אותן.

תהלה פרידמן: אנחנו מאמינים לכם וגם אנחנו לא איזה אינסטנציה שופטת פה.

תהלה פרידמן: אין בפנינו גם את העירייה.

אלחנן ויסנשטרן: הדברים שם ידברו בעד עצמם.

אלחנן ויסנשטרן: זה סרטון של שתי דקות, אם אני לא טועה, וזה מדבר בעד עצמו.

אריאל קלנר: אני רוצה לומר דבר אחד.

אריאל קלנר: אנחנו לא טריבונל שיפוטי כאן ואנחנו לא צריכים להכריע, אבל מה שכן אמור להיות לנגד עינינו זה הילדים האלה, אותם ילדי חינוך מיוחד מביתר עילית.

אריאל קלנר: זה ממש התנכלות.

אריאל קלנר: זה קשה, זה לא קל ולנסוע למקומות אחרים במקום לקבל את השירות.

אריאל קלנר: צריכות להיות סיבות טובות מאוד שהם לא יקבלו את זה בביתר עילית.

אריאל קלנר: אני לא שופט, אבל יש פה תחושה שעולה, שיש פה דברים שהם נגועים באינטרסים אחרים.

אריאל קלנר: לא אינטרסים מקצועיים, לא אינטרסים שהילדים הם העיקר פה אלא אינטרסים אחרים, כל מיני מתיחויות פוליטיות כאלה ואחרות, וזה לא יכול להיות שזה יהיה המצב.

אריאל קלנר: זה בסוף בא על חשבון הילדים.

אריאל קלנר: אסור שאנחנו כאן בכנסת בוועדת החינוך ניתן לדבר הזה לקרות.

אריאל קלנר: על זה אנחנו צריכים לעמוד.

תהלה פרידמן: האם מאיר קליין איתנו?

תהלה פרידמן: לא איתנו.

אלחנן ויסנשטרן: מנהל אגף החינוך אמר לי בצורה מאוד ברורה, אם תתבע בבית משפט - - - .

אלחנן ויסנשטרן: אגב, אנחנו מדברים על חוב של קרוב ל-4 מיליון שקל.

אלחנן ויסנשטרן: זה לא משהו קטן.

תהלה פרידמן: חוב של העירייה כלפי - - -

אלחנן ויסנשטרן: של העירייה כלפינו לפי חוזר מנכ"ל, שזה עוד נושא למה משרד החינוך לא מתערב, שיש לזה מחיר כמובן.

אלחנן ויסנשטרן: חוב של למעלה מ-4 מיליון שקל.

אלחנן ויסנשטרן: אגב, גם לי זכות חוקית לוותר על זה.

אלחנן ויסנשטרן: הוא אמר לי, אם אתה תתבע, אנחנו נדאג לסגור אותך.

אלחנן ויסנשטרן: הדברים מתועדים ופורסמו.

אלחנן ויסנשטרן: זה לא משהו שהמצאתי, זה דברים מתועדים.

תהלה פרידמן: בבקשה, נראה את הסרטון.

תהלה פרידמן: (הקרנת סרטון)

תהלה פרידמן: אני מציעה שסיכום הדיון שלנו יהיה כזה: כיוון שכמו שאמרה רחלי אברמזון ממשרד החינוך, הנושא צריך להתברר מול העירייה, וככל שאין לנו פה את מנהל מחלקת חינוך של העירייה או נציג של העירייה שהוא לא רק היועץ המשפטי או ראש הרשות, אז אנחנו לא יכולים לעשות את זה, ולכן הוועדה תקבע דיון המשך ותזמין את נציגי הרשות.

תהלה פרידמן: במידה שנציגי הרשות ימשיכו לסרב להגיע, אני לא מספיק בקיאה במה הסנקציה שיש לוועדה בכנסת אל מול - - -

מרב מיכאלי: אין לה.

תהלה פרידמן: הבנתי.

תהלה פרידמן: אין ביזיון ועדת הכנסת?

מרב מיכאלי: אין לצערי.

מרב מיכאלי: בשביל זה צריך לשנות את החוק.

תהלה פרידמן: זה רעיון לא רע.

תהלה פרידמן: לפי דעתי הוא יזכה גם לרוב.

תהלה פרידמן: בכל מקרה אנחנו נקיים דיון המשך.

תהלה פרידמן: אנחנו מצפים מנציגי הרשות להגיע.

תהלה פרידמן: מדובר בסופו של דבר ב-250 ילדים החלשים ביותר שישנם.

תהלה פרידמן: את המאבקים הפוליטיים אי אפשר לעשות על הגב שלהם ואנחנו רוצים לקבל תשובה מה הולך לקרות איתם.

תהלה פרידמן: התשובות האלה לא יכולות להתגלגל לפתחו של משרד החינוך ולמחוז, שאנחנו מאמינים למפקחת ולממלאת מקום של מנהלת המחוז שהם באמת עושים את כל השיקולים המקצועיים.

מרב מיכאלי: סליחה גבירתי יושבת-הראש, ברשותך.

מרב מיכאלי: לוועדה לצערי אין לא דרך לחייב אותם לבוא ולא סנקציות להטיל עליהם, אבל הוועדה יכולה לפנות לשר הפנים.

מרב מיכאלי: לשר הפנים יש דרכים רבות.

תהלה פרידמן: אז היה פה משרד הפנים והם אמרו שזה משרד החינוך.

מרב מיכאלי: חברת הכנסת מארק, יוזמת הדיון, ברשותך, אני רוצה להציע דבר.

מרב מיכאלי: אם הרשות מסרבת לשתף פעולה עם הוועדה, גם משרד החינוך יכול להגיד, מאה אחוז, אני מונע מכם את החלק שלי בתקציבי החינוך עד שלא תפתרו את הבעיה.

מרב מיכאלי: זה דבר שכן משרד החינוך יכול לעשות, אבל על אחת כמה וכמה לשר הפנים יש סמכות על רשות מקומית באשר היא רשות מקומית.

מרב מיכאלי: אני חושבת שהוועדה צריכה לדרוש גם משר החינוך וגם משר הפנים להפעיל את הכוח שלנו כוועדה אין, על הרשות הזאת בשביל לפחות במינימום לדרוש לקבל ממנה תשובות, לא כל שכן, לקבל ממנה פתרון לסוגיה.

תהלה פרידמן: תודה רבה.

אלחנן ויסנשטרן: שיבוץ תלמידים זה כן עניין של משרד החינוך לפי מה שכתוב בחוזר מנכ"ל.

תהלה פרידמן: בסדר, אבל אתם טוענים שיש פה התעמרות של רשות בעמותה.

תהלה פרידמן: צריך מישהו שיש לו סמכות על הרשות.

מרב מיכאלי: נראה לי שבתוך הסיכום אולי נפנה בבקשה גם לשר הפנים וגם לשר החינוך ונגיד שהוועדה דורשת מהם - - -

יהודית גידלי: הוועדה דורשת ממשרד החינוך וממשרד הפנים להפעיל את סמכותם לפתרון הנושא.

מרב מיכאלי: נכון.

תהלה פרידמן: ותקיים דיון מעקב.

מרב מיכאלי: ברשותך, גבירתי יושבת-הראש, אם יורשה לי להציע, אני מציעה לשים לוח זמנים בסיכום.

מרב מיכאלי: לחזור לוועדה לפני.

מרב מיכאלי: לחזור לוועדה נניח תוך 14 יום לכל היותר.

תהלה פרידמן: והדיון יהיה בטווח של חודש.

מרב מיכאלי: שלושה שבועות.

תהלה פרידמן: אוקיי.

אוסנת הילה מארק: תודה, מרב.

תהלה פרידמן: תודה רבה.