ועדת משנה לשיפור מצבה של האוכלוסייה הבדואית בדרום, כנסת 23, פרוטוקול מספר 1, 2020-10-26 12:30

סעיד אלחרומי: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת המשנה, בוועדת הפנים, בנושא: שיפור מצבה של האוכלוסייה הערבית-בדואית בנגב.

סעיד אלחרומי: כידוע לכולם, האוכלוסייה הערבית בנגב, היא מהאוכלוסיות החלשות ביותר במדינה.

סעיד אלחרומי: אוכלוסייה שסובלת בכל התחומים – מהזנחה, ומהדרה בכל רמה שיכולה להיות.

סעיד אלחרומי: כמובן, שהמצב החמור ביותר נמצא בכפרים הלא מוכרים בנגב.

סעיד אלחרומי: הבית הזה, הכנסת, ידעה דיונים רבים על האוכלוסייה הערבית בנגב, על הכפרים הלא מוכרים, ועל המצב שנמצא שם.

סעיד אלחרומי: אני שמח שחבריי הצטרפו אליי – חבר הכנסת איימן עודה - ראש הרשימה המשותפת.

סעיד אלחרומי: חבר הכנסת יוסף ג'בארין - יושב-ראש הוועדה לזכויות הילד, וחברתי, חברת הכנסת סונדוס סאלח.

סעיד אלחרומי: אני בטוח שגם הצטרפו חברים אחרים.

סעיד אלחרומי: אני גם מברך את החברים שנמצאים אתנו בזום.

סעיד אלחרומי: חברים, בחרתי שבישיבה הראשונה, נצלול מידית לסוגיות המציקות לתושבים בנגב, בכפרים בנגב.

סעיד אלחרומי: אפשר לחלק את יישובי הנגב לשלושה חלקים עיקריים: החלק הראשון הוא שבעת היישובים שהוכרו בסוף שנות ה-70', תחילת שנות ה-80'.

סעיד אלחרומי: מדובר בשש רשויות – שגב שלום, ערערה בנגב, כסייפה, תל-שבע, חורה, לקייה.

סעיד אלחרומי: בעיר רהט, שהיא העיר הגדולה בנגב, העיר הערבית השנייה בגודלה.

סעיד אלחרומי: יש בה מעל 70,000 תושבים.

סעיד אלחרומי: הרמה השנייה, והמדרג השני של הרשויות בנגב – שתי המועצות האזוריות: מועצת נווה מדבר, ומועצת אל-קסום, הן מכילות בתוכן 11 יישובים שהמדינה הכירה ביישובים האלה בשנת 2003.

סעיד אלחרומי: אנחנו 17 שנה אחרי הכרה ביישובים האלה.

סעיד אלחרומי: לכן, אני בחרתי להתמקד, חבריי וחברותיי ביישובים האלה.

סעיד אלחרומי: היום, נשמע את ראשי הרשויות, נשמע את אנשי המקצוע.

סעיד אלחרומי: נשמע גם את נציגי משרד הכלכלה, וכל הגורמים הרלבנטיים, מינהל התכנון, נשמע את ראשי הוועדים, התושבים.

סעיד אלחרומי: גם אם לא נספיק היום להשלים את כל הפאזל, אנחנו, בהחלט, נקיים עוד דיון המשך, בכדי לנסות להסיר חסמים שישנם ביישובים האלה.

סעיד אלחרומי: אנשים שגרים ביישובים האלה - אני מסתובב, ומגיע לשכונות, למשפחות, ולשבטים שנמצאים שם – לחכות 17 שנה, ועדיין אין היתר בנייה, זה דבר חמור מאין כמותו.

סעיד אלחרומי: אחרי שאתה מחכה, להגיע למצב שהבית שלך ייהרס, ואתה לא יכול לבנות בית בעלות נמוכה לילד שלך, שאמור להתחתן - הזמן לא מחכה.

סעיד אלחרומי: הריבוי של החברה מתקיים, ולכן, אי אפשר.

סעיד אלחרומי: מ-2013, עד 2020 - 17 שנה, בוודאי, אפשר לדבר על הכפלת האוכלוסייה שם, בכפרים האלה, ולכן, האנשים האלה לא מוצאים להם פתרונות.

סעיד אלחרומי: מצד שני, גורמי אכיפה מבצעים הריסות בתים.

סעיד אלחרומי: אני אתן לחבריי חברי הכנסת, דברי התייחסות באופן כללי.

סעיד אלחרומי: אחר כך, ניכנס לדיון עצמו, ונשמע את נציגי הרשויות הרלבנטיות ואת משרדי הממשלה.

סעיד אלחרומי: בבקשה.

איימן עודה: חברי היקר, סעיד אלחרומי, אני מברך אותך על הקמת הוועדה הכול כך חשובה הזאת.

איימן עודה: כל כך חשובה – למה היא כל כך חשובה?

איימן עודה: כי אני לא חושב שיש במדינת ישראל קבוצה שהיא מופלית לרעה יותר מאשר הערבים בכפרים הבלתי מוכרים בנגב – אין.

איימן עודה: אין בכל המדינה, בכל הרמות – גם הלאומית, גם הכלכלית, בכל רמה אפשרית.

איימן עודה: לכן, זו ועדה מוסרית במהות שלה - אין כמוה.

איימן עודה: ומי כמוכה – אם אני הייתי צריך לבחור אחד מהנגב לעמוד בראש הרשימה הזאת, אני הייתי מצביע ואומר - סעיד אלחרומי, הוא הבן-אדם המתאים שנושא על כתפיו את הנושא הכול כך כאוב, וכול כך מוסרי, כל כך צודק הזה, שזה מאבק ערביי הנגב, וביתר שאת, תושבי הכפרים הבלתי מוכרים בנגב.

איימן עודה: חברים, כנראה שיש בכנסת, לא כנראה - בטוח, לצערי הרב, בכנסת, הרבה קבוצות רואות שיחסי יהודים וערבים, זה משחק סכום אפס.

איימן עודה: ואני, בתפיסתי זהו אינטרס של כולנו.

איימן עודה: למשל, אומרים שהמצב בנגב בכלל הוא הקשה ביותר בכל המדינה.

איימן עודה: ואני תוהה - אם 30% מהאזרחים בנגב הם ערבים, מחציתם חיים בכפרים בלתי מוכרים, אז מה אנחנו מצפים מהמצב בכלל בנגב?

איימן עודה: הרי, האינטרס הוא משותף לכל האזרחים.

איימן עודה: הכרה בכפרים הללו, זה אינטרס לכל תושבי הנגב, יהודים וערבים.

איימן עודה: כולם תורמים בכל המישורים.

איימן עודה: אם אתה לא נותן אופק לקבוצה מסוימת, אז זו פגיעה בכולם.

איימן עודה: לכן, אני מאמין שהוועדה הזאת, צריכה להיות מלאה באנשים שיש להם את התובנה הזאת, שהאינטרס הוא משותף.

איימן עודה: לכן, חברי, אתה עם התפיסה הפוליטית, המאוד אחראית שלך, ועם המאבק, אני חושב שאנחנו צריכים לרתום את המאבק הזה, הפרלמנטרי, יחד עם המאבק בשטח, כמו שאתה באת מהמקום הזה, במיוחד, אנחנו צריכים לעשות מאבק שהוא משלים למאבק הפרלמנטרי הזה ברמת השטח.

איימן עודה: אני רוצה לסיים ולהגיד לך, חברי סעיד, שאני עוקב אחרי העבודה שלך, גם מול השר עמיר פרץ, ואני רואה שאתה, במו ידיך, בתפיסה הכי ערכית אצלך ואמיתית, אתה מצליח.

איימן עודה: אני רוצה להגיד לך משהו, שבדרך כלל, האנשים רואים את מה שנעשה, ולא מה שהצלחת להדוף אותו.

איימן עודה: כלומר, כשבונים בניין, אז אנשים רואים בעין שיש בניין חדש.

איימן עודה: אבל אם אתה מונע הריסה, למשל, האנשים לא רואים, כי הבניין היה ונשאר.

איימן עודה: אבל אני, שעוקב אחר העבודה שלך, אני יודע מה אתה עושה באמת.

איימן עודה: כל הכבוד, יישר כוח.

איימן עודה: איתך לאורך כל הדרך.

סעיד אלחרומי: תודה.

סעיד אלחרומי: ד"ר יוסף.

סעיד אלחרומי: בבקשה.

יוסף ג'בארין: כבוד היושב-ראש, מזל טוב והרבה הצלחה בראשות ועדת המשנה המאוד חשובה.

יוסף ג'בארין: האמת היא, כשאנחנו מסתכלים על כל הנתונים, על המצב סוציו-אקונומי של האוכלוסייה הערבית בנגב, אנחנו מקבלים תמונה מאוד קשה.

יוסף ג'בארין: יותר מ-70% מהילדים הערבים בנגב, מתחת לקו העוני.

יוסף ג'בארין: יותר מ-50% מהאוכלוסייה כמעט כיום, חיה ביישובים שהמדינה מסרבת להכיר בהם, למרות שקיימים גם לפני קום המדינה, וגם בכלל, לפני חוק התכנון והבנייה – מסרבת להכיר בהם, זה אומר, שהמדינה מסרבת לתת להם את הזכויות הבסיסיות ביותר - של בית; של בית ספר; של טיפולים רפואיים.

יוסף ג'בארין: ולכן, אין ספק, שאנחנו מדברים על האוכלוסייה הכי מופלית, הכי מוזנחת, והכי מודרת.

יוסף ג'בארין: מכאן, החשיבות שכולנו נתגייס להצלחת העבודה כאן בוועדה המשנה.

יוסף ג'בארין: היום, שנינו היינו בדיון אצלי בוועדה לזכויות הילד, על תמותת תינוקות בחברה הערבית.

יוסף ג'בארין: ראינו את הנתונים המאוד מדהימים על שיעורים של תמותה בקרב האוכלוסייה הערבית בנגב – B5, B6, 8B בחלק מהיישובים, לעומת הממוצע בחברה היהודית.

יוסף ג'בארין: זה כמובן אינדיקציה לאפליה ההיסטורית המתמשכת כנגד האוכלוסייה הערבית.

יוסף ג'בארין: שלא נדבר, על החלטות של להכיר ביישובים, כמו הדיור שלנו היום, שלא מבוצעות בשטח.

יוסף ג'בארין: אין ספק, שאחד המשימות שלנו, ושלך בוועדה, זה פשוט לראות את ההתקדמות, איך אפשר באמת להבטיח שיש את השירותים הנדרשים.

יוסף ג'בארין: אנחנו מלווים את סוגיית מוקדי השרות, שהיא אולי בשלב הביניים הזה, עד שנקבל את ההכרה המלאה, אפשר דרך מוקדי השרות, אני מקווה שיאושרו בקרוב, נוכל להבטיח שיהיו שירותי חינוך, שירותי בריאות, שירותי רווחה.

יוסף ג'בארין: אין יותר חשוב מכך כיום מבחינת המחויבות שלנו לאוכלוסייה הערבית בנגב.

יוסף ג'בארין: אנחנו לצדך, ואני בטוח שתוכל לקדם באופן מאוד משמעותי את הנושאים הללו, עם התמיכה שאתה מקבל ממנו, וגם בכלל, מחברי ועדת הפנים, והשותפים שלנו במאבק בכנסת, ומחוצה לה.

סעיד אלחרומי: תודה.

סעיד אלחרומי: יוסף, ידידי.

סעיד אלחרומי: חברת הכנסת סונדוס סאלח, חברת הוועדה.

סונדוס סאלח: כבוד היושב-ראש, מברוק.

סונדוס סאלח: אין ספק שזה מינוי מאוד חשוב לנגב, ולאוכלוסייה הבדואית - יש את הכללים שלהם, יש את המאפיינים שלהם, לכן, צריך את הטיפול המותאם והמונגש לאוכלוסייה המיוחדת הזאת.

סונדוס סאלח: אין ספק, שגם הנשים סובלות.

סונדוס סאלח: אם האשה הערבייה סובלת מאפליה כפולה גם כן בתור ערביה, וגם כן בתור אישה, אז האישה בנגב היא סובלת מאפליה משולשת ואף יותר.

סונדוס סאלח: היא סובלת גם כאשה ערביה, גם כאשה, וגם כאשה שחיה בנגב בתנאי מחייה כל כך קשים.

סונדוס סאלח: אנחנו רואים גם כן התינוקות, הילדים, ברמה החינוכית, אנחנו ראינו במשבר הקורונה במיוחד, כמה התגלו הפערים העמוקים, ושהמדינה, רק מעמיקה אותן בזה שהיא מקבלת החלטות שהן לא מונגשות ולא מותאמות לצרכים המיוחדים של התושבים והאוכלוסייה הבדואית בנגב.

סונדוס סאלח: יש הרבה מה לעשות.

סונדוס סאלח: אני בטוחה שאנחנו בוועדה הזאת, נוכל להביא את המאפיינים המיוחדים, והדרישות המיוחדות, וגם כן, חלק מהפתרונות הישימים המותאמים לאוכלוסייה הבדואית.

סונדוס סאלח: לרשותך, בכל מה שאנחנו יכולים לעשות.

סונדוס סאלח: תודה רבה.

סעיד אלחרומי: תודה.

סעיד אלחרומי: חבר הכנסת רם בן ברק.

רם בן ברק: אגיד את מה שאמרתי בישיבה הראשונה.

רם בן ברק: הגיע הזמן שייעשה כאן את המאמץ המתאים, ויופנו המשאבים המתאימים לסטנדרט של חיים בישראל שיהיו שווים בין המגזרים השונים, ובין הגיאוגרפיות השונות.

רם בן ברק: אין שום סיבה בעולם שהבדואים בנגב יחיו בצורה וברמת החיים שהם חיים.

רם בן ברק: חייבים לעשות את המאמץ.

רם בן ברק: כל ילד בישראל זכאי למדרכה, לבית ספר, ותחבורה ציבורית, וצריך לעשות את זה - חאלס.

רם בן ברק: המדינה לא צעירה כל כך.

איימן עודה: אני מאוד מעריך שאתה פה.

איימן עודה: רוצה להציע משהו.

איימן עודה: יש עתיד, אתה והנהגתך, תגיב על מה שאתה מדבר – על חיבורי מים וחשמל.

רם בן ברק: אני מדבר גם בשם "יש עתיד".

רם בן ברק: בהחלט, אתה תשמע את זה לא רק ממני.

רם בן ברק: זאת האג'נדה של יש עתיד.

רם בן ברק: אנחנו באמת מאמינים שבמדינה נורמלית, דמוקרטית, ילד ברעננה, ילד ברהט וילד בנהריה - צריכים לקבל את אותו דבר, את אותם שירותים.

רם בן ברק: הסיטואציה בנגב, היא סיטואציה לא נורמלית.

רם בן ברק: זו בושה למדינת ישראל שיש כאלה פערים.

רם בן ברק: יש בזה אשמים, לא רק המדינה אשמה בזה, גם הציבור הבדואי, יכול היה ללכת יותר, אבל האחריות היא של המדינה.

רם בן ברק: המדינה צריכה לשבת - אמרתי את זה גם במערכת הבחירות, גם כאן בוועדה.

רם בן ברק: בסופו של דבר, אף אחד לא יקבל את מה שהוא רוצה.

רם בן ברק: הבדואים לא יקבלו את כל מה שהם רוצים.

רם בן ברק: המדינה לא תוכל להשאיר אצלה את כל מה שהיא רוצה.

רם בן ברק: בסופו של דבר, צריך להגיע לפשרה, פשרה הוגנת, שתדע לשמר גם את אורח החיים הבדואי, וגם את התרבות הבדואית, וגם להתכנס לעניין של מדינה מודרנית.

סעיד אלחרומי: תודה, חבר הכנסת רם בן ברק.

סעיד אלחרומי: שלום לג'אבר עסאקלה.

סעיד אלחרומי: החלים.

סעיד אלחרומי: הרבה בריאות.

סעיד אלחרומי: בבקשה, חברת הכנסת אימאן ח'טיב.

סעיד אלחרומי: את סיירת בכל היישובים ומכירה היטב את המצב.

אימאן ח'טיב יאסין: מכירה וכאובה על מה שאני רואה כל פעם בנגב, בדרום, בעיקר ביישובים הבדואים, במיוחד, בכפרים הבלתי מוכרים.

אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שאפשר לקרוא לזה גם הכפרים המוזנחים, הנשכחים.

אימאן ח'טיב יאסין: זאת המציאות של עשרות אלפי תושבים, ועשרות כפרים שחיים במדינה שהיא דוגלת ומתפארת, ומתהדרת שהיא מדינת רווחה.

אימאן ח'טיב יאסין: מזמן שכחנו ממדינת רווחה.

אימאן ח'טיב יאסין: אבל תנאים בסיסיים לחיים שמאפשרים כבוד אדם, לא יותר מזה.

אימאן ח'טיב יאסין: על מה אנחנו מדברים?

אימאן ח'טיב יאסין: אנחנו מדברים על הזכות ללמוד, על הזכות לקבל שירות בריאותי.

אימאן ח'טיב יאסין: על הזכות להגיע לקבל את השירותים החיוניים ליום יום - על זה אנחנו מדברים.

אימאן ח'טיב יאסין: בנקודה הזאת אנחנו נמצאים.

אימאן ח'טיב יאסין: אני גם מברכת אותך רם, על מה שדיברת.

אימאן ח'טיב יאסין: אני מצפה שחברים כמוך, שמאמינים בצדקת הדרך, ובזכות הבסיסית של האנשים לחיות בכבוד - כולנו אזרחים ומגיע לנו לחיות ביחד בכבוד.

אימאן ח'טיב יאסין: אני מצפה שתרים את הכפפה עם כל החברים שמאמינים בדרכך, כדי לעשות טוב ולשנות, ולא רק להישאר ברמה של הדיבורים.

אימאן ח'טיב יאסין: תודה.

סעיד אלחרומי: חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה, בבקשה.

ג'אבר עסאקלה: הנושא הזה של הכפרים הבלתי מוכרים, אני מלווה אותו משנות ה-90' גם בצפון.

ג'אבר עסאקלה: היום, יש מספר יישובים שהם מוכרים ונמצאים במועצה אזורית "משגב".

ג'אבר עסאקלה: קרה להם מה שקורה בנגב היום.

ג'אבר עסאקלה: גם אחרי הצהרה פוליטית, למעשה, של הכרה, תהליך תרגום ההכרה הזאת לתשתיות, לתכניות מתאר, לשירותים שביישובים האלה, לוקח יותר מדיי זמן - 10, 12, 15 שנים.

ג'אבר עסאקלה: חברים, אנחנו צריכים לדאוג, שהכפרים שלא הוכרו קודם יוכרו, והכפר שיוכר, צריך לזרז את התהליכים כדי שיהיה לו תכנית מתאר, וכדי שהוא יקבל את כל התשתיות שהוא צריך כדי לקיים כפר אמתי.

ג'אבר עסאקלה: תודה רבה.

סעיד אלחרומי: תודה.

סעיד אלחרומי: חבר הכנסת טיבי.

אחמד טיבי: אני שמח שאנחנו כאן, בישיבה הראשונה בראשותך, חברי, חבר הכנסת סעיד אלחרומי.

אחמד טיבי: נושא הנגב, כפרים לא מכורים, כל נושא אכן הוא בנגב, הוא נושא שמצדיק פוקוס מיוחד, ועדה מיוחדת, שבה יעמוד מישהו שחי את המצוקה ואת הכאב של החיים שם.

אחמד טיבי: אין מי שמתאים יותר ממך, מחברנו, או מכל חברי הכנסת, לכן, היה חשוב לרשימה המשותפת שתפעל למען הקמת הוועדה הזאת.

אחמד טיבי: אני בטוח שאתה תמקד יותר זרקורים, פניות וישיבות עם שרים, מנכ"לים, פקידים בכירים, ולהשמיע גם את הקול של האזרחים בנגב, בעיקר, ביישובים הלא מוכרים.

אחמד טיבי: רבים מחברי הכנסת לא יודעים, חלקם לא רוצים לדעת.

אחמד טיבי: הוועדה תעזור למי שרוצה, ותיאלץ את מי שלא רוצה.

אחמד טיבי: בהצלחה.

סעיד אלחרומי: תודה.

סעיד אלחרומי: ד"ר אחמד טיבי.

סעיד אלחרומי: יו"ר סיעה, היה לך מאמץ בכיוון של הקמת הוועדה הזאת.

סעיד אלחרומי: אז כל הכבוד.

סעיד אלחרומי: תודה רבה.

אוסאמה סעדי: אני וחברתי היבה, חייבים ללכת לוועדת העבודה.

אוסאמה סעדי: אז קודם כל, באנו לברך אותך, כבוד היושב ראש, מגיע לך.

אוסאמה סעדי: אנחנו בטוחים שהוועדה, ואתה בראשה, אתה תוביל את המאבק למען הזכויות של האזרחים הערבים הבדואים בדרום.

אוסאמה סעדי: אני חושב שהנושא שבחרת היום כנושא ראשון על סדר-היום של הוועדה, הוא מדגים את הבעיות החריפות והכואבות של התושבים הבדואים בנגב.

אוסאמה סעדי: מצד אחד, אתה בחרת שתי מועצות אזוריות, שמאגדות מספר יישובים שלא היו מוכרים.

סעיד אלחרומי: 11 יישובים.

אוסאמה סעדי: מצד שני, יש לנו 35 יישובים שהם לא מוכרים.

אוסאמה סעדי: אני חושב שאחד מהתפקידים של הוועדה, שלנו ושלך, ואתה כמובן, כיושב-ראש, אתה צריך להוביל את כל זה, זה שהממשלה תכיר בשאר היישובים.

אוסאמה סעדי: אנחנו עכשיו קיימנו בוועדה לזכויות הילד, בראשות חברנו יוסף ג'בארין - על תמותת תינוקות בישראל, המספרים שם, חברים, הם זוועתיים.

אוסאמה סעדי: מדובר על כ-600 ילדים – חבר הכנסת רם בן ברק, שמתים מדי שנה, 42% תינוקות אלה תינוקות ערביים, פי שתיים מהשיעור של האוכלוסייה הערבית במדינה, והעיקר של התמותה זה בדרום – פי שמונה.

אוסאמה סעדי: לכן, זה מראה שאין תשתיות ביישובים הלא מוכרים, אין טיפות חלב, אין מעקב רפואי, אין תשתיות בכלל.

אוסאמה סעדי: כאשר אנחנו משווים גם בין היישובים הלא מוכרים, לבין היישובים שהוכרו במסגרת שתי המועצות המקומיות האלה, אז גם אנחנו רואים שגם במועצות שהוכרו, לא מקבלים תקציבים מספיק.

אוסאמה סעדי: כל יום שני וחמישי, אנחנו שומעים על הריסות.

אוסאמה סעדי: כל יום יש הריסות בנגב.

אוסאמה סעדי: ראש מועצת אל-קסום, חברנו סלאמה אלאטרש, כבר נעצר כמה פעמים, רק בגלל שהוא כראש מועצה מתנגד להריסות בתחום שלו.

אוסאמה סעדי: לכן, חשוב מאוד, לא רק שאנחנו נבקש הכרה, אלא גם ביישובים המוכרים שניתן את הזכויות.

אוסאמה סעדי: אני בטוח, שאתה חברנו סעיד, אתה תוביל.

אוסאמה סעדי: אנחנו אתך.

אוסאמה סעדי: אתה רואה את ההתגייסות של כל כולנו.

אוסאמה סעדי: אנחנו ניתן לך כל עזרה.

אוסאמה סעדי: אנחנו חייבים להרים את הנושא הזה.

אוסאמה סעדי: אחד מהדברים - להעלות את הנושאים הכואבים על שולחנה של הכנסת, ולדפוק על כל הדלתות, על מנת לקבל את מה שמגיע לנו.

סעיד אלחרומי: תודה.

היבה יזבק: אני גם מברכת אותך סעיד, ומברכת את הרשימה המשותפת, בעיקר מברכת את התושבים והאוכלוסייה של הנגב, על זה שעכשיו יש גם ועדה שאני בטוחה שאתה תעשה את הכול למען הזכויות של הנגב.

היבה יזבק: אנחנו יודעים שאחת הסוגיות הבוערות, היא עניין ההכרה ביישובים הבלתי מוכרים - זה מעורר את השאלה והסוגיות שקשורות גם בדיור, בבריאות, בחינוך, וקשורות בעיקר באדמה.

היבה יזבק: אנחנו יודעים שהמאבק המרכזי בנגב הוא על העניין של האדמה, והנישול מהאדמה של התושבים של הנגב.

היבה יזבק: אני מברכת אותך.

היבה יזבק: מאחלת לך המון הצלחה, סעיד.

ג'אבר עסאקלה: סעיד, אני דילגתי על שלב הברכות, כי הגעתי מאוחר.

ג'אבר עסאקלה: מבחינתנו, אתה מר נגב, אתה תוביל את המאבק הזה של האוכלוסייה הערבית בנגב.

אנטאנס שחאדה: צהריים טובים.

אנטאנס שחאדה: כמובן, ברכות, אדוני היושב-ראש, לצערנו, אנחנו עסוקים ביותר מדיי ועדות, ויותר מדיי נושאים חשובים בתקופת הקורונה.

אנטאנס שחאדה: עכשיו יש דיון על התיירות, כולנו יודעים על המצוקה בענף התיירות.

אנטאנס שחאדה: לכן, גם שם אנחנו צריכים להיות.

אנטאנס שחאדה: אתמול, ביקרתי ברהט, העיקר השנייה בגודלה בנגב, בכל החברה הערבית.

אנטאנס שחאדה: לצערנו, לא יצא לך להיות אתנו בגלל האבל.

אנטאנס שחאדה: המצוקה גדולה מאוד, אדוני היושב-ראש.

אנטאנס שחאדה: אני אעזור ככל יכולתי באמצעות הוועדה, וגם בוועדות אחרות, לפיתוח הכלכלה הערבית בנגב.

