ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 23, פרוטוקול מספר 78, 2020-10-21 09:35

חיים כץ: בוקר טוב.

חיים כץ: היום יום רביעי, 21 באוקטובר 2020, ג' בחשוון התשפ"א ואני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

חיים כץ: על סדר היום הצעת חוק התאגיד לפיקוח וטרינרי (תיקוני חקיקה), התש"ף-2020.

חיים כץ: לפני שאנחנו נכנסים לדיון, נמצאת כאן שרון גוטמן.

חיים כץ: אנחנו קיימנו דיון על חוק המזון.

שרון גוטמן: חוק הגנה על בריאות הציבור (מזון).

חיים כץ: דיברנו על כך שתביאו תקנות.

שרון גוטמן: נכון.

חיים כץ: למה התקנות לא הגיעו עד עכשיו?

חיים כץ: כי אתם לא שמים על הוועדה?

חיים כץ: כי אתם יכולים לעשות מה שאתם רוצים?

חיים כץ: כי אף אחד לא מעניין אתכם?

חיים כץ: שנתיים אתם לא מביאים תקנות.

חיים כץ: לא מעניין אתכם שהחוק עבר, נגמר, שאין לו תוקף?

חיים כץ: כלום לא מעניין אתכם.

חיים כץ: תגידי לי.

חיים כץ: את רוצה שאני אשלח אתכם מהדיון היום?

חיים כץ: יש לי היום פגישה עם השר שלכם.

חיים כץ: חוסר התייחסות שלכם לאזרחי מדינת ישראל, זאת בושה.

חיים כץ: שנתיים אתם צריכים לכתוב תקנות.

חיים כץ: מתוך 70 אמרתי שתביאו שבע או חמש, אני כבר לא זוכר, אמרתי שתבחרו ומה-70 תביאו את הנוחים ביותר לכם, אבל כלום.

חיים כץ: אין כלום.

חיים כץ: איך אתם רוצים שאני אתייחס אליכם?

חיים כץ: תגידי לי את.

שרון גוטמן: אני יכולה לדבר בשם הלשכה המשפטית.

חיים כץ: מי שמנסח את התקנות, זאת הלשכה המשפטית?

חיים כץ: מי שמאשרר, זאת הלשכה המשפטית?

שרון גוטמן: הלשכה המשפטית על פי תזכירים.

חיים כץ: אם אתם לא מתייחסים לוועדה, למה את רוצה שהוועדה תתייחס אליכם?

חיים כץ: מי שיודע לתת, צריך לדעת לקבל, ומי שיודע לקבל, צריך לדעת לתת.

חיים כץ: לא יכול להיות דבר כזה.

חיים כץ: שנתיים.

חיים כץ: חמש תקנות מתוך 70 או מתוך 80.

חיים כץ: אני מגזים?

חיים כץ: אני מבקש יותר מדי?

חיים כץ: אתם עמוסים?

חיים כץ: הכנסת לא מתפקדת, אין כאן חקיקה, אין פה כלום.

חיים כץ: למה אתם לא מביאים את זה?

חיים כץ: :

שרון גוטמן: אני מציעה שתעביר את השאלה לגורמים המקצועיים.

שרון גוטמן: הלשכה המשפטית מעבירה את הנוסחים לגורמים המקצועיים וגם הם צריכים להעביר את ההתייחסות שלהם לנושא.

חיים כץ: צר לי שכך זה עובד.

חיים כץ: אם זה היה עסק פרטי, זה לא היה עובד כך אלא מזמן זה היה נגמר.

חיים כץ: תודה.

חיים כץ: מי מציג את החוק?

נעה בן שבת: אני מבינה שהתאגיד בא עם מצגת.

חיים כץ: בסדר.

תניב רופא: שמי דוקטור תניב רופא, אני מנכ"לית התאגיד לפיקוח וטרינרי.

תניב רופא: אנחנו נרצה להציג לכם איזושהי מצגת שהיא כרקע לכל הרפורמה שבוצעה כאן בשנת 2015 שהיישום שלה למעשה החל ב-1 במארס 2020.

תניב רופא: אני אתחיל ברקע קצר ולאט לאט אני אתכנס לנושא של שינויי החקיקה הדרושים עכשיו וגם שינויי החקיקה שיבואו בהמשך בתקנות המשולבות שהן התקנות עצמן.

חיים כץ: מתי יבואו התקנות?

תניב רופא: הן אמורות להגיע.

חיים כץ: מתי הן יגיעו?

אפרת ורד: אם יורשה לי, אני מהלשכה המשפטית של משרד החקלאות.

אפרת ורד: טיוטת התקנות מוכנה אבל כדי להגיש אותן אנחנו צריכים גם להעביר את התיקון לחוק.

תניב רופא: התיקון לחוק הוא תנאי לתקנות ולכן אנחנו עושים את זה באופן סדרתי.

תניב רופא: המשרדים עושים את זה.

תניב רופא: אנחנו תאגיד.

תניב רופא: לא הממשלה.

תניב רופא: ברשותכם, אני אתחיל.

תניב רופא: נתחיל ברקע.

תניב רופא: קודם כל, מטרות התאגיד כפי שנכתבו בחוק, דבר ראשון הוא להעסיק פקחים וטרינרים ורופאים וטרינרים בתאגיד שהוא יהיה המעסיק שלהם לשם ביצוע פיקוח על המזון מן החי וכן פיקוח על המפעלים המייצאים.

תניב רופא: עוד מטרה שנכתבה לנו בחוק היא לייעץ לשרים בקשר לייעולו של הפיקוח הווטרינרי וכן לגבות אגרות לשם מימון אותם וטרינרים ופקחים שאנחנו מעסיקים.

תניב רופא: אלה שלושת המטרות שנקבעו בחקיקה.

תניב רופא: מה היה בהיסטוריה.

תניב רופא: בהיסטוריה היה פיקוח מוסמך על מפעלים.

תניב רופא: הפיקוח על הפעלים היה בעיקר על בתי השחיטה.