אנטאנס שחאדה: היישובים הערבים, חייבים פיתוח כלכלי כאוויר, אחרת, הם לא ישרדו, אזורי תעסוקה, אזורי תעסוקה, והתעסוקה לגיל הצעיר במיוחד.

אנטאנס שחאדה: גם נושא החינוך, כי שניהם הולכים ביחד.

אנטאנס שחאדה: אתה צריך אדמות להקים אזורי תעשייה חדשים, מפותחים, שיענו על הצרכים.

אנטאנס שחאדה: נפגשתי עם אנשי עסקים ברהט שהקימו מיוזמתם - - -

סעיד אלחרומי: ב-11 היישובים האלה עדיין אין אזור תעשייה.

אנטאנס שחאדה: הקימו לשכת מסחר והם רוצים לדאוג לפתוח את אזורי התעשייה.

אנטאנס שחאדה: המצוקה גדולה.

אנטאנס שחאדה: אפשר לפעול.

אנטאנס שחאדה: אני ראיתי יש לה אחראי על אזורי תעשייה, פעם ראשונה, וזה אומר שהם אכן פועלים ומודעים לבעיה, יש להם חברה כלכלית, אבל אזורי תעסוקה.

סעיד אלחרומי: תודה רבה.

סעיד אלחרומי: אתנו על הזום, שר הכלכלה, עמיר פרץ.

סעיד אלחרומי: לפני שאני נותן לו את רשות הדיבור, אני חייב לציין, שמאז שהשר עמיר פרץ, התמנה כאחראי על אוכלוסייה הבדואית, על הרשות להסדרת ההתיישבות, נושבת רוח חדשה בנגב.

סעיד אלחרומי: דיברנו המון בנושא הזה.

סעיד אלחרומי: בחודשים האחרונים, מתפתח שיח בין ההנהגה המקומית, לבין משרד הכלכלה.

סעיד אלחרומי: שר הכלכלה מוביל את המהלכים האלה ושאר הצוות.

סעיד אלחרומי: השר עמיר פרץ.

סעיד אלחרומי: בבקשה.

עמיר פרץ: שלום לחבר הכנסת סעיד אלחרומי, ראשית, אני רוצה לברך אותך על הקמת ועדת המשנה.

עמיר פרץ: אין לי ספק, שזה אחד התקופות שיותר מכל, אנחנו זקוקים לשיתוף פעולה בין כל הגורמים, זה אומר - ממשלה, כנסת, ראשי רשויות, תושבים, ראשי קהילות, ראשי עמותות, כל מי שיכול לתרום מזמנו, כדי לקרב, בין הקבוצות, בין הגורמים, כדי שנצליח לבנות מחדש את האמון שכל כך חסר לנו בין החברה הבדואית לבין מדינת ישראל.

עמיר פרץ: שמתי לעצמי כיעד לעשות הכול, כדי שהדברים התבצעו מתוך שיתוף פעולה, מתוך אמונה משותפת שהצרכים של החברה הבדואית הם צרכים של מדינת ישראל, ואנחנו מחויבים להם כאזרחי ישראל.

עמיר פרץ: דרך פערים רבים שצריך להתמודד איתם, החל מפערים במערכת החינוך, דרך פערים אחרים.

עמיר פרץ: אני בטוח שהסיוע שלך, יחד עם הוועדה שהוקמה, הוא סיוע קריטי.

עמיר פרץ: סיימתי עכשיו פגישה עם ראשי הרשויות, עם תשע ראשי הרשויות הקיימות המוכרות, בנפרד, אני מקיים את כל ההידברות עם ראשי הרשויות וגורמים ביישובים הבלתי מוכרים.

עמיר פרץ: הייתה ישיבה מאוד רצינית של כל הנושאים כפי שהוצגו על-ידי ראשי הרשויות.

עמיר פרץ: כמובן, אחת הבעיות המרכזיות הייתה ונשארה - צווי הריסה, שאני מאוד מקווה שנצליח להגיע להסדר, גם עם משרד האוצר, גם עם רמ"י, גם עם משרד המשפטים – לתת פסק זמן לכל צווי ההריסה הקיימים, כדי לנסות להגיע להסדרה עם כמה שיותר תושבים.

עמיר פרץ: אין ספק, שהמשימה הזאת, היא אולי המשימה החשובה ביותר, כי היא באמת תשנה את האווירה מקצה.

עמיר פרץ: דבר נוסף, אני בהחלט צריך לבחון מחדש את הקריטריונים של האכלוס, של רכישת השטחים, כי מסתבר שיש כל מיני קריטריונים שגם יוצרים מגבלות מאוד קשות, כמו – שאלה של גיל הרכישה, רווק, נשוי, ואנחנו בהחלט רוצים לפעול כדי להקל על הקריטריונים, כי יש הרבה מאוד חלקות מוכנות לשיווק, אבל יש כרגע עצירה בשיווק, בגלל הרבה מאוד נושאים שאתם ודאי תדונו בהם.

עמיר פרץ: שאלה של בעלות, שאלות אחרות שעוצרות בדרך את היכולת להתקדם עם השיווק, אני רואה בזה דבר מאוד חשוב.

עמיר פרץ: אנחנו כמובן שמחים על החלטת הממשלה אתמול להאריך את תוקפה של תכנית 922 לעוד שנה, מתוך 922, כ-15% אמורים להיות מוקצים לחברה הבדואית, ואם אנחנו עושים חשבון שקרוב שלושה מיליארד פלוס, לא נוצרו בתוך 922, זה אומר שיכול להיות שחלקה של החברה הבדואית יכול להיות יותר גדול מ-300, 400 מיליון שקל.

עמיר פרץ: אנחנו צריכים לשבת על זה.

עמיר פרץ: זה מה שהנחיתי את הרשות.

עמיר פרץ: לשבת פרט, פרט ולראות באיזה מקומות אפשר לדחוף ביצוע - אם באמצעות משרדי הממשלה השונים ואם בדרך ישירה.

עמיר פרץ: אני חושב שההחלטה הראשונה שאנחנו הולכים להביא – להכיר בשלושה יישובים – ב"עבדה", ב"רח'מה", ב- - - שלושת היישובים האלה, הם יישובים, שאני מקווה שנצליח להביא אותם להכרזת ממשלה.

עמיר פרץ: בנוסף להחלטה עקרונית של להתחיל תכנון של עיר בדואית, עיר שתוכל לתת תשובות להרבה מאוד אזרחים בדואים, בעיקר זוגות צעירים שלא מוצאים את עצמם, ולא מוצאים תשובות.

עמיר פרץ: תהיה זו עיר מודרנית, שתוכל לענות בעיקר על האוכלוסיות המאוד משכילות שקיימות ברחבי הנגב, שרוצות לבחון גם אורח חיים שונה, אבל עדיין בתוך החברה הבדואית.

עמיר פרץ: אני מכבד מאוד את אורח החיים שהיישובים והמשפחות קבעו לעצמם.

עמיר פרץ: אנחנו בהחלט מכבדים את הדרך שבה אנשים מוצאים את פרנסתם.

עמיר פרץ: אחת ההנחיות שנתתי עכשיו בישיבה, זה לזרז את פינוי הדירים שנמצאים בתוך יישובים מאוכלסים.

עמיר פרץ: אנחנו יודעים שיש הרבה מאוד בעלי דירים, לשמחתי, בעלי הדירים האלה מסכימים להעביר אותם מחוץ ליישובים, כדי שיוכלו להמשיך ולהתפרנס מהם, ויחד עם זאת, ליצור קצת יותר רווחה, וקצת יותר איכות חיים בסביבה ששם הם נמצאים.

עמיר פרץ: אני חושב שיש פה אתגר עצום שנמצא על הפרק.

עמיר פרץ: אני רוצה לפתיחה, לברך אתכם.

עמיר פרץ: לאחל לכם הצלחה.

עמיר פרץ: לומר לחברי סעיד אלחרומי, חברי, חבר הכנסת, הנוכחות שלך היא נוכחות חשובה מאוד.

עמיר פרץ: הנה, בשביל הנוכחות שלך, עזבתי לרגע את קבינט הקורונה, כדי לבוא ולברך אתכם, כי ראיתי חשיבות רבה.

עמיר פרץ: כמובן נתונה לכם שיתוף הפעולה שלי, ושל כל המערכות שעובדות מול החברה הבדואית בישראל.

עמיר פרץ: תודה רבה לכם.

סעיד אלחרומי: תודה.

סעיד אלחרומי: תודה, כבוד השר, ההופעה שלך מאוד חשובה, גם לי אישית, וגם לחברי הוועדה ולאוכלוסייה הבדואית.

סעיד אלחרומי: מה שאמרת עכשיו, לגבי שלושת היישובים, וגם לגבי העיר העל שבטית, אני חושב שזה צעד חשוב מאוד בכיוון הנכון, וגם נושא בניית האמון עם האוכלוסייה הבדואית.

סעיד אלחרומי: אמרתי את זה בתחילת הדיון -רוח חדשה נושבת בנגב.

סעיד אלחרומי: אנחנו מקווים שהתוצאות לא יאחרו להגיע, גם בנושא הריסת בתים, ומציאת פתרונות לזוגות הצעירים.

סעיד אלחרומי: תודה רבה, אדוני השר, אנחנו בהחלט נמשיך בקשר ההדוק.

סעיד אלחרומי: תודה.

סעיד אלחרומי: חבר הכנסת ד"ר מנסור עבאס.

סעיד אלחרומי: בבקשה.

מנסור עבאס: תרשה לי, אדוני היושב ראש, לברך אותך על היבחרותך ליושב-ראש ועדת המשנה החשובה הזאת.

מנסור עבאס: אני לא הייתי בישיבה שבה נבחרת.

מנסור עבאס: אני חושב שהכלי הפרלמנטרי הזה – ועדת משנה, מאוד חשוב, יעיל ומשפיע, ויכול לתת לך את הקרדיט ואת הכלים הפרלמנטריים להוביל את הדברים שאתה מוביל.

מנסור עבאס: גם בהיותך חבר כנסת ברשימה המשותפת, ברעם מהנגב, אבל גם לפני חברותך בכנסת, אתה הובלת הרבה מאבקים ותהליכים בנגב עצמו.

מנסור עבאס: כמובן, שאני מברך אותך שוב על הישיבה הזאת, שבה אנחנו דנים בנושאים ספציפיים לנגב.

מנסור עבאס: אני חושב שראוי שהממשלה תתייחס לנגב כפרויקט שהיא צריכה להרים.

מנסור עבאס: הנגב, צריך טיפול מערכתי מקיף בכל התחומים השונים.

מנסור עבאס: ולכן, זה הזמן לעשות את זה.

מנסור עבאס: כאשר אנחנו מדברים על הנגב, ישירות מדברים גם על היישובים הלא מוכרים, כי הם האוכלוסייה הכי מוחלשת במדינת ישראל, לא זוכים לשירותים הממשלתיים הכי בסיסיים.

מנסור עבאס: אני תמיד אומר - יש כנראה חסם פסיכולוגי אצל קברניטי המדינה והממשלה לאורך שנים, שהם לא צועדים קדימה בנושא הזה, וכן עושים דברים כדי לפתור את הסוגיה הזאת.

מנסור עבאס: בצפון היית בעיה דומה.

מנסור עבאס: עשרות יישובים גם לא מוכרים בצפון.

מנסור עבאס: בסופו של דבר, הוסדר מעמדם המוניציפלי.

מנסור עבאס: היום יש פיתוח שם.

מנסור עבאס: אני יכול להזכיר את השמות של הרבה יישובים.

מנסור עבאס: מה יקרה עם כל היישובים בנגב שיכירו בהם, יסדירו את מעמדם המוניציפלי, וכן יפתחו אותם.

מנסור עבאס: לא חשוב לנו רק להכיר.

מנסור עבאס: הנה, יש מועצות אזוריות שיש בהם הכרה והסדרה בנושא הזה, אבל איפה תכניות הפיתוח – למה לא מקדמים את זה?

מנסור עבאס: הנגב, צריך להיות בראש סולם העדיפויות.

מנסור עבאס: מבחינתנו, כרשימה משותפת, במיוחד לנו – אנחנו, אנשי התנועה האסלאמית, רשימת תע"ל, ואתה מוביל אותנו בנושא הזה, אחי סעיד.

מנסור עבאס: מבחינתנו, נגב, בראש סדר עדיפויות שלנו, ואנחנו כן נמשיך לקדם כל הנושאים שקשורים לנגב.

סעיד אלחרומי: תודה.

סעיד אלחרומי: חבר הכנסת מנסור עבאס.

סעיד אלחרומי: נשמע את ראשי הרשויות.

סעיד אלחרומי: נשמע את ראש המועצה לכפרים הלא מוכרים להתייחסות, ואחר כך, נלך לנווה מדבר ואל-קסום.

סעיד אלחרומי: בבקשה, שייח' עטייה אלאעסם, ראש המועצה לכפרים לא מוכרים.

סעיד אלחרומי: אנחנו דנים בנושא של כפרים שאכן מוכרים, אבל אני מניח שאתה, יש לך מה להגיד בנושא הזה, שכפרים אלה הוכרו כבר לפני 17 שנה, ועדיין אין היתר בנייה.

סעיד אלחרומי: אני מניח שאתה לא רוצה שיכירו בשאר, ויישארו 30 שנה בלי היתר בנייה.

סעיד אלחרומי: בבקשה.

עטייה אלאעסם: שלום לכולם, קודם כל, אני מברך על התפקיד, מברוכ, אתה מהנגב, ואתה יודע בדיוק את כל הבעיות המתרחשות בנגב.

עטייה אלאעסם: אנחנו שומעים דברים, אבל הדברים האלה הם צריכים יישום.

עטייה אלאעסם: לצערי הרב, אנחנו לא רוצים שיכירו בכפר, ויתקעו אותו במקום שעשרות שנים לא התקדמו, כמו הכפרים שקיבלו הכרה תקועים היום - אין ביטוח, אין כלום.

עטייה אלאעסם: אני מביא דוגמה לשיטה של הרשות בכפרים שקיבלו הכרה - השיטה של הרשות ככה: מתחילים בתכנון, כמו שלנו באבו-תלול, ההכרה היא לפני 14, 15 שנה, אבל ביישוב הזה, עוד אין כביש כניסה מסודר.

עטייה אלאעסם: מדברים איתנו שהם רוצים להזיז את הכביש ממקומו, בה בשעה שהוא הרבה שנים במקום הזה, בערך קילומטר וחצי ממרכז השירותים.

עטייה אלאעסם: זאת אומרת, הם רוצים להרחיק את הכניסה הראשית – שתי קילומטר מהמועצה האזורית שבונים עכשיו באבו תלול, ממרכז השירותים, מבתי הספר, מהמתנ"ס, מקופת חולים.

עטייה אלאעסם: הם לא רוצים לעשות את הכניסה שם.

עטייה אלאעסם: אני מתפלא – הרשות מביאה חברת תכנון, אחרי שנה, שנתיים, הם מבטלים אותם, או שהחברה עוזבת ומביאים עוד חברה, ולא מתקדם שום דבר.

עטייה אלאעסם: הבעיה שם שהם מתחילים לתכנן במקומות שהם שייכים לאנשים, שיש עליהם תביעות, בזמן, שיש שטחים ששייכים למדינה, כפי שנקרא אדמת מדינה, ושם הם לא מתכננים.

עטייה אלאעסם: זה מעכב את התכנון בכל המקומות, במיוחד אני מדבר על אבו תלול.

עטייה אלאעסם: שנית, היום, רוצים להציג לנו את התכנית של הכבישים בתוך היישוב, אבל בעצם עד היום, לא עשו כביש אחד, אפילו את הכניסה לא עשו.

עטייה אלאעסם: כל פעם הטענה שלהם – התושבים מתנגדים.

עטייה אלאעסם: אני חושב שזו גישה לא נכונה.

סעיד אלחרומי: איפה שאתה גר, אני מבין שזו אדמת מדינה, ואין מניעה מהתושבים שיהיה תכנון ופיתוח.

עטייה אלאעסם: נכון.

עטייה אלאעסם: היכן שאני מתגורר, זו אדמת מדינה.

עטייה אלאעסם: אמרו לנו – אם אתם רוצים, בואו ונעשה לכם.

עטייה אלאעסם: אם אתם רוצים לזוז עוד כמה מאות מטרים, אפילו עוד קילומטר, אמרנו להם – אין בעיה.

עטייה אלאעסם: אנחנו מוכנים לזוז.

עטייה אלאעסם: אבל עד עצם היום הזה, הכול תקוע במקומו, לא זז שום דבר.

עטייה אלאעסם: זאת אומרת, הבעיה נובעת מהתכניות והמחשבות של הרשות.

עטייה אלאעסם: חוץ מזה, היום היא מתכננת שכונה, לא לתושבי אבו תלול, אלא לתושבים שמתכננים בעתיד להביא אותם מחוץ לאבו תלול, ואני בטוח שהם לא יבואו, ולא יגיעו לאבו תלול.

עטייה אלאעסם: במקום לתכנן לאנשים, במקומות שאפשר לתכנן, הם לא עושים את זה.

עטייה אלאעסם: אז את הגישה שלהם צריך לשנות.

עטייה אלאעסם: חוץ מזה, אנחנו רואים במועצה שאין לה את הסמכות כנראה לתכנון, והם לא עושים כלום.

עטייה אלאעסם: אנחנו, כתושבים, קשה לנו.

עטייה אלאעסם: אין לנו את הכתובת המתאימה שאפשר לפנות אליה בעניין התכנון, בעניין האישורים והכול.

עטייה אלאעסם: כי התכנון וההריסות, הם כולם ביד הרשות.

עטייה אלאעסם: אנחנו מבינים שהמועצה היא הכתובת שתוכל לעזור לנו, ולצערי הרב, הרשות נטלה את הסמכות של התכנון ושל הפיתוח מהמועצות, ואין להם כמעט מה לעשות שם, חוץ מגביית הארנונה.

סעיד אלחרומי: היישוב אבו תלול, שאתה גר בו בצד המזרחי, הוכר בשנת 2003.

סעיד אלחרומי: מתי התחיל אצלכם התכנון - לאחר הכרה?

סעיד אלחרומי: תכנון מפורט, אני מבין שאין עדיין.

סעיד אלחרומי: מהחומרים שקיבלתי, שלא נראה בתקופה הקרובה.

סעיד אלחרומי: ב-17 השנים האלה, היו ישיבות עם הגורמים המתכננים, עם המועצה, עם הרשות.

סעיד אלחרומי: אני מבין שהשטח שאתה נמצא בו הוא אדמת מדינה, כך שאין מניעה מהתושבים להסדרה.

סעיד אלחרומי: למה אין שם כביש, והאנשים יכולים לקבל היתר בנייה?

עטייה אלאעסם: היו לנו ישיבות.

עטייה אלאעסם: באו, לצערי הרב, חברות שהרשות נתנה להם לתכנן, והם הציגו לנו דברים – איפה יהיה הרחוב, הכביש.

עטייה אלאעסם: פתאום, החברה הזאת נעלמה.

עטייה אלאעסם: באה עוד חברה, כי מי שמשכיר את החברות האלה זו הרשות.

עטייה אלאעסם: ישבנו מספר פעמים עם הרשות, וכשאנחנו מדברים על פיתוח עם המועצות, אומרים - זו הסמכות של הרשות, בעצם, הרשות לא עושה כלום ואנחנו תקועים.

עטייה אלאעסם: אפילו שם אנשים ביישוב מוכר, לא יכולים לבנות בית לזוגות צעירים.

עטייה אלאעסם: כל השנים עצרו לנו את החיים, אפילו ביישובים שקיבלנו הכרה בהם.

עטייה אלאעסם: אני מתאר לעצמי, כשהם יכירו בעוד יישובים, אז ייקח להם 50 שנה לפי השיטה הזאת – 50 שנה בשביל לפתח אותם.

עטייה אלאעסם: מה נעשה בהכרה שהמדינה לא מפתחת ולא עושה כלום.

ג'אבר עסאקלה: אולי צריך לבקש מהרשות.

עטייה אלאעסם: כאשר מדברים על יישוב - אנחנו מגישים תכנית, ואנחנו אומרים להם שאנחנו רוצים יישוב שמתאים למסורת שלנו, לאורח החיים שלנו.

עטייה אלאעסם: יישוב חקלאי, כפרי, משולב.

עטייה אלאעסם: אומרים לנו בסדר, כשמתחילים לתכנן, זה תכנון במקום, וההבטחות שהיו, במקום אחר לגמרי.

עטייה אלאעסם: לכן, זה הפיתוח שהם מתכננים לנו, דבר שאנחנו לא רוצים, והם מדברים אתנו על דבר אחר.

רם בן ברק: הגדרתם לעצמכם מה זה האופי החקלאי הבדואי שאתם רוצים?

רם בן ברק: למשל, אני עכשיו רוצה לתכנן יישוב, מה זה אומר?

רם בן ברק: אתן לך דוגמה, אני חקלאי - אני יודע זה משבצת של 1.7 דונם או 2 דונם למגורים, ועוד 30 דונם לחקלאות.

רם בן ברק: כשאתה אומר אורח חיים בדואי, למה אתה מתכוון?

עטייה אלאעסם: אני מתכוון שאנחנו רוצים לשמר את אורח החיים שלנו.

עטייה אלאעסם: אנחנו בדואים, יש לנו אורח חיים מיוחד.

עטייה אלאעסם: כשאנחנו מדברים על חקלאות, אנחנו לא מדברים רק על חקלאות המסורתי.

עטייה אלאעסם: אנחנו רוצים חקלאות מודרנית, אם זה חממות.

עטייה אלאעסם: את הדירים צריך לסדר להם מקום, שהאנשים שם יוכלו לעבוד כחקלאים ולהתפרנס בכבוד.

עטייה אלאעסם: את כל העניין אנחנו רוצים לסדר.

עטייה אלאעסם: יש הרבה אנשים היום שהם חיים על העדרים שלהם.

עטייה אלאעסם: העדרים הם בתוך היישוב.

עטייה אלאעסם: אנחנו רוצים שיהיה להם ביישוב מקום מסודר שלהם, לא בתוך היישוב.

רם בן ברק: אני לא סתם שואל את זה.

רם בן ברק: אתם הגדרתם לעצמכם מה זה אומר מבחינה פיזית, מבחינה מעשית?

רם בן ברק: אתם רוצים שטח לדירים של שלושה דונם, מרעה ככה – מה זה אומר?

רם בן ברק: בסוף צריך לתכנן.

עטייה אלאעסם: אנחנו לא מדברים על מרעה, כי המרעה צריך שטח גדול.

עטייה אלאעסם: הכבשים יכולים לצאת למרעה בעונת המרעה במקומות אחרים.

עטייה אלאעסם: אבל אנחנו רוצים שטח שמתאים לגודל של העדר, שמתאים לבן-אדם, וזה לא חייב להיות סטנדרט לכל בן אדם.

עטייה אלאעסם: כל אדם מה שהוא רוצה, למשל חממה, או משהו כזה.

עטייה אלאעסם: אנחנו לא אומרים שכולם צריכים.

עטייה אלאעסם: הם רוצים להיות במקום מסודר שמתאים להם.

עטייה אלאעסם: אם אנחנו מדברים על הגודל, זה צריך להיות מתאים בהתאם למה שיש לו.

רם בן ברק: אפשר יהיה לשבת כאן בוועדה, ולהגיד הממשלה אשמה.

רם בן ברק: בסוף, צריכים להגיע לאיזושהי הסכמה.

סעיד אלחרומי: לא זאת הכוונה.

סעיד אלחרומי: חברים, נשמע את ראשי הרשויות, וגם נלך לרשויות שהיום הדיון הוא בהן.

סעיד אלחרומי: נושא התכנון בכפרים בנגב, נקדיש לו ישיבה מיוחדת, מה זה תכנון חקלאי וכפרי וכל הסיפור הזה.

ג'אבר עסאקלה: אנחנו, גם בתהליך הארוך הזה של השנים, היו מספר מקרים שהיה אותו תכנון אלטרנטיבי, כלומר, התושבים עצמם, יחד עם גוף תכנוני - כמו "במקום", כמו המרכז הערבי לתכנון אלטרנטיבי, הציעו תכנון.

ג'אבר עסאקלה: הם לא אומרים אנחנו רוצים משהו חקלאי סתם, אלא הציעו תכניות מפורטות.

ג'אבר עסאקלה: כמובן, הרשות, בשנות האלפיים, קראנו לה - הרשות למלחמה בבדואים.

סעיד אלחרומי: משפט אחרון.

עטייה אלאעסם: באמת, אני חושב שהגוף, מה שנקרא הרשות, שממונה על האוכלוסייה הבדואית, צריך לעשות לו בדיקת בית, האם באמת המעשים שלו נכונים, או שהוא, לצערי הרב, מתעסק רק בהריסות, ולא עושה בנייה ופיתוח.

סעיד אלחרומי: תודה רבה.

סעיד אלחרומי: בבקשה, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

סעיד אלחרומי: אני מאוד מעריך את זה שהגעת.

עאידה תומא סלימאן: אני הגעתי כדי לשמוע את עצמי אומרת כבוד היושב-ראש, אני מברכת אותך על הישיבה, זה יום היסטורי שמתחילה הוועדה הזאת לעבוד, כי אתה מביא לדיון, ומכוון את אור הזרקורים לאוכלוסייה, אולי הכי מוחלשת במדינת ישראל, הכי מופלית לרעה.

עאידה תומא סלימאן: אני בטוחה שלא היינו חולמים על מישהו שייצג, שידאג, שייאבק למען הזכויות של האוכלוסייה יותר טוב ממך.

עאידה תומא סלימאן: אני מתנצלת, ומבטיחה להיות יותר נוכחת בישיבות, רק הגעתי מישיבת ועדת הכספים, וצריכה לרוץ להצבעות.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

סעיד אלחרומי: תודה.

סעיד אלחרומי: אנחנו פונים לד"ר איברהים אבו כף מאום בטין.

איברהים אבו כף: אני אדבר בשום היישוב שלנו אום בטין.

איברהים אבו כף: קודם כל, אני מברך אותך על ועדת המשנה שקמה עכשיו לייצג את הזכויות שלנו במדינת ישראל.

איברהים אבו כף: אני גם מברך את חברי הוועדה כולם.

איברהים אבו כף: אני אזכיר במשפט אחד על היישוב שלנו בתוך מועצה אזורית אל-קסום שמכילה שבעה יישובים – אום בטין, יישוב שמכיל בין 6,000 ל-7,000 נפשות.

איברהים אבו כף: הוא מוכר מ-2005.

איברהים אבו כף: חוץ מכביש גישה אחד, אולי התחלה בשליש בשכונה צפונית, טרם נכנסו תשתיות ליישוב.

איברהים אבו כף: אבל הבעיה שלנו, סעיד, כמו שאתה יודע, גם אני עובד ביישובים.

איברהים אבו כף: אני גם חווה יום יום את המצבים הקשים שאנחנו רואים תמותת ילדים גבוהה, אפשר להגיד מצבי רעב על רקע סוציו-אקונומי נמוך.

איברהים אבו כף: מחלות קשות, שהן לא אמורות להיות במדינה מפותחת כמו מדינת ישראל.

איברהים אבו כף: זה מתחיל מתכנון ותשתיות, וזה מגיע עד לפינה אחרת לגמרי, שזה כמעט חיי אדם.

איברהים אבו כף: כמעט באופן שבועי, אנחנו מקבלים פה במרפאות ילדים עם חבלות.

איברהים אבו כף: יש חוסר קשה במודעות של המשפחות שנאלצות לחיות יום יום מסכומים שלא ניתן לחשוב עליהם.

איברהים אבו כף: משפחה עם חמישה ילדים, לחיות עם 3,000 שקלים, בשעה שיש ילדים שצריכים חלב, לא נדבר על זה, אבל ברמה קשה.

איברהים אבו כף: אני חושבת שתשתיות, זה אחד הדברים שיכולים באמת לסייע להגשת שירותים לתושב הקצה, וזה אחד מהדברים שאנחנו צריכים לעבוד עליו בוועדה – לקדם את התשתיות הבסיסיות – כבישים חשמל.

איברהים אבו כף: אין לנו עד היום חשמל.

איברהים אבו כף: תאורה – הכביש הראשי ביישוב לא עובדת, מותקנת, אבל עד היום לא עובדת ואף פעם לא עבדה.

סעיד אלחרומי: אתה רוצה להגיד שהתאורה בכביש הראשי לא עובדת.

איברהים אבו כף: שיהיו התרי בנייה לאנשים שרוצים להסדיר את הבניינים שלהם, הבתים שלהם.

איברהים אבו כף: כרגע, שוררת בקרב האנשים הרגשה מאוד קשה כלפי הממסד בכלל.

איברהים אבו כף: פשוט, האמון נפגע קשות.

איברהים אבו כף: תאר לעצמך הריסת בתים, כאשר מסתכלים על זה מסביב כמעט 200 ילדים, כשכרגע אף אחד לא הולך לבתי ספר או לגני ילדים, מה תגיד לו לילד הזה?

איברהים אבו כף: זה אירוע גדול שמשאיר צלקת נפשית קשה.

איברהים אבו כף: חברים, זה לא עובר בין יום או בין לילה.

איברהים אבו כף: שירותי הרווחה שלנו, ועובדים סוציאליים, אף פעם לא טרחו לטפל בבעיה.

איברהים אבו כף: יש צורך ליצור אמון בין משרדי הממשלה לתושבים.

איברהים אבו כף: יש בעיות בסיסיות ברמה עדיין נמוכה ממה שאנחנו חושבים עליה כרגע.

איברהים אבו כף: אני אלווה אתכם בוועדה.

איברהים אבו כף: וגם אשמח שראש המועצה הצטרף להציג את בעיות המועצה.

איברהים אבו כף: אני יודע עד כמה המועצה תקועה, והדברים לא זזים שם.

איברהים אבו כף: אני רוצה שהוא יציג אותם.

איברהים אבו כף: אני הצגתי מזווית ראייה שלי כחבר מועצה וגם כרופא ילדים מיישוב אום בטין.

איברהים אבו כף: אני מודה לך סעיד אלחרומי, אתה עושה עבודת קודש, ואנחנו ננסה לתמוך בך עד כמה שאפשר.

סעיד אלחרומי: תודה.

סעיד אלחרומי: נשמע את חברי המועצה.

סעיד אלחרומי: בבקשה.

סעיד אלחרומי: אלה אנשי שטח ששומעים ביום יום את המצוקות.

סעיד אלחרומי: חלק גדול מהסוגיות מגיעות לפתחה של סנא אבן ברי, האגודה לזכויות האזרח.

סעיד אלחרומי: בבקשה.

סנא אבן ברי: שלום רב, כמובן, ברכות על הקמת הוועדה המאוד חשובה.

סנא אבן ברי: אנחנו מברכים את חבר הכנסת סעיד.

סנא אבן ברי: אנחנו באגודה מלווים שנים רבות, כמו שאר הארגונים שנמצאים אתנו כאן, את הסוגיה של הסדרת הכפרים הלא מוכרים בנגב, אבל גם טיפול בשירותים בסיסיים והנגשת שירותים ליישובים המוכרים.

סנא אבן ברי: כמובן, שקצרה היריעה לדבר על כל הסוגיות, אבל לעמדתנו הבעיה של הריסות הבתים, היא הבעיה הקשה והדחופה ביותר לטיפול, שמטרידה יותר מכל, ובאופן מידי את תושבי הנגב.

סנא אבן ברי: כפי שנאמר פה, כ-40% מהאוכלוסייה הערבית בנגב מתגוררת בכפרים הלא מוכרים, והיתר, בכפרים המוכרים.

סנא אבן ברי: לטעמנו, בעצם, מעבר להאצת הליכי התכנון כרגע, מה שצריך וראוי לעשות הוא, לנסות לקדם פתרונות שהם פתרונות זמניים, שאנחנו ראינו כיצד הממשלות וכיצד רשויות יוכלו לקדם פתרונות כאלה במקומות אחרים בארץ.

סנא אבן ברי: לדוגמה, חיבור לחשמל על ידי צו מיוחד.

סנא אבן ברי: לאור המצוקה הקשה של תושבי הכפרים האלה, בעצם, העדר תכנון, או העדר תכנון מפורט, אינו מאפשר הוצאת היתרי בנייה, מה שמשליך בעצם על חוקיות המבנים, ומותיר את אלפי התושבים תחת פחד ואיום מהריסות בתים.

סנא אבן ברי: שנית, כמובן, אין שום גישה, ואין שום הנגשה לשירותים בסיסיים של מים וחשמל.

סנא אבן ברי: בדקנו, ומצאנו שבמקומות מסוימים ברחבי הארץ, החילו צווים והוראות שעות בכדי לאפשר חיבור ראשון, אלפי בתי תושבים שנבנו ללא היתר.

סנא אבן ברי: אנחנו חושבים שפתרון כזה יכול להיות הולם גם כן בין יישובי נווה מדבר ואל-קסום.

סנא אבן ברי: ולאור העובדה, שהליכי התכנון, כפי שאנחנו יודעים מתמשכים שנים רבות, ומעריכים את הסבל של התושבים, אנחנו חושבים שצריך לחשוב על פתרונות ביניים, ולא לחכות לתכנון הכולל, כי כמובן יש חסמים רבים בכל הנוגע בפיתוח ובתכנון, וביניהם גם כן, העובדה שהרשויות מתנות את הפיתוח ואת השיווק של השכונות בפתרון של תביעות הבעלות ביישובים האלה.

סנא אבן ברי: אנחנו מאוד מקווים שהוועדה הזאת תוכל לקדם את הנושאים האלה יחד עם התושבים.

סעיד אלחרומי: תודה.

סעיד אלחרומי: אנחנו בהחלט מכוונים את הזרקור ואת הפוקוס לסוגיות האלה, יש תביעות בעלות, אבל גם יש מקומות שאין בהם תביעות בעלות.

סעיד אלחרומי: בבקשה, נציג של ביר הדאג'.

סעיד אלחרומי: יו"ר הוועד של ביר הדאג'.

סעיד אלחרומי: מהנתונים שיש לי ביד, כמובן, שביר הדאג' הוכר לפני 17 שנה, כמו שאר היישובים הייתה לו תכנית מתאר.

סעיד אלחרומי: עדכן אותנו איפה הדברים עומדים.

סעיד אלחרומי: בבקשה.

סלים אלדנטריק: אני מודה לכולם, לך ולכל חברי הכנסת, וגם לחבר הכנסת רם בן ברק.

סלים אלדנטריק: מה שנתנה המדינה לנו, 30% מהבקשות שלנו, באה הרשות והורידה אפילו לפחות מ-15%.

סלים אלדנטריק: בקטע הזה, שאף אחד לא יבין שאנחנו מבקשים משהו גדול.

סלים אלדנטריק: גם מה שקיבלנו מהמדינה, באה הרשות וחתכה את זה לשליש.

סלים אלדנטריק: בנושא של ביר הדאג', הוכר לפני 17, 18 שנים.

סלים אלדנטריק: היום עושים שכונות מפזרים כפרים בלי הסכמה, ולא לפי ההסכם בכלל.

סלים אלדנטריק: לא קיבלנו שום כפרי חקלאי - - - המדינה הכירה בזה, ועכשיו, באה הרשות והפכה את זה ליישוב עירוני לכל הכמות של בעלי העדרים, בעלי הצאן, והחקלאים הבדואים - - - לכן, אני מבקש ממך ומכבוד השר, לבוא להסתכל על התכנית.

סלים אלדנטריק: לבוא להסתכל על מה שקיבלנו מהמדינה.

סלים אלדנטריק: מה שביקשנו 100%, קיבלנו מהמדינה 60%.

סלים אלדנטריק: גם על זה הרשות לא מסכימה, והיא רוצה להפוך את היישוב לעירוני בלי הסכמה של התושבים, וכך היא עובדת, וכך היא עושה עם עזרה של המועצות.

סעיד אלחרומי: סלים, מה שאתה אומר, התכנון וההחלטה הראשונית הייתה על יישוב חקלאי, פתאום לאט, לאט הופך ליישוב עירוני ב'.

עטייה אלאעסם: נכון.

עטייה אלאעסם: זה מה שהיה.

עטייה אלאעסם: קיבלנו יישוב כפרי, חקלאי, גם לא אזור חקלאי כמו שאתה מכיר.

עטייה אלאעסם: 5 דונם, דונם וחצי לבנייה, ו-3.5 לחממות, ולדירים, וגם את זה חתך לחצי, עכשיו, חותך את זה לשליש.

עטייה אלאעסם: הוא לא מוכן לעמוד בשום תנאים, בשום הסכמה, כדי שאנחנו נוכל להתפרנס בכבוד לפי הצרכים שלנו.

עטייה אלאעסם: הרשות, יש לנו בעיה איתה - היא רוצה לתקן איפה שהיא רוצה.

עטייה אלאעסם: אני ואיתי כבר שנה לא ישבנו.

עטייה אלאעסם: עכשיו הם עובדים בשטח עם המועצה, ובלי הסכמה של הוועד, ובלי הסכמה שלנו – הם עושים מה שהם רוצים בשטח, הופכים את זה ליישוב עירוני.

עטייה אלאעסם: זה לא התקדם כך.

עטייה אלאעסם: אם רוצים לעשות יחידות דיור או דברים כאלה, אז שיעשה להם לבדואים יחידות דיור, וישים להם ארמון של 50 קומות, ויכניס כל אחד עם האדמה שלו במקום הזה.

עטייה אלאעסם: ..

סעיד אלחרומי: תודה.

סעיד אלחרומי: אני רוצה לשמוע את ד"ר יובל קרפלוס, מינהל התכנון.

סעיד אלחרומי: אני עברתי על החומר שהגיע אליי משתי המועצות, וגם הרשות.

סעיד אלחרומי: רוב השכונות שם ביישובים, הם בסטטוס שלא בתוקף, זאת אומרת, שאי אפשר להוציא היתר בנייה.

סעיד אלחרומי: ישנן שתי סוגיות.

סעיד אלחרומי: אני אומר את זה לפרוטוקול בוועדה.

סעיד אלחרומי: הוועדה הזאת, אין מטרתה התנגחות בין תושבים לבין משרדי הממשלה, או בין גוף זה ואחר.

סעיד אלחרומי: המטרה שלי היא להגיע לתוצאות.

סעיד אלחרומי: לכן, אנחנו בחודשים הקרובים, אם התאפשר לנו, חבר הכנסת רם בן ברק, נעשה דיונים שבועיים בנושאים ספציפיים.

סעיד אלחרומי: אני מניח שהיום אנחנו לא נספיק.

סעיד אלחרומי: אנחנו גם נעשה ישיבת המשך בקשר לשתי המועצות האלה.

סעיד אלחרומי: נשמח אם תיתן לי סקירה כללית לגבי מצב התכנון של היישובים בשתי המועצות.

סעיד אלחרומי: תודה.

יובל קרפלוס: קודם כל, אני מברך את הוועדה על הכינוס שלה, זו ועדה חשובה, וגם אותך, יושב-ראש הוועדה.

יובל קרפלוס: בשנים המעטות האחרונות, אישרנו עשרות אלפי יחידות דיור בתכניות, בעשרות תכניות בשתי המועצות – נווה מדבר ואל-קסום.

יובל קרפלוס: רוב התכניות האלה מדברות על תכניות של תוספת שטח לפיתוח.

יובל קרפלוס: אזורים שלא מתואמים בעבר לפיתוח, ועכשיו, התכניות הללו הן מיועדות לפיתוח.

יובל קרפלוס: במלים אחרות, חלק גדול, משמעותי מיחידות הדיור האלה שנוספות על תכניות שיזמו וקודמו על-ידי הרשות לפיתוח, בשיתוף ציבור, מיועדות למתווה של הסדרה במקום.

יובל קרפלוס: הסדרה במקום של מבנים קיימים.

יובל קרפלוס: הסדרה במקום של שירותים.

יובל קרפלוס: התכניות האלה לא על עיבוי של שטח שהוא כבר מפותח וותיק בבנייה שלו, נדרשות לפיתוח תשתיות.

יובל קרפלוס: כשאנחנו מדברים על היקפי פיתוח כמו שנדרשים, וכמו שקודמו בזמן מאוד קצר, ההליך הזה, יוצר חוסר תאימות בין הציפייה למימוש מהיר של התכניות, לבין היכולת של המדינה באמת לפתח.

יובל קרפלוס: הרשות הבדואית היום מפתחת בהיקפים חסרי תקדים, והם יכולים לדון על כך.

יובל קרפלוס: יחד עם זאת, אנחנו - - - הוועדה המחוזית, מינהל התכנון, מרכז התכנון, מודעות לקושי של פיתוח תשתיות בטווחי זמן קצרים בהיקפים מאוד גדולים.

יובל קרפלוס: על כן, אנחנו שמענו בליבת העשייה שלנו, יחד עם הרשות הבדואית והמועצות האזוריות מחלקות ההנדסה וגופים נוספים, שותפים – משרד הבריאות, המשרד להגנת הסביבה, משרדים אחרים, רשות המים, לבחון כיצד אנחנו יכולים לגשר על הפער של התשתיות.

יובל קרפלוס: כיצד אנחנו יכולים כן לייצר את התנאים על מנת להוציא היתרי בנייה למגורים, בעיקר בתכניות של הסדרה במקום כבר בזמן המידי.

יובל קרפלוס: זה תהליך לא פשוט.

יובל קרפלוס: צריך להתמודד עם רגולציות מורכבות, עם חוקים, עם תכניות מתאר ארציות ומחוזיות.

יובל קרפלוס: אבל אנחנו עוסקים בזה יום יום, על מנת לדון בבשורה, ולהביא את המצע שההיתר יהיה גם לפתח תשתיות, וגם להוציא היתרי בנייה מתוקף התכניות המאושרות.

סעיד אלחרומי: יובל, באבו תלול, למשל, בצד המזרחי, גר עטיה אלעסאם.

סעיד אלחרומי: שם, אין את החסם הזה של תביעת בעלות, מה גם שהם מבקשים פיתוח שם, מבקשים תכנון ופיתוח.

סעיד אלחרומי: אני לא יודע אם רשום לפניך הסטטוס של התכנית של אבו תלול.

סעיד אלחרומי: השאלה מה מונע.

סעיד אלחרומי: אנחנו רוצים דוגמה של שכונה באבו תלול, רוצים להראות לאנשים שאפשר לפתח, אפשר לתכנן.

סעיד אלחרומי: הוויכוח בתוך הקו הכחול, אני מניח, שאפשר להתגבר גם חסמים של גודל מגרשים, וגם דיר אם צריך בקרבת היישוב.

סעיד אלחרומי: אתה יכול לתת לי התייחסות לשכונה הזאת.

יובל קרפלוס: אני יכול לתת התייחסות כללית.

יובל קרפלוס: התייחסות מפורטת אפשר לקבל מהרשות לפיתוח והסדרה, כי היא זאת שיוזמת את התכניות.

יובל קרפלוס: אנחנו הרגולטורים שמקבלים את התכניות, מלווים את התכניות, ובסוף ממליצים על תכנון בדבר אישורם.

יובל קרפלוס: מהניסיון שלנו אפשר להגיד, שמלאכת התכנון וההסדרה באבו תלול, ומקומות כמו מרעית, חמת כוח'לה, יישובים כמו סעווה, מולדה, אום בטין, אבו כף, קסר אלסר, מלאכת התכנון, היא מלאכת מאוד מורכבת, ונעשה מירב המאמץ לעשות פרצלציה, ולאפשר את קיום המבנים הקיימים.

יובל קרפלוס: אנשים בכל זאת הקימו מבנים, ואיפה שניתן מבנים קשיחים להשאיר, מלאכת התכנון היא ממש תכנון בפינצטה, ולא על קרקע גבולית, ולא באזור שאין בו הפרעות, אין בו צורך מתחשב במצב קיים, להיפך, התכנון ביישובים הללו מורכב מאוד, וזה עוד לפני כל הרגולציות שמדברות על שימושים בקרבת נחלים, על נושא של הקפאות שוליים של דירים שקיימים, ואם אני לא טועה, גם באבו תלול, יש הרבה מאוד דירים של גידול בעלי חיים מסורתי, כמו שהציג את זה יושב-ראש הוועד, ושאלות נוספות של בנייה שמנסים להסדיר אותה.

יובל קרפלוס: זה תהליך ארוך, תהליך שמחייב פריצת דרכים, ועמידה בתקנים.

יובל קרפלוס: הוא מחייב יכולת להעביר תשתיות, ולא תמיד ניתן לעשות את זה.

יובל קרפלוס: זה מצריך בדיקה, ועוד בדיקה, וניתוח שטח מאוד מדוקדק - ואלה דברים שעורכים זמן.

יובל קרפלוס: בהחלט, אנחנו בשנתיים האחרונות מנסים לכפר על הזמן שעבר.

יובל קרפלוס: מינהל התכנון הקים צוות ייעודי בנושא של קידום תכניות ביישובים הבדואים, זה לא היה בעבר.

יובל קרפלוס: הצוות הזה עובד כל הזמן, רק באופן בלעדי על התכניות ביישובים הבדואים, מסמכי מדיניות בהיבטים אחרים מושקע בכך.

יובל קרפלוס: אנחנו מקווים שגם באבו טור, גם ביישובים האחרים, אנחנו נוכל להגיע למצב שתוך זמן קצר – שנה, שנתיים, אנחנו נוכל לצמצם את הפער שנוצר בין המצב הקיים, לבין ההסדרה והתכניות שיתנו מענה לאוכלוסייה.

סעיד אלחרומי: חשוב מאוד בנושא הסנכרון בין התכנון לבין נושא תביעות הבעלות, ונושא הסכמה של התושבים.

סעיד אלחרומי: אנחנו לא רוצים שיהיה תכנון, ותהיה השקעה מאסיבית, בסוף, נחזור אחר כך בנושא הזה.

יובל קרפלוס: אני רק אומר, כרגע, הוועדה המחוזי לתכנון ובנייה, יושבת תמיד באוזן השנייה נמצא בוועדה לתכנון ובנייה, ושם כרגע - - שכונה 56 ביישוב כסייפא, שהיא הסדרה על חזקת בעלות שמיועדת בחלק המערבי של היישוב.

יובל קרפלוס: אנחנו מאוד מקווים שהיום נוכל להחליט על התחלת התכנית, ולתת עוד פתרון תוך התייחסות לתביעות בעלות, וכל הטפסים - מגורים, תשתיות, בתי ספר, גני ילדים, כל מה שהתושבים בשכונה 56, זקוקים לו.

סעיד אלחרומי: תודה.

סעיד אלחרומי: חבר הכנסת ווליד טאהא.

סעיד אלחרומי: בבקשה.

וליד טאהא: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, הייתי בישיבה שבה נבחרת, אני מברך אותך שוב.

וליד טאהא: רוצים בהצלחה שלך, כי ההצלחה שלך היא הצלחה של כל הנגב, במיוחד האוכלוסייה הערבית בנגב.

וליד טאהא: אני מכיר טוב מאוד את הנגב, את היישובים שם, פחות ממך כמובן.

וליד טאהא: אבל יש לי מספיק היכרות עם השטח, והנגב מצריך עבודה מאוד עקבית וקשה, כדי להתחיל לסגור פערים, ושירותים בסיסיים שהאוכלוסייה הערבית עד כה לא קיבלה אותה.

וליד טאהא: זה מצריך באמת נכונות גם מצד משרדי הממשלה לקדם נושאים עם הרבה פחות ביורוקרטיה וסחבת.

וליד טאהא: המצב בנגב איננו סובל את הדיחוי הזה.

וליד טאהא: אני חושב שהגיע העת שגם המדינה תתנהל מול הרשויות ללא גוף מתווך.

וליד טאהא: הרשויות המקומיות בנגב, אינן צריכות גוף מתווך, הוא למעשה אחראי על הכול - הוא גם ועדות בנייה, הוא גם החלטות פוליטיות, הוא הכול.

וליד טאהא: אז הנגב, איננו צריך רשות כזאת.

וליד טאהא: אפשר ליצור קשר ישיר, כמו בכל רשות מקומית במדינת ישראל, בין הרשות המקומית לבין משרדי הממשלה, ולקדם בצורה הזאת נושאים.

וליד טאהא: אני מסכים עם הדברים שפתח בו מנסור עבאס, לגבי הצורך בהכרה ביישובים הלא מוכרים בנגב, וגם להתחיל להתייחס ליישובים שכבר קיבלו הכרה בצורה אחרת מבחינת הנכונות להשקיע, לתכנן, ולהביא את כל השירותים שניתנים לכל אזרח בצורה מובנת מאליה, שעדיין אין אותם בנגב, להתחיל להביא את השירותים האלה קרוב מאוד לביתו של האזרח בכל יישוב, כי פשוט זאת זכותו הטבעית.

וליד טאהא: לפניך עומדת עבודה קשה.

וליד טאהא: אנחנו רוצים לאחל לך הרבה מאוד הצלחה, ולנגב כולו.

וליד טאהא: תודה.

סעיד אלחרומי: תודה.

אברהים אלהואשלה: אתייחס באופן כללי.

אברהים אלהואשלה: מדובר כאן, שבמדיניות המדינה שרוצה לשנות ולהסדיר את ההתיישבות של הבדואים, והמטרה הזאת עומדת על מנת שתוכל לתת שירותים טובים.

אברהים אלהואשלה: אבל בין הכוונה והמטרה הטובה, לבין הצרכים האמיתיים והתכנון שמתאים לאורח חיים, וגם קצב הפיתוח וההתקדמות בתכנון הוא מאוד איטי, ולכן, גם כן, נוצרות הרבה סיטואציות שמהווים כחסמים לקידום שעונה על הצרכים האמיתיים של האנשים ביישובים.

אברהים אלהואשלה: ולכן, בין היישובים הקיימים למועצה האזורית נווה מדבר, ואל-קסום, לבין אלה שעדיין המדינה לא הכירה בהם, ולא צירפה אותם בפתרון, נוצר כך שמאותה משפחה, מאותו שבט, שחלק נמצא בתוך היישוב, והחלק השני מחוץ ליישוב.

אברהים אלהואשלה: ולכן, כאן הם מהווים, זאת אומרת, חלק, מה יקרה עם אלה, והחלק השני, רואה גם מה יקרה להם, והאם באמת זה עונה על הצרכים, לא עונה על הצרכים.

אברהים אלהואשלה: אלה הדברים שצריך לפתור אותם.

אברהים אלהואשלה: קצב התכנון, זאת אומרת, מדיניות של הרשות שהיא קצת שונה, קצת הרבה מהמדיניות והצרכים של התושבים.

אברהים אלהואשלה: כל אחד יש לו אינטרסים שלו, ואז נוצר עוד פער בין היישובים לבין הרשות לקדם את התכנון.

סעיד אלחרומי: איברהים, מה מידת המעורבות של המועצה בתהליך התכנון?

אברהים אלהואשלה: התכנון, זאת אומרת, להחליט איזו שכונה לפתח, ואיזו שכונה זה מעורבות מאוד קלושה, ונמוכה מאוד, כי אנחנו לא יודעים.

אברהים אלהואשלה: פתאום, יודעים שהם צריכים לתכנן את השכונה הזאת - שיתוף ציבור כן.

אברהים אלהואשלה: התושבים משתתפים, אבל יש להם השפעה כלשהי.

אברהים אלהואשלה: יש קווים מנחים שאי אפשר לעבור אותם.

אברהים אלהואשלה: זאת אומרת, בגודל המגרשים, באופי היישוב, הדברים האלה, אין לנו שליטה.

אברהים אלהואשלה: וגם, בהתחלה, רק בתקופה האחרונה, לפני יומיים, ראינו את התקציבים המיועדים לתכנון היישובים.

אברהים אלהואשלה: סטטוס התכנון מיישוב ליישוב הוא שונה במידת ההשתתפות של התושבים.

סעיד אלחרומי: אתה רוצה להגיד שהמסמך לי שהמסמך שהעברת אליי עם התקציבים, אתה פעם ראשונה רואה אותו ביום חמישי?

אברהים אלהואשלה: תקציבי, כן, זו פעם ראשונה.

אברהים אלהואשלה: כל הזמן לא ידעתי כמה מוקצה לכל יישוב, כי התכנון הוא בסמכות הרשות, והם מהווים הזרוע של משרד השיכון.

אברהים אלהואשלה: אני לא יודע כמה הם צריכים לתכנן, כמה יחידות דיור, רק אחר כך, אחרי שהתקבלו כל ההחלטות.

אברהים אלהואשלה: אני לא יודע.

סעיד אלחרומי: איברהים, מה שרשום מבחינת תקציבים, זה מאות מיליונים.

סעיד אלחרומי: נשמע את משרד הכלכלה והרשות.

סעיד אלחרומי: אבל מאות מיליונים, כשאנחנו לא רואים בשטח תוצאות, ולא רואים את התקציב הזה מושקע בשטח.

סעיד אלחרומי: הסטטוס של התכניות כבר ברור.

סעיד אלחרומי: מה מידת המעורבות של מחלקת ההנדסה?

סעיד אלחרומי: מחלקת הנדסה, אגף הנדסה ברשות המקומית במועצה אזורית בתכנון ופיתוח של השכונות והיישובים בתחום המועצה.

אברהים אלהואשלה: האמת, כל יום שלישי, יש דיון ברשות, הרשויות מוזמנות בכדי לראות את התכנון ביישובים.

אברהים אלהואשלה: כל יום שלישי באים ורואים.

אברהים אלהואשלה: הם משתתפים בדיונים.

אברהים אלהואשלה: בחלק מהדברים אנחנו כן מצליחים לשנות.

אברהים אלהואשלה: אבל יש דברים כמו למשל אופי היישוב – אין לנו יכולת, גודל המגרשים – בכלל לא בא בחשבון.

סעיד אלחרומי: זה הדבר העיקרי.

אברהים אלהואשלה: יובל הזכיר, שההסדרה במקום, אני מבין את ההיגיון מאחורי ההסדרה במקום, שבאה על מנת להסדיר את הבתים הקיימים.

אברהים אלהואשלה: אבל הבתים הקיימים אצלנו שהם נמצאים בתוך המגרשים, כולם לא יכולים לקבל היתר בנייה.

אברהים אלהואשלה: זאת אומרת כל הבתים האלה צריכים להיהרס, ואז צריך לבנות מחדש.

אברהים אלהואשלה: אלה שבאים מבחוץ, רוצים להיכנס - - - אלה שנמצאים במקום, לא מקבלים עבור המחוברים.

אברהים אלהואשלה: הבית לא יכול לקבל היתר בנייה מבחינה הנדסית, אלה שדברים שאף אחד לא לוקח אותם בחשבון.

אברהים אלהואשלה: גם אם הוא לא מקבל היתר בנייה, אז הבית לא יכול לקבל חשמל, אז מה עשינו בזה?

אברהים אלהואשלה: נכון שהוא נמצא במגרש, אבל הוא בינתיים מהבית לא יכול לקבל חשמל, לא שירותים, זה פשוט יוצר סיטואציה חדשה ליישובים.

סעיד אלחרומי: תודה.

סעיד אלחרומי: למשל, ביר הדאג', לגבי תכנית המתאר, הייתה תכנית חקלאית, חקלאי כפרי, פתאום מדברים על שינוי לעירוני.

אברהים אלהואשלה: תשמע, זה נכון, אחד הדברים החשובים.

אברהים אלהואשלה: קודם כל - - - כמו כל היישובים היהודים השכנים, יישוב חקלאי, וגם כך הוא תוכנן.

אברהים אלהואשלה: עכשיו, לבוא ולשנות אותו עקב השקפה וראיה אחרת, אתה עושה הפוך ומנוגד לרצונם, ואופי היישוב שהאנשים הסכימו עליו בהתחלה.

אברהים אלהואשלה: לכן, ביישוב ביר הדאג', כמו שסוכם, צריך לשווק אותו, גם להרחיב, וגם לאפשר לאנשים תהליך של מעבר.

אברהים אלהואשלה: לא יכול להיות שאתה תוך תקופה קצרה תכניס את כולם ל- - - זה עניין של מעבר שצריך ליווי, וצריך גם תקציבים שאנשים יוכלו לבנות את הבתים שלהם.

אברהים אלהואשלה: אבל אין שם משא ומתן אינטנסיבי ואמיתי לעשות את השיווק הזה.

אברהים אלהואשלה: צריך לעבוד על זה, ולא צריך לשנות את זה, כי צריך לתפור אותו במרחב שלו כמו ברמת נגב.

סעיד אלחרומי: תודה.

סעיד אלחרומי: ראש מועצת נווה מדבר.

סעיד אלחרומי: בדיון ההמשך, אתם תופיעו אצלנו כאן.

סעיד אלחרומי: ממשרד הכלכלה.

סעיד אלחרומי: בבקשה.

תאיר מעיין: מבקש להתייחס לנושאים שעלו באופן כללי, כפי שאמר יובל לגבי נושא התכנון.

תאיר מעיין: אנחנו הגדלנו בשתי המועצות האזוריות מעל 50 אלף יחידות דיור, בתכנון מתקדם.

תאיר מעיין: לגבי הפיתוח, צריך להבין שהפיתוח מגיע כשנתיים אחרי התכנון.

תאיר מעיין: ביישובים אל-סייד - אנחנו היום נמצאים בפיתוח כמעט מלא של היישוב אל-סייד, התחלנו בפיתוח של אזור התעשייה.

תאיר מעיין: ביישוב אום בטין, אנחנו מפתחים את השכונות הצפוניות.

תאיר מעיין: במהלך השנה הבאה, ניכנס לפיתוח של כל שאר היישוב בשכונות הדרומיות.

תאיר מעיין: במאריד - יש לנו כמה שכונות עם תב"ע בתוקף, חלקם פיתחנו כבר.

תאיר מעיין: סך הכול, פיתחנו בארבע השנים האחרונות, 35 שכונות בכלל היישובים.

תאיר מעיין: במועצה אזורית נווה מדבר, פיצחנו באבו גרינט את שכונה 1 בשכונת אל-ראנמי.

תאיר מעיין: יש בהם כבר בתים בבנייה.

תאיר מעיין: בשכונת קרינאת 1.

תאיר מעיין: שכונת קסר אלסר – כל מרכז היישוב כבר מפותח.

תאיר מעיין: אבו תלול, שהזכירו פה, הוא נמצא בפיגור אחרי היישובים האחרים, כולל גם מולדה, בשני היישובים שהם פרוסים מעל 10,000 דונם, הליך התכנון הרבה יותר מורכב, גם מבחינת ההידברות עם התושבים.

תאיר מעיין: יש לנו צוותי תכנון שיושבים עם התושבים ועם המועצה ועם מהנדס המועצה.

תאיר מעיין: לכן, אבו תלול, התכניות שלהם, אנחנו מקווים שיגיעו בשנה הבאה לוועדה מחוזית, ואז נוכל להתחיל לפתח שם כבישים ותשתיות.

תאיר מעיין: יש לנו גם את שכונת דריג'את, שלב א' שלה כבר סיימנו לפתח אותה.

תאיר מעיין: שכונת - - - ביר הדאג', אנחנו היום עם קבלנים, קבלן חזר לשכונה.

תאיר מעיין: לפני כשנה, היה שם אירוע של ירי על הקבלן, ולכן, הוא יצא מהעבודות.

תאיר מעיין: מרכז היישוב נמצא בפיתוח.

תאיר מעיין: אני חייב לציין את שיתוף הפעולה המצוין עם מהנדס המועצה של נווה מדבר, גם עם מהנדס המועצה של אל-קסום.

תאיר מעיין: מבחינת תקציבים, אנחנו בארבע השנים האחרונות, מדברים על פרויקטים בהיקף של 4.4 מיליארד שקל על כלל יישובי הבדואים.

תאיר מעיין: במועצה אזורית אל-קסום, מדובר על כמה מאות מיליוני שקלים, וגם נווה מדבר, היקף ההשקעות שלנו הוא תלוי בהתקדמות בהליכי התכנון.

תאיר מעיין: יש לציין לטובה ולהודות לוועדה המחוזית.

תאיר מעיין: אישרנו כבר למתן תוקף מעל 70 אלף יחידות דיור, מתוך 150 אלף יחידות דיור שנמצאות כרגע בתכנון, בהחלט הישג מאוד משמעותי.

תאיר מעיין: צריך להודות שיש פה פערים של 70 שנה, בעשרות שנים שהמדינה לא עסקה בזה.

תאיר מעיין: ולכן ההליך מתקדם בצורה הדרגתית.

סעיד אלחרומי: אנחנו מדברים על 17 שנים אחרי ההכרה, והאיחור הוא רב בוודאי.

סעיד אלחרומי: אני מניח שאנחנו רוצים לראות את זה באופן מפורט לגבי כל שכונה וכל אזור.

סעיד אלחרומי: אני מניח שבישיבת ההמשך, זה ייקח את הזמן שלו.

תאיר מעיין: נבוא עם המפות של כל היישובים עם סטטוס של כל שכונה, אם היא בשלבי תכנון ופיתוח.

סעיד אלחרומי: אנחנו בהחלט נעקוב אחרי זה, ונרצה שהסיפור הזה של משיכת רגליים והזמן הממושך, שכונות שאין בהן תביעת בעלות, צריך לתכנן, לשבת עם אנשים ולסגור את זה, נמשך זמן רב.

סעיד אלחרומי: לפחות אנשים שומעים שיש מאות מיליונים, אבל בשטח, זה עדיין ממשיך כמו כפר לא מוכר.

סעיד אלחרומי: נעבור למשרד האוצר.

רותם ברמלי: אני רפרנט של הרשות הבדואית, ושל רשות מקרקעי ישראל באגף.

רותם ברמלי: קשה לי להתייחס למשהו קונקרטי – אני לא מכיר את כל הצרכים הספציפיים שעלו.

רותם ברמלי: אשמח אם יש משהו קונקרטי, או איזשהו מסמך שאתם רוצים להעביר אלינו, ושנתייחס בצורה מדויקת.

רותם ברמלי: לגבי התשתיות שדיברתם עליהן, יש פה את רשות הבדואים, שהיא אחראית ליזום את התכניות האלה ואת משרד התחבורה, שהוא המשרד שאמון על התחבורה לפחות.

רותם ברמלי: ואם הם מכירים את זה, שיציפו בפנינו ונתייחס לכל בקשה שתעלה.

סעיד אלחרומי: לפני דקות אחדות, מנכ"ל הרשות שהופיע במקום אחד מהעובדים שם ברשות, בעצם, פרס מספר תכניות ותקציבים.

סעיד אלחרומי: השאלה שלי כמה הושקע.

סעיד אלחרומי: אתה יודע כמה הושקע בפועל, לא מה שהוקצב.

סעיד אלחרומי: אתה יודע, יש תקציבים שמוקצבים כל שנה, או שהם נגררים לשנה אחר-כך, או שחוזרים לקופת האוצר.

סעיד אלחרומי: כמה הושקע בשתי המועצות האלה, יש לך אינדיקציה.

רותם ברמלי: לא, אין לי.

רותם ברמלי: האמת, שגם לא נדרשתי לנתונים האלה.

רותם ברמלי: כנראה, שפספסתי את החלק של יאיר מעיין, אם אליו התכוונת.

רותם ברמלי: אני לא הכנתי את הנתונים, כי אני לא ידעתי שזו הבקשה שלכם.

רותם ברמלי: לדיון הבא, נשמח להציג כל נתון שתבקשו.

רותם ברמלי: אני אומר שוב, אם יש לנו מחויבויות במסגרת החלטות ממשלה כאלה ואחרות שלא בוצעו, אנחנו כמובן מחויבים אליהם.

רותם ברמלי: אין מבחינתנו איזשהו ספק לגבי זה.

סעיד אלחרומי: תודה.

סעיד אלחרומי: עפרה כרמון ממשרד העבודה.

סעיד אלחרומי: רצית להתייחס לנושא שאנחנו דנים בו.

עפרה כרמון אבן: אני לא מבקשת כרגע להתייחס.

עפרה כרמון אבן: אני רק עוקבת אחר הדיון.

סעיד אלחרומי: אמיר, מכפר אל-זרנוג.

סעיד אלחרומי: בבקשה.

אמיר אבו קווידה: אני נציג של הועד ביישוב אל-זרנוג.

אמיר אבו קווידה: שמעתי את הפתיח של השר עמיר פרץ.

אמיר אבו קווידה: מאוד חבל לי שהוא לא הזכיר את היישוב אל-זרנוג.

אמיר אבו קווידה: זה יישוב שיש בו 5,000 תושבים.

אמיר אבו קווידה: מאוד הייתי שמח אם הוא היה מכריז שגם היישוב הזה יקבל הכרה.

אמיר אבו קווידה: אבל הוא עוד התעשת, ככה זה במדינה הזאת.

אמיר אבו קווידה: אחרי כמה שנים של סבל, המדינה מחליטה להכיר סוף סוף ביישובים האלה.

אמיר אבו קווידה: אני נציג של היישוב הבדואי אל-זרנוג.

אמיר אבו קווידה: רציתי להסב את תשומת ליבכם לנקודה מאוד ספציפית בקשר לניצול של התקציבים במסגרת תכנית הפיתוח, תכנית החומש.

אמיר אבו קווידה: אני אתייחס ספציפית לנושא של פיתוח תשתיות תחבורה ביישובים הבלתי מוכרים.

אמיר אבו קווידה: אנחנו הצלחנו אחרי מאבק מאוד גדול גם כן מעורבות של השדולה לתחבורה ציבורית.

אמיר אבו קווידה: להכניס תחבורה ציבורית ליישובים הבלתי מוכרים, ליישוב אל-זרנוג.

אמיר אבו קווידה: יש קו של חברת מטרופולין שנכנס ליישוב.

אמיר אבו קווידה: יש שתי סוגיות שאני ארצה להתייחס אליהן.

אמיר אבו קווידה: סוגיה הראשונה שמתייחסת לתדירות ולהיקף של קווי התחבורה הציבורית שנכנסים ליישובים האלה.

אמיר אבו קווידה: אנחנו מדברים על תחבורה מאוד מינימלית, קו מינימלי, ואנחנו רוצים שיחזקו את התדירות של התחבורה הציבורית ליישובים הבלתי מוכרים.

אמיר אבו קווידה: אציין שיש סטודנטים, נשים שעובדות, אנשים שמשתמשים בתחבורה הציבורית.

אמיר אבו קווידה: אני ראיתי שמשרד התחבורה, הניצול של התקציב של תכנית החומש היה מינימלי, סדר גודל של 15% במקרים מסוימים, ובמקרים אחרים של 30%.

אמיר אבו קווידה: אני, יש לי רעיון – במקור איך משרד התחבורה יכול לנצל את התקציבים שעוד נותרו.

אמיר אבו קווידה: אנחנו, בכניסה של היישוב שלנו, ביישוב אל-זרנוג, וביישוב דיר אל-חנאן, אנחנו פנינו לפני כחמש שנים למשרדים שונים שיתקנו את ליקויי הבטיחות שישנם בגשר.

אמיר אבו קווידה: יש ליקויי בטיחות מאוד גדולים.

אמיר אבו קווידה: השיפוע של הגשר מאוד תלול.

אמיר אבו קווידה: אין תאורה.

אמיר אבו קווידה: אין מדרכה לעוברי האורח.

אמיר אבו קווידה: אנחנו דרשנו שמשרד התחבורה ישקיע.

אמיר אבו קווידה: יש להם כנראה המון תקציבים, אבל הם לא רוצים להשקיע.

סעיד אלחרומי: הנושא שלנו הוא פיתוח תשתיות ותכנון באל-קסום ונווה מדבר.

סעיד אלחרומי: אני שמח שהערת על זה.

אמיר אבו קווידה: תקשיב, אנחנו בלי אבא, בלי אמא.

אמיר אבו קווידה: אין שום שירותים.

אמיר אבו קווידה: אין שום מסגרת מוניציפלית.

אמיר אבו קווידה: מדברים על פיתוח תשתיות שבמסגרת תכנית החומש, שהם נמצאים תחת הטייטל הזה.

אמיר אבו קווידה: אנחנו מבקשים שמשרד התחבורה יפתח את התשתיות.

אמיר אבו קווידה: יש להם כסף.

אמיר אבו קווידה: הם לא ניצלו את התקציבים שהיו.

אמיר אבו קווידה: יש להם כסף.

אמיר אבו קווידה: הם כן יכולים להשקיע בלשפר סוף סוף את ליקויי הבטיחות שישנם בגשר, בכניסה של היישוב אל-זרנוג.

אמיר אבו קווידה: להוסיף מדרכה, להוסיף תאורה, סטודנטים ואחרים יוכלו ללכת בבטחה ביישוב.

אמיר אבו קווידה: אני מתנצל שאני מתפרץ.

אמיר אבו קווידה: זה נושא שכבר חמש שנים מטפלים בו, וכל פעם אנחנו מקבלים תירוצים – לא יודעים איפה להשקיע את הכסף.

אמיר אבו קווידה: בואו, יש כסף.

סעיד אלחרומי: תודה.

סעיד אלחרומי: מעייגל הואשלה – מועצה אזורית, בבקשה.

סעיד אלחרומי: כפרים הלא מוכרים.

מעייגל הואשלה: שלום לכולם, אני רוצה להתייחס לאזור שמזרחית לכביש 6 המתוכנן, וכביש 31 מכיוון דרומה כביש 25, שם ישנם שישה כפרים בלתי מוכרים.

מעייגל הואשלה: כפר אל-ררה, אל-משש, זרנוג, דיר אל חמאם, הרוויס וחירבת אל-וואטן, שיש בהם 25 אלף תושבים.

מעייגל הואשלה: חלקים גדולים מהאדמות של הכפרים האלה, הן אדמות שיש עליהן תביעת בעלות, ו-5% מהאנשים שנמצאים שם, אלה האדמות שלהם.

מעייגל הואשלה: אנחנו כל הזמן שמענו מהרשות שרוצים לעשות הסדרה במקום.

מעייגל הואשלה: ישנה חשיבה עם כל הדברים האלה, או שתהיה מועצה אזורית, או שתשתייכנה למועצות הנמצאות עכשיו.

מעייגל הואשלה: אנחנו רוצים לומר שאנחנו נמצאים במצוקה מאוד קשה.

מעייגל הואשלה: אני רוצה לתת דוגמה בכפר אל-ררה.

מעייגל הואשלה: לי יש שבעה ילדים שכבר שנה לא לומדים.

מעייגל הואשלה: אין שם תשתיות.

מעייגל הואשלה: אין שם שום דבר.

מעייגל הואשלה: ממש הפסקנו את החיים בכפרים האלה.

מעייגל הואשלה: הבקשה שלנו – שהתייחסו ל-25 אלף תושבים.

מעייגל הואשלה: אם רוצים הסדרה במקום, אדרבה, יש הסדרה במקום.

מעייגל הואשלה: אני גם רוצה להתייחס לכפר שלי בחצי דקה.

מעייגל הואשלה: כפר שנמצאים בו 3,000 תושבים, אין בו בית ספר אחד.

מעייגל הואשלה: הילדים שלנו מחולקים לשישה, שבעה בתי ספר באזור.

מעייגל הואשלה: הבקשות שלנו שיכירו במקום הזה, שתהיה מועצה אזורית באזור שלנו, כדי שאנחנו נקבל את השירותים שלנו.

מעייגל הואשלה: אנחנו רוצים להודות לוועדה.

מעייגל הואשלה: אנחנו רוצים להודות לך, סעיד אלחרומי, אתה האיש מספר אחד.

מעייגל הואשלה: אתה עוזר לאוכלוסייה, ואתה נתת לנו וגם לוועדות את החשיבה הנכונה, והעלית את הבעיות שלנו על סדר היום.

מעייגל הואשלה: תודה לכם.

מעייגל הואשלה: תודה לכל חברי הוועדה.

מעייגל הואשלה: תודה לכל אדם שאכפת לו, ושיש לו אנושיות, ויכול לעזור לכל האנשים.

סעיד אלחרומי: תודה רבה.

סעיד אלחרומי: בבקשה, עודא.

הודא אבו עובייב: תודה רבה, לחבר הכנסת סעיד אלחרומי, שמייצג את הנגב ואת האוכלוסייה הבדואית בכנסת באופן שהוא מאוד עקבי ומקצועי.

הודא אבו עובייב: אני רוצה להתייחס לסוגיה של מעונות היום בכפרים של אל-קסום ונווה-מדבר.

הודא אבו עובייב: זו סוגיה שאנחנו כותבים בדוח ואנחנו עושים מחקר לגבי השפעת מעונות היום על תעסוקה, במיוחד, על תעסוקת נשים.

הודא אבו עובייב: באל-קסום ונווה מדבר, יש רק מעון יום אחד שעובד.

סעיד אלחרומי: ב-11 יישובים, יש מעון יום אחד.

הודא אבו עובייב: יש אחד.

הודא אבו עובייב: ויש שניים שקיימים, אבל לא מופעלים.

הודא אבו עובייב: מאוד חשוב לנו להדגיש את החשיבות של מעונות היום, בעידוד התעסוקה.

הודא אבו עובייב: בעידוד תעסוקת אימהות.

הודא אבו עובייב: אין מסגרות לילדים בגילאים אפס עד שלוש שנים.

הודא אבו עובייב: אנחנו מדברים על מעונות יום שהם באחריות משרד הרווחה.

הודא אבו עובייב: כמובן, זה חלק מהתשתיות.

הודא אבו עובייב: אנחנו פה, כי יש המון חסמים בהקמת המעונות, בעיקר, חסמים תקציביים של המועצות.

הודא אבו עובייב: חסמים בכוח אדם מוכשר שיתכנן את המעונות יום, ויגיש את התכניות האלה, ויקבל עליהן תקציבים.

הודא אבו עובייב: כמובן, מעונות היום עולות כסף לאוכלוסייה, והעלות שלהם היא עלות מאוד גבוהה למשפחות.

הודא אבו עובייב: כמובן, אנחנו מדברים על משפחות עניות, שלא יכולות לממן את הילדים.

הודא אבו עובייב: ההמלצה שלנו בפורום לדו-קיום מתוך עבודת מחקר שעשינו, זה בעיקר להתמקד בבניית מעונות היום.

הודא אבו עובייב: אנחנו לא רק מדברים במחקר על אל-קסום ונווה מדבר, אנחנו מדברים גם על שאר היישובים הבדואים המוכרים.

הודא אבו עובייב: אבל בשתי המועצות האזוריות, שהדיון היום הוא לגביהן, אנחנו מדברים על מעון יום אחד שנמצא בביר הדאג', הוא היחיד שעובד.

הודא אבו עובייב: תודה.

הודא אבו עובייב: המון מזל טוב, סעיד, אני מצפה לשיתוף פעולה בישיבות אחרות.

הודא אבו עובייב: תודה רבה.

סעיד אלחרומי: תודה.

סעיד אלחרומי: כמובן, שמעונות יום ושאר המוסדות, בהעדר תכנון, בהעדר פיתוח הסיפור ידוע מראש.

סעיד אלחרומי: אני רוצה לסיים את הישיבה.

סעיד אלחרומי: בסיכום הזה.

סעיד אלחרומי: הוועדה תקיים ישיבת המשך בתקופה הקרובה, בכדי לרדת לפרטים, ולשים את הפוקוס על היישובים השונים.

סעיד אלחרומי: נעבור יישוב, יישוב, מבחינת תכנון, ומבחינת פיתוח.

סעיד אלחרומי: הוועדה מבקשת לזמן לישיבת ההמשך פיזית, שיגיעו לוועדה, ראשי שתי המועצות האזוריות, וגם נציגי משרד הכלכלה, ורשות הבדואים.

סעיד אלחרומי: בנוסף, אנחנו בעצם מפנים את תשומת הלב של רשויות האכיפה, אם זה במינהל מקרקעי ישראל, או במשרד האוצר, או בוועדות המקומיות בנושא ההתמשכות של התכנון והפיתוח בשתי המועצות האלה.

סעיד אלחרומי: לא יעלה על הדעת שאנשים לא ימצאו פתרונות מגורים, ובעיקר, הזוגות הצעירים.

סעיד אלחרומי: ולכן, נושא האכיפה המוגברת בשתי המועצות צריכה לקבל משנה של התחשבות בתושבים.

סעיד אלחרומי: אני שמח מאוד על הצהרת שר הכלכלה, שיש דיון עכשיו בהקפאת ההריסות בכלל בנגב.

סעיד אלחרומי: אבל על אחת כמה וכמה ,כשאנחנו מדברים על שתי המועצות האזוריות נווה מדבר ואל קסום.

סעיד אלחרומי: ולכן, הדרישה היא לתת מענה עד שיושלמו התכניות, ועד שנושא הפיתוח יושלם, לתת מענה לזוגות הצעירים שמחייב ריבוי טבעי ביישובים האלה, ולא למהר ולהרוס שם.

סעיד אלחרומי: אני מודה לכל מי שהשתתף בישיבה.

סעיד אלחרומי: אני בטוח שיש כאלה שלא קיבלו את הזמן שלהם, במיוחד חלק ממשרדי הממשלה.

סעיד אלחרומי: אבל בישיבה הקרובה, שאנחנו בתוך חודש ימים נקיים אותה, כפי שאמרתי, נציגי שתי המועצות, ראשי הרשויות והמהנדסים ונציגי הרשות, ומשרד הכלכלה, יגיעו פיזית לוועדה בכדי שננסה לפתור את הבעיות, ולהסיר את החסמים שנמצאים בדרך כמה שיותר מהר.

סעיד אלחרומי: כפי שציינתי בפתיח, כוונתי לעבוד באופן מקצועי וללא משוא פנים, בכדי להביא לפתרונות מהירים.

סעיד אלחרומי: אני רוצה להביא את כל הצדדים לעבודה מאומצת, משותפת, בכדי לפתור את הסוגיות הנמצאות על השולחן.

סעיד אלחרומי: תודה רבה לכולם.

סעיד אלחרומי: הישיבה נעולה.