תניב רופא: הפיקוח היה מוסמך על ידי השירותים הווטרינריים של משרד החקלאות והעובדים הווטרינרים היו עובדי המועצה לענף הלול, ברוב המשחטות, ובחלק מהמשחטות הקטנות ובבתי המטבחיים ובבתי המכירה, המעסיקים של אותם וטרינרים מוסמכים היו הרשויות המקומיות.

תניב רופא: למעשה הווטרינרים המוסמכים על ידי משרד החקלאות היו מפוזרים על פני מעסיקים שונים, למעלה מ-50 מעסיקים.

תניב רופא: המועצה לענף הלול הייתה המעסיק הראשי הגדול ביותר אבל היו הרבה מאוד רשויות שהעסיקו וטרינרים מוסמכים.

תניב רופא: בהיסטוריה לא היה פיקוח מפעלי מוסמך.

תניב רופא: על מפעלי העיבוד והפירוק לא היה פיקוח שהוסמך על ידי הרגולטור.

תניב רופא: היה שם פיקוח בחלק מהמפעלים אבל הפיקוח היה מפעלי, לצורכי המפעל, והוא לא הוסמך על ידי הרגולטורים.

תניב רופא: היו בדיקות משנה בדרכים.

תניב רופא: עד 2015 היו למעלה מ-200 נקודות בדיקה בערים והמשאיות היו עוברות, הדלתות היו נפתחות והווטרינר היה מסתכל על התוצרת בפנים.

תניב רופא: אחרי החקיקה הנקודות האלה הצטמצמו לכ-20 ומשהו נקודות והפיקוח המשיך להיות בדרכים ושילמו אגרה בגין הפיקוח בדרכים.

תניב רופא: המפעלים ששינעו את המשאיות שילמו פר קילוגרם.

חיים כץ: לשם פתיחת הדלתות.

תניב רופא: פתיחת הדלתות ובדיקה וטרינרית.

חיים כץ: אם היו במשאית 50 קילוגרם יותר, לפתוח את הדלת עלה יותר.

חיים כץ: זה מה שאמרת.

תניב רופא: כן.

תניב רופא: בוא נגיד שהפיקוח הזה, הרגולטורים חשבו שצריך לשדרג אותו ולכן עם חקיקת החוק ועם יישומו, הפיקוח ובדיקות המשנה בנקודות האלה הופסק והוא התחלף בפיקוח במפעלים עצמם.

תניב רופא: הרגולטורים חשבו שנכון יהיה לבטל את בדיקת המשנה ולהחליף אותן בהעמקת הפיקוח במפעלים עצמם ובנקודות הקצה, היכן שמוכרים, באטליזים, בבתי המלון, במסעדות וכולי.

תניב רופא: בנקודות הקצה.

תניב רופא: זאת אומרת, ברפורמה היו בדיקות משנה וזה נבדק.

חיים כץ: יש לי המבורגריה עם פועל וחצי.

חיים כץ: איך מתבצע שם הפיקוח?

תניב רופא: אני מציעה שעל זה יענה דוקטור יוני ינון ממשרד הבריאות.

חיים כץ: למה?

חיים כץ: את לא בקיאה?

תניב רופא: התאגיד כרגע מעסיק אך ורק עובדים במפעלים, בפיקוח המפעלי.

חיים כץ: כל מסעדה תצטרך מפקח?

תניב רופא: לפני שדוקטור ינון יוני יענה, אני רוצה לחדד שכיום התאגיד מעסיק וטרינרים מפקחים אך ורק במפעלים.

תניב רופא: השאלה שלך היא לגבי השווקים ושם יש וטרינרים שמועסקים על ידי הרשויות.

נעה בן שבת: אבל בעתיד גם הם יהיו עובדים של התאגיד.

תניב רופא: נכון.

תניב רופא: עוד שנה וחצי.

נעה בן שבת: לא הבנתי שהם עובדים בתוך ההמבורגריה.

נעה בן שבת: זה שונה מהמפעל, בו יש איזו קביעות בעבודה.

תניב רופא: ברשותך, אני מציעה שנשמע את דוקטור יוני ינון.

רם בן ברק: זה נכון שכרגע מי שעושה את הפיקוח בשווקים, בהמבורגריה אלה הווטרינרים שעובדים בעיריות ובמועצות אבל את התשלום משורשר מהתאגיד אליהם.

תניב רופא: בהחלט.

רם בן ברק: מי שמשלם את זה, אלה בעלי המשחטות ובעלי המשקים.

תניב רופא: בהחלט.

חיים כץ: לזה נגיע אחר כך.

חיים כץ: אתה מקדים את הסוסים.

חיים כץ: העגלה רצה קדימה והסוסים מאחור.

תניב רופא: אתה דיברת על הגבייה ואתה צודק.

תניב רופא: עוד נדבר על כך.

תניב רופא: אני דיברתי על ההעסקה של הווטרינרים.

ינון יוני: משרד הבריאות.

ינון יוני: לגבי השאלה של מי מפקח באותה המבורגריה, לצורך העניין זה סוג של דוגמה אבל ההמבורגריה היא למעשה קטגוריה של בתי אוכל.

ינון יוני: אנחנו ומחלקים את זה לבתי אוכל, למרכולים, לאטליזים ובכל אלה למעשה אנחנו רוצים שיהיה פיקוח וטרינרי של רופא וטרינר מוסמך, אותם רופאים שאנחנו הסמכנו ברשויות המקומיות, וכן, תהיה הגעה לכל נקודה ונקודה.

ינון יוני: השוני יהיה בתדירות, באיזו תדירות, כמה פעמים בשנה, אופן ביצוע הבקרה באותו עסק מזון.

ינון יוני: כן, גם המבורגריה היא חלק מהפיקוח שלנו.

חיים כץ: בשקף שלכם יש לך את המבנה הארגוני של התאגיד?

תניב רופא: אין לי את זה כאן אבל אני יכולה להעביר.

חיים כץ: מה זה אין לך כאן?

חיים כץ: זאת ההתחלה.

חיים כץ: אולי אתם בונים גוף גדול.

חיים כץ: לפי מה שאתם אומרים, לא עולה לכם כסף.

חיים כץ: זאת אומרת, היצרנים משלמים וכך אתם יכולים להביא עוד 70 וטרינרים ועוד 900 פקחים.

תניב רופא: למבנה הארגוני של התאגיד, יש לי שקף שאפשר להציג אותו.

חיים כץ: תציגי אותו.

תניב רופא: שקף מספר 9.

תניב רופא: אפשר לקפוץ אליו.

חיים כץ: תעברי אליו.

חיים כץ: אנחנו רוצים לבנות תאגיד.

חיים כץ: תני לי את המטריצה, מנהל, מי מתחתיו, כמה עובדים וכולי.

חיים כץ: שימי מבנה ארגוני.

תניב רופא: בסדר.

תניב רופא: ברשותך, אני אסביר את השקף הזה.

תניב רופא: בסך הכול עובדי תאגיד יש לנו כ-357 עובדים.

חיים כץ: היום יש 357 עובדים.

תניב רופא: נכון.

תניב רופא: אנחנו לקראת קליטה של עוד 10 וטרינרים לבריאות, לרגולטור של הבריאות.

תניב רופא: אלה עובדים שלנו אבל הם ייתנו מענה לצורכי המפעלים שהוגדרו כמפעלי בריאות.

תניב רופא: יש לנו כרגע כ-342 ואנחנו נקבל עוד.

חיים כץ: מה עלות ההעסקה של 360 עובדים?

תניב רופא: עלות העסקה של 360 עובדים, בערך 120 מיליון שקלים.

חיים כץ: לא בערך.

חיים כץ: דברי במדויק.

חיים כץ: אנחנו נוגעים בגורלות של אנשים.

תניב רופא: עוד רגע אנחנו ניתן את המספר המדויק.

חיים כץ: עלות.

חיים כץ: לא שכר.

תניב רופא: כן.

תניב רופא: עלות מעסיק.

רם בן ברק: משחטה משלמת 36,000 שקלים לחודש לכל עובד.

תניב רופא: זה מה שאנחנו מבקשים.

רם בן ברק: זה 34 אבל אתם רוצים 36.

תניב רופא: נכון.

חיים כץ: זה החלק הפחות חשוב כאן.

חיים כץ: קודם נבין מה הם רוצים ובסוף נגיע למטרה.

חיים כץ: אתה חדש בוועדה, אבל תאמין לי, בסוף נגיע למטרה.

תניב רופא: אנחנו כבר מוצאים את המספר המדויק של העלות.

תניב רופא: אני רוצה לומר שיש לנו כ-350-342 עובדי פיקוח וביניהם יש כ-135-130 פקחים והיתרה היא וטרינרים שזה סדר גודל של 250 או קצת פחות מזה.

חיים כץ: כמה מפקחים יש לכם?

חיים כץ: עובדי פיקוח?

תניב רופא: עובדי פיקוח, יש לנו 342 נכון להיום.

חיים כץ: זאת אומרת, אחד על כל שני מפעלים.

תניב רופא: זה ממוצע גס מדי משום שיש לנו מפעלים – בעיקר המשחטות שהוזכרו כאן – מאוד מאוד גדולים שהרבה פעמים יש להם וטרינר אחד או שניים וכמה פקחים כי זה יכול להיות עד 11-10 פקחים למשחטה אחת, ויש מפעלים שהם יותר קטנים ואחוז הפיקוח שניתן להם על ידי הרגולטור הוא יכול להיות גם חמישה אחוזים.

חיים כץ: זה כמו בסגר.

חיים כץ: בא שוטר, עוצרים ואחר כך זזים.

חיים כץ: זאת אומרת, בקטע מסוים יצטרכו להיות נחמדים ואחרי שאתם הולכים, הם יוציאו מהמחסן השני.

תניב רופא: לא.

תניב רופא: אני חושבת שמודלי הפיקוח ומבנה הפיקוח כפי שנקבע על ידי הרגולטור הוא מבנה מאוד נכון.

חיים כץ: לא הייתי בסדר אתכם.

חיים כץ: תציגו את המבנה הארגוני ותאמרו איך אתם רוצים לעבוד.

תניב רופא: בסדר.

תניב רופא: אני אחזור אחורה.

תניב רופא: כמובן שאנחנו זמינים לכל שאלה.

חיים כץ: לא נשאל אתכם שאלות.

חיים כץ: תציגו איך אתם רואים את העניינים.

תניב רופא: אם אפשר לחזור לשקף 4.

רם בן ברק: אם אפשר, שאלה קטנה שתהיה שזורה תוך כדי.

חיים כץ: אחר כך נשאל.

משה אבוטבול: אני צריך לצאת.

משה אבוטבול: חיים, תודה על הדיון שהוא מאוד מאוד חשוב.

משה אבוטבול: אני למעשה בעד פיקוח שהוא דבר חשוב מאוד.

משה אבוטבול: אף אחד לא נגד פיקוח.

חיים כץ: אבל הם לא רוצים כשרות.

חיים כץ: הם רוצים רק פיקוח בלי כשרות.

משה אבוטבול: בוא נשים את זה בצד.

חיים כץ: אתה גם מוכן לזה.

משה אבוטבול: אני מוכן שתהיה כשרות.

משה אבוטבול: ודאי, שיהיה פיקוח כשרות.

משה אבוטבול: אגב, הפיקוח גם מוביל לבדיקת דברים של כשרות שכמה פעמים תפסנו כל מיני דברים על ידי הפיקוח.

משה אבוטבול: כלומר, הפיקוח לפעמים עוזר לפתרונות של כשרות.

משה אבוטבול: אני אומר רק משפט אחד.

משה אבוטבול: חשוב מאוד שאתם לא רק תביאו הצעת חוק אלא בצד השני, אלה שמשלמים את זה, לא מספיק ברור להם על מה הם משלמים, למה הם משלמים, למה הסכום הוא כזה גבוה, מה עשיתם בסכומים שעד היום נגבו.

משה אבוטבול: הדברים האלה מביאים אותם לכדי התמרמרות.

משה אבוטבול: אני ישבתי אתם ודיברתי אתם בנושא הזה.

משה אבוטבול: חשוב לי מאוד מאוד שלא תדלגו על הפרק הזה.

משה אבוטבול: דבר שני.

משה אבוטבול: עליכם לדעת ולהבין שלכל דבר תהיה השפעה.

משה אבוטבול: זה כמו מקל כביסה.

משה אבוטבול: לוחצים למעלה, נפתח למטה.

משה אבוטבול: אם אתה מעלה את הנושא של הפיקוח בנושא המחירים, בסופו של דבר זה יגיע גם לכבשים וגם לעופות, לכל אלה שאחר כך צריכים להגיע לאותן משפחות נזקקות ופתאום יעלה מחיר העוף.

משה אבוטבול: גם את זה צריך לקחת בחשבון.

משה אבוטבול: שוב, הם מוכנים לשלם, יש כאן רצון אבל אם אין כאן תוכנית אמיתית שגם מסבירה את זה או אם אין כאלה שגם סופגים את הדברים האלה, נגיע למצב כזה שאמנם אתם תצליחו אבל בסופו של דבר עם ישראל לא יוכל להשתמש באותם שירותים טובים שלכם.

חיים כץ: בהתחלה הם שמו סטייקים ולא עוף.

משה אבוטבול: בליכוד עכשיו המילה סטייק מאוד חזקה.

חיים כץ: אני לא הכנתי את המצגת.

חיים כץ: אלה סטייקים ולא עוף.

משה אבוטבול: בפוליטיקה העיקר זה לא להתהפך כמו סטייק מה שכן, אני רוצה להודות לך.

חיים כץ: זה לא בפוליטיקה.

חיים כץ: זה בחיים.

משה אבוטבול: נכון.

משה אבוטבול: בשעה 10:00 יש אזכרה של מר"ן, הרב עובדיה יוסף, באולם ירושלים והבטחתי שאני אגיע לשם.

משה אבוטבול: בשורות טובות.

משה אבוטבול: תודה.

משה אבוטבול: תמשיכו להצליח.

אופיר סופר: אני רציתי שבדברים שלך, תוך כדי שאת מדברת על המבנה הארגוני, תחדדי מה היה פעם והיכן השיפור בא לידי ביטוי.

תניב רופא: בסדר.

תניב רופא: כשאני אגיע לשקף הזה, אני אציין את זה.

חיים כץ: לא נפריע לך יותר.

חיים כץ: גם אין הרבה חברי כנסת.

חיים כץ: על שניים נצליח להשתלט.

תניב רופא: אני אנסה לעשות את זה זריז עד כמה שניתן.

תניב רופא: חשוב להזכיר שבשעתו עד הרפורמה של 2015 הייתה כפילות רגולטורית בין רגולטור הבריאות ורגולטור החקלאות.

תניב רופא: היו מפעלים שקיבלו רגולציה הן מבריאות והן מחקלאות ולפעמים הייתה סתירה ברגולציה בין המשרדים וזה היה מבלבל ופחות יעיל.

תניב רופא: ברפורמה החשובה הזאת נקבע שתהיה הפרדה רגולטורית ומפעל שיהיה אחראי על הבריאות, שיקבל רגולציה מהבריאות, יקבל רק מהבריאות.

תניב רופא: הבריאות והחקלאות יתאמו ביניהם מראש והמפעל יראה One stop shop, יראה רק רגולטור אחד, שזה גם דבר מאוד חשוב ומהותי.

תניב רופא: אני רוצה לעמוד ספציפית על הנושאים שהרפורמה נגעה בהם.

תניב רופא: דיברתי על חלוקת הסמכויות הברורה בין הרגולטורים, שזה מאוד מאוד חשוב, למפעלים.

תניב רופא: הרפורמה הזאת מאוד הקלה על המפעלים בהיבט הזה שהם צריכים לדבר רק עם רגולטור אחד.

תניב רופא: בעיניי זו הקלה רגולטורית משמעותית מאוד.

תניב רופא: בנוסף, נכנס פיקוח וטרינרי מוסמך על ידי הרגולטורים על מפעלי הפירוק והעיבוד שבעבר הוא לא היה וזה מעצים את בטיחות המזון מן החי וזה דבר מאוד מאוד חשוב לאזרחי המדינה.

תניב רופא: זה בעצם הביא אותנו לרמה הבין-לאומית, לסטנדרט הבין-לאומי של פיקוח וטרינרי וזה מאוד חשוב.

תניב רופא: כמו שאמרנו הבדיקות יהיו באתרי השיווק, בנקודות הקצה ובדרכי ההובלה אליהם.

תניב רופא: ביטול בדיקות המשנה והקמת תאגיד שהוא בעצם יעסיק את כל הווטרינרים והפקחים שמבצעים את העבודה במפעלים כרגע.

תניב רופא: בעוד כשנה וחצי התאגיד יקבל את הווטרינרים של הרשויות אבל התאגיד הזה יפעל כמשק סגור, הוא יממן את עצמו באמצעות האגרות שהוא גובה, הוא לא יקבל תקציב ממשלתי נפרד למעט תקציב הקמה שהוא כבר קיבל בהיקף של 6.4 מיליון שקלים לצורך ההקמה של התאגיד עצמו.

תניב רופא: בחוק ייוחד פרק מאוד גדול לזכויות העובדים העוברים.

תניב רופא: כשני שליש מהעובדים עבדו במועצה לענף הלול ברשויות המקומיות, כ-50 רשויות היו מעסיקות של וטרינרים.

תניב רופא: אלה עובדים שהיו להם זכויות במקומות העבודה הקודמים שלהם והדילוג שלהם לתאגיד – שזו רפורמה שהיא באמת בעלת משקל מאוד חשוב בציבוריות הישראלית – לא אמור לפגוע בזכויות של אותם עובדים.

תניב רופא: יוחד לכך פרק מאוד נרחב בחקיקה.

תניב רופא: זה היה בתיאום עם ההסתדרות והסתדרות העובדים הווטרינריים למיטב ידיעתי.

תניב רופא: אני אז לא הייתי אבל אני מקבלת השראה ממי שהיה אז.

תניב רופא: מאוד חשוב לנו בתאגיד לשמור על התנאים של העובדים כי אין שום סיבה שהם ייפגעו.

חיים כץ: כי זה לא עולה לכם כסף.

חיים כץ: סתם אמרתי.

תניב רופא: אני חושבת שבאופן כללי לא הייתה כל כוונה לפגוע בעובדים ואין שום סיבה.

תניב רופא: הם עושים את עבודתם ועל הזכויות שלהם צריך לשמור.

אפרת ורד: אני רוצה להוסיף ולומר שמעבר לפן המוסרי בדבר.

חיים כץ: אני לא זוכר שביקשת רשות הדיבור.

אפרת ורד: סליחה אדוני.

אפרת ורד: אפשר לדבר?

חיים כץ: לא.

רם בן ברק: רציתי לשאול לגבי שרשרת הערך הזאת של האגרות, מי משלם את האגרות?

תניב רופא: את האגרות משלמים המפעלים שהם קיבלו את הפיקוח.

תניב רופא: למעשה יש שלוש אגרות שעוד מעט אני אפרט אותן אבל יש אגרה מפעלית שזו אגרה שאתה משלם.

רם בן ברק: זה לא משנה.

רם בן ברק: מי משלם את האגרה?

תניב רופא: בעלי המפעלים.

תניב רופא: גם היבואנים.

חיים כץ: עזוב את האגרה.

חיים כץ: הם משלמים את התאגיד.

חיים כץ: הם משלמים את העובדים.

חיים כץ: תראה מה היא אומרת במשפט וחצי שהיא אמרה.

חיים כץ: אם אתה יורד לעומקם של דברים שהיא אמרה, היא אומרת שאנחנו לקחנו את עובדי העיריות, אנחנו לקחנו את עובדי המדינה, אנחנו בנינו משק סגור שבעלי העסקים יממנו אותו.

חיים כץ: כל עליית שכר של עובד כלשהו, בעל העסק יממן.

חיים כץ: אם העובד לא עובד, בעל העסק מממן אותו.

חיים כץ: זאת אומרת, יש להם עכשיו שלם שאין לו Say.

חיים כץ: יש להם שלם.

חיים כץ: הם גם לא פגעו בתנאים של אף אחד.

חיים כץ: הם גם לא מחליפים אף אחד.

אופיר סופר: אני בעל שווארמה, אני מחליט אם אני רוצה משגיח כשרות או לא.

אופיר סופר: זה עומד בעקרונות השוק החופשי.

אופיר סופר: אני יכול להחליט שאני מוותר על תעודת הכשרות.

אופיר סופר: כאן הם מחייבים אותי בפיקוח הווטרינרי ויש משק עצמאי שמנהלת אותו מדינת ישראל ואני צריך לממן את כל העובדים.

רם בן ברק: בסוף מי משלם עבור כל הפיקוח?

רם בן ברק: אני הבנתי שמשלמות את זה המשחטות דרך האינטגרציות, זאת אומרת, המגדלים ובעלי המפעלים.

רם בן ברק: מי עוד?

תניב רופא: אני רוצה להתייחס ולהגיד שהשינוי שבוצע כאן הוא בעצם לא שינה את העובדה שהתשלום צריך לבוא מהמפעלים.

חיים כץ: אתם כפופים לרשות החברות הממשלתיות?

תניב רופא: לא.

תניב רופא: אנחנו תאגיד סטטוטורי.

תניב רופא: יש לנו כמה מפקחים כאשר המרכזי בהם הוא הממונה על השכר ואנחנו פועלים תחת הרגולציה שלו מבחינת השכר.

חיים כץ: אתם כפופים לחוק יסודות התקציב?

חיים כץ: סעיף 29.

תניב רופא: כן.

תניב רופא: הממונה על השכר מחיל עלינו.

חיים כץ: משהו כמו שירות התעסוקה.

תניב רופא: אני חושבת.

רם בן ברק: אם תיקח לדוגמה את הווטרינר של המועצה האזורית עמק יזרעאל, המועצה שלי, שהיום מקבל שכר מהמועצה.

חיים כץ: הוא יותר לא יקבל מהמועצה.

רם בן ברק: היום הוא מקבל שכר מהמועצה ובמסגרת התפקיד שלו הוא גם עושה פיקוח בשווקים וכל מה שהוא צריך לעשות.

רם בן ברק: זאת אומרת, מי שמשלם לו היום, אלה הם משלמים המסים של המועצה.

רם בן ברק: מחר בבוקר הוא יקבל את המשכורת שלו מהתאגיד.

רם בן ברק: זאת אומרת שמי שישלם לו את המשכורת, יהיו החקלאים.

תניב רופא: אבל המועצה גובה מהמפעל.

חיים כץ: אלה לא המגדלים.

רם בן ברק: המגדלים והמשחטות.

חיים כץ: כן.

חיים כץ: ובעלי המסעדות.

רם בן ברק: לא.

רם בן ברק: כאן אתה טועה.

חיים כץ: שני אחוזים אבל כפועל יוצא אתה תראה איך זה מתרחב יותר.

תניב רופא: אני רוצה להסביר את הסוגיה הזאת.

תניב רופא: הפיקוח המפעלי שהיה על ידי עובדי המועצה לענף הלול ועל ידי עובדי הרשויות, שולם על ידי בעלי המפעלים.

תניב רופא: זאת אומרת, הייתה משחטה שהיה צריך לתת לה פיקוח וטרינרי.

חיים כץ: זה שולם לפי פתיחת הדלת?

תניב רופא: לא.

תניב רופא: אני מדברת במפעלים.

חיים כץ: פתחו את הדלת, ראו כמה קילוגרמים יש וכך זה שולם?

תניב רופא: לא בשווקים.

תניב רופא: , אני אגיע לזה.

תניב רופא: הפיקוח המפעלי שהיה על משחטות שהעובדים שם היו של המועצה לענף הלול שילמו למועצה לענף הלול את האגרה הזאת.

חיים כץ: מה היה גובה האגרה שהם שילמו?

תניב רופא: 47.500 שקלים לחודש לווטרינר ו-20,000.

חיים כץ: לא היה משנה גודל המפעל?

תניב רופא: הרגולטור קבע כמה תקנים צריך להיות במפעל.

תניב רופא: נניח וטרינר אחד ו-10 פקחים, והמשחטה שילמה למועצה לענף הלול בגין אותו וטרינר ובגין אותם 10 פקחים.

תניב רופא: זו הייתה אגרה אחת.

חיים כץ: מה גודל מפעל כזה?

חיים כץ: כמה עוף ובשר הוא מייצר ביום?

חיים כץ: לא שקף.

חיים כץ: תעני בלי שקף.

חיים כץ: כמה מייצר מפעל כזה?

תניב רופא: אין לי את המספר.

תניב רופא: יהודה הכלכלן שלנו עוד רגע מוציא.

חיים כץ: אתם לא מכירים את הנתונים בעל פה?

תניב רופא: את הנתון הזה אני לא מכירה בעל פה.

חיים כץ: אבל זה א'-ב' של הפרנסה שלכם.

חיים כץ: כמה אתם לוקחים מאדם שמייצר טון ליום וכמה אתם לוקחים מאדם שמייצר 500 קילוגרם ליום.

אפרת אביאני: אפשר להתייחס?

חיים כץ: כן.

חיים כץ: את עורכת דין.

חיים כץ: את חייבת לדבר כי אחרת לא ישלמו לך.

אפרת אביאני: אני לא חייבת אבל אולי אני אוכל לסייע.

אפרת אביאני: אני היועצת המשפטית של משרד החקלאות.

אפרת אביאני: התאגיד בעצם עושה את העבודה עבור משרדי הממשלה.

אפרת אביאני: מי שקובע כמה פקחים יהיו במשחטה או במפעל, זה לא התאגיד אלא זה הרגולטור.

חיים כץ: מי קובע את המחירים שהם גובים?

אפרת אביאני: הכנסת.

אפרת אביאני: המחירים באישור הכנסת.

חיים כץ: יכול להיות שהשר שלך מתנגד לגובה המחירים של האגרות?

חיים כץ: את לא יודעת?

חיים כץ: לא שאלת אותו?

חיים כץ: את מייצגת את המשרד ואת לא יודעת?

אפרת אביאני: יש כאן הצעת חוק ממשלתית.

חיים כץ: יכול להיות שהשר שלך מתנגד?

אפרת אביאני: אני לא חושבת שהוא מתנגד.

חיים כץ: כנראה הוא לא מבין מה שהוא אומר.

חיים כץ: הוא דיבר אתי אתמול בלילה.

אפרת אביאני: אולי יש לו הסתייגויות מסוימות.

חיים כץ: יכול להיות שהשר שלך מתנגד לגובה האגרות שביקשו כאן?

אפרת אביאני: אני לא יכולה לומר.

אפרת אביאני: זאת הצעת חוק ממשלתית.

חיים כץ: יכול להיות שהשר שלך חושב שהמון עסקים ייסגרו בגלל התמחור הקלוקל של האגרות?

חיים כץ: אני חושב שאת צריכה לשאול אותו.

חיים כץ: נמצא כאן נציג השר?

חיים כץ: אני יודע שהמנכ"ל לא היה יכול לבוא היום.

אפרת אביאני: נציג השירותים הווטרינריים – לכן ביקשתי את רשות הדיבור, כדי לומר לשאלת היקף השחיטה, השאלה שאדוני שאל – הוא יכול לענות על זה ולומר כמה טון מייצרת משחטה שיש בה איקס וטרינרים ואיקס פקחים.

חיים כץ: רק הוא יכול?

חיים כץ: זה סוד מדינה?

אפרת אביאני: לא.

אפרת אביאני: המידע הזה נמצא אצלו.

נעה בן שבת: אני רוצה להזכיר שלפי החוק הקיים היקף הפיקוח אמור להיקבע בהתחשב גם בגודל המפעל אבל גם בסוג הסיכונים שיש במפעל הזה.

נעה בן שבת: זאת אומרת, יש כאן כמה רכיבים.

נעה בן שבת: יש עוד רכיבים אבל בעצם מדובר על תיאוריה של ניהול סיכונים וכך אמור להיקבע היקף הפיקוח.

חיים כץ: אני חותר לזה שנגיע ונדע.

חיים כץ: אני לא יודע כמה מייצר מפעל אבל נגיד טון ויש חצי מפעל שמייצר 500 קילו.

חיים כץ: במקרה הזה, המפעל צריך חצי וטרינר או שהוא צריך וטרינר שלם כל היום?

נעה בן שבת: לכן אחד הדברים עליהם דיברו ברפורמה הוא שצריכה להיות מערכת בקרה עצמית.

נעה בן שבת: יש מפעלים שיש להם מערכת בקרה עצמית.

חיים כץ: אם יש מערכת בקרה עצמית, לא צריך אף אחד.

חיים כץ: אם יש מערכת בקרה עצמית לקטנים, תהיה מערכת בקרה עצמית לגדולים.

חיים כץ: אני בא מעולם התעופה.

חיים כץ: ברגע שאתה מקבל חותמת של אינספקשן, את החותם אינספקשן גם לדברים גדולים וגם לדברים קטנים.

חיים כץ: אז לא צריך אף אחד.

חיים כץ: צריך 15 אנשים במטה, זה יהיה הפיקוח המפעלי והמפעל בתוכו יעסיק בן אדם שהוא ייתן לו תוצרת והוא יפקח עליו והם יקבלו דיווחים והם לא צריכים את כלל העסק תחתיו.

אבי צרפתי: אני יושב ראש איגוד הרופאים הווטרינריים ברשויות המקומיות.

אבי צרפתי: אני אתייחס במיוחד לפיקוח בשווקים.

אבי צרפתי: אני רוצה להתייחס לשאלת חבר הכנסת.

אבי צרפתי: הפיקוח בשווקים לא נולד יש מאין לפני שבעה חודשים.

אבי צרפתי: הרופאים הווטרינריים ברשויות המקומיות מבצעים את הפיקוח הזה במסגרת עבודתם הסדירה ברשויות המקומיות מזה עשרות שנים.

אבי צרפתי: במסגרת הזאת התקצוב או הכסף שהועבר דרך מה שפעם היה בדיקות המשנה, הוא חולק פר קפיטה לרשויות המקומיות והוא לא חולק בגין הצריכה של הבשר.

חיים כץ: מה זה פר קפיטה?

אבי צרפתי: זאת אומרת שהסכום שנאסף, הוא בעצם חולק פר מספר התושבים שיש ברשות.

חיים כץ: מה זה נאסף?

אבי צרפתי: על ידי הנושא של אגרות בדיקות המשנה.

תניב רופא: נגבה.

חיים כץ: זאת אומרת, לקחו את כל אגרות המשנה, זה היה 100,000 שקלים, זה הסכום שנאסף וחילקו את הסכום הזה.

אבי צרפתי: בהתאם למספר התושבים בכל רשות.

אבי צרפתי: היה מנגנון שאנחנו מצאנו אותו יעיל ואפקטיבי.

אבי צרפתי: אגב, הוא נוהל על ידי מרכז השלטון המקומי בצורה של בן אדם אחד שביצע את כל תהליך הגבייה ואת כל תהליך החלוקה של הכספים.

אבי צרפתי: הרופאים הרשותיים עבדו במסגרת של הרשויות המקומיות, במסגרת התפקידים הסטטוטוריים שלהם, כאשר אחד מהם הוא הפיקוח בשווקים.

אבי צרפתי: הם הלכו לאטליזים, למסעדות, להמבורגריות.

אבי צרפתי: אני רוצה לומר לך שהיכן שעוד יש לנו בעיות חמורות זה במטבחים של כל אולמות השמחות, המוסדות הסיעודיים שם נמצאים אנשים מוחלשי מערכת חיסון.

חיים כץ: מתי בדקתם את האוכל בכנסת?

אבי צרפתי: בדיוק דיברנו על כך קודם.

חיים כץ: אתם בודקים גם שומנים או רק כשרות?

אבי צרפתי: רציתי להתייחס בנושא הזה שאלת כבוד חבר הכנסת שהיה כאן קודם.

חיים כץ: אם אתה מסיק כאן זיתים במקום עופות, אתה יודע כמה שמן אתה מייצר?

אבי צרפתי: רציתי לומר משהו לגבי הכשרות.

אבי צרפתי: לא פעם ולא פעמיים הכשרות והווטרינרים הולכים ביחד.

אבי צרפתי: הרי במקור זה הגיע משם לטובת בריאות הציבור ואנחנו משתמשים המון פעמים במשגיחי הכשרות וברבנויות המקומיות לטובת התהליכים של בריאות הציבור בפיקוח הווטרינרי.

חיים כץ: ואתם הסכמתם לעבוד לתאגיד?

אבי צרפתי: אנחנו לא מסכימים ואני אומר את זה כאן היום.

אבי צרפתי: אני רוצה לומר היום כאן שהפיקוח הווטרינרי

חיים כץ: אתה יודע שכל אחד מכם שלא מסכים, הוא צריך לקבל פיצויים.

אבי צרפתי: אני יודע.

אבי צרפתי: אני מבקש מכבוד היושב ראש לעזור לנו בעניין הזה מפני שהפיקוח בשווקים חייב להישאר במסגרת של הרשויות המקומיות.

אבי צרפתי: אני אתן לכם דוגמה.

אבי צרפתי: אני לא יכול שלא לתת את הדוגמה של מה שקורה היום עם משבר הקורונה והרצון של השלטון המרכזי להיכנס עד אלינו ברשויות.

אבי צרפתי: מאידך, כאשר זה עבר לידי ראשי הרשויות במסגרת הזו, אני חושב שיש שינוי מאוד משמעותי בכל ההתנהלות של משבר הקורונה במסגרת הנוכחית.

רם בן ברק: מי לדעתך צריך לשלם את הפיקוח בשווקים?

אבי צרפתי: האם המלך כאן עירום?

אבי צרפתי: בסוף מי משלם את זה?

אבי צרפתי: הצרכן.

אבי צרפתי: הצרכן משלם את זה.

רם בן ברק: אני יודע ש-35 מיליון שקלים הועברו מהתאגיד למועצות האזוריות כדי לעשות פיקוח בשווקים.

רם בן ברק: ראשית, אף אחד לא ראה איזשהו דוח על פעילות ואיך מיישמים את זה אבל נשים את זה רגע בצד.

רם בן ברק: אני שואל את כבוד היושב ראש ואת החברים הנכבדים האם לדעתך זה נכון שהמשחטות והמגדלים ישלמו את הפיקוח בשווקים.

חיים כץ: השאלה היא אחרת.

חיים כץ: אתה הולך למקום לא מקום.

חיים כץ: השאלה הנשאלת היא האם יש מקום לתאגיד.

חיים כץ: מקימים גוף שהוא עושה מה שהוא רוצה.

חיים כץ: הוא יכול לקלוט עכשיו 100 וטרינרים נוספים.

חיים כץ: אין לו כל הגבלה על כלום כי הוא יכול לקלוט 100 ואתה תשלם יותר.

חיים כץ: עזוב כרגע כמה תשלם.

חיים כץ: הגוף הזה, התאגיד הזה, מה הגבולות שלו?

חיים כץ: היום במטה יש 15 אנשים שזה מספר נמוך מאוד ביחס למטה של גוף עם 600 עובדים.

חיים כץ: בדרך כלל מדובר בעשרה אחוזים.

חיים כץ: מחר הוא יעלה את ה-אובר אייג' שלו, יגדיל למטה רחב, ואתה תשלם.

חיים כץ: הם יכולים כל שבוע להעלות את האגרות.

רם בן ברק: אני מסכים אתך אבל חמור מזה, בסוף מי שמשלם את זה, אלה אותם חקלאים ונגד זה אני יוצא.

חיים כץ: רם, אתה שואל מי ישב ברכב שנגריל בהגרלה של מגן דוד אדום כשאין תאריך להגרלה ועוד לא קנינו את הכרטיס.

חיים כץ: היא אמרה שסגרו עם העובדים.

חיים כץ: נכון שהם אולי סגרו עם הארגון היציג שלהם.

חיים כץ: יחד עם זאת אתה לא יכול לקחת היום את הווטרינרים של המועצות ולהודיע להם שמבחינה חוקית הם עוברים לתאגיד ויש לכם בעל בית חדש.

חיים כץ: זאת אומרת שכל אחד מהם יכול לקבל פיצויים.

חיים כץ: המדינה לקחה בחשבון שכל הרופאים הווטרינריים, מחר היא תשלם להם פיצויים כי אין לה ברירה?

חיים כץ: מי ישלם את הפיצויים?

חיים כץ: מה זה 6.2 מיליון שקלים?

חיים כץ: הפיצויים שלו, בלי שאני אדע, מיליון שקלים.

חיים כץ: אנחנו עומדים כאן מול חלטורה, הקימו חלטורה ואתה שואל למה בשפיץ של החלטורה יש בורסה אבל אני שואל למה בכל יש את החלטורה.

רם בן ברק: אני יכול להבין מהיכן נולדה החלטורה.

חיים כץ: כמה וטרינרים יש ברשויות?

אבי צרפתי: 300 וטרינרים.

חיים כץ: מה הוותק הממוצע שלהם?

אבי צרפתי: 15 שנים הוותק הממוצע.

חיים כץ: מה עלות השכר הממוצע שלהם?

אבי צרפתי: ב-15 שנים, השכר יכול לנוע בין 35,000 ל-42,000.

חיים כץ: עלות מעביד?

אבי צרפתי: כן.

חיים כץ: 42,000 תכפיל ותראה כמה מיליונים מיועדים רק לפיצויים.

חיים כץ: באיזה קרנות פנסיה הם נמצאים?

אבי צרפתי: מרביתם צוברת.

אבי צרפתי: חלקם, זקנים כמוני, בתקציבית.

חיים כץ: בתאגיד הם ממשיכים בקרנות שלהם?

אבי צרפתי: הם אמורים.

אבי צרפתי: לא רק זה אלא גם הממשלה אמורה לפצות את הרשות המקומית בגין הפנסיה התקציבית של אתם רופאים שנמצאים.

נעה בן שבת: הוועדה הזאת עשתה את התיקון הזה.

חיים כץ: מי היה בוועדה?

נעה בן שבת: חבר הכנסת אלי אלאלוף היה יושב ראש הוועדה.

נעה בן שבת: הייתה כאן הצעת חוק ממשלתית שהגיעה במסגרת חוק ההסדרים.

נעה בן שבת: הוועדה למדה כמיטב יכולתה את ההסדר שהובא בפניה.

חיים כץ: אבל הוועדה למדה?

חיים כץ: ירדה לבעיות האלה?

חיים כץ: יש פרוטוקולים.

נעה בן שבת: כן.

נעה בן שבת: יש פרוטוקולים.

חיים כץ: את לוקחת 300 אנשים, מניידת אותם.

חיים כץ: מה שהיא אמרה זה ואף אחד מהם לא יצא ניזוק?

נעה בן שבת: זה עלה בהרבה דיונים.

חיים כץ: בשורה התחתונה, בסוף הדיונים נקבע שאף אחד מהם לא יינזק?

חיים כץ: סגרו עם כל אחד שלא רוצה לעבור לתאגיד איזה פיצויים הוא יקבל?

חיים כץ: סגרו להם פנסיות?

נעה בן שבת: אמרו שהם מקבלים את הזכאות שלהם.

חיים כץ: מה זה זכאות?

נעה בן שבת: הוא לא חייב לעבור לתאגיד.

רם בן ברק: את הפיצויים הוא יקבל בכל מקרה.

חיים כץ: אתה מכיר שבעיריות מישהו מקבל 100 אחוזים?

חיים כץ: אתה מכיר במוסד שמי שמפטרים אותו או הוא מתפטר, הוא מקבל 100 אחוזים?

חיים כץ: אין דבר כזה.

חיים כץ: אנחנו רוצים ליצור בקרה, אנחנו רוצים ליצור וטרינריה, אנחנו לא רוצים ששר החקלאות יצלצל אלי ויאמר לי שהם הולכים לסגור מאות עסקים.

חיים כץ: אתמול.

חיים כץ: אני לא מדבר אתו יותר מדי, אבל הוא צלצל.

נעה בן שבת: אם אפשר לומר משהו.

נעה בן שבת: התאגיד הזה הוא יוצא דופן כי הוא תאגיד סטטוטורי, זה דבר שלא מוקם בשנים האחרונות, הוא לא כפוף לרשות החברות הממשלתיות, הוא לא תאגיד שגם בשוק הפרטי, הוא יצור כלאיים.

חיים כץ: שממומן על ידי הלקוחות.

נעה בן שבת: ממומן על ידי הלקוחות.

נעה בן שבת: לא הלקוח בסוף השורה שזה אני, מי שאוכל, אלא הלקוח שלהם הוא היצרן.

נעה בן שבת: אבל צריך להבחין כאן בין שני דברים.

נעה בן שבת: יש את אגרת הפיקוח במפעלים.

רם בן ברק: אז אומרים שאנחנו מוכרים ביוקר ומעלים את יוקר המחיה.

נעה בן שבת: לפני הרפורמה הטענה הייתה שלא כל המפעלים יש להם פיקוח, ושנית, שהפיקוח הוא לא תמיד פיקוח ציבורי.

נעה בן שבת: זאת אומרת, במקומות שמועצת הלול, אולי יש סוג של ציבוריות, אבל לא תמיד היה פיקוח ציבורי.

נעה בן שבת: הטענה שהובאה לוועדה הייתה שזה צריך להיות פיקוח ציבורי.

נעה בן שבת: אגרת הפיקוח בשווקים היא באמת ממומנת לכאורה לטובת הציבור כי הוא הולך לקנות את הבשר הזה שעלול להיות מקולקל או בעייתי אבל היא ממומנת על ידי היבואנים, המשחטות ובתי המטבחיים.

חיים כץ: הם בודקים גם את הנתרן ואת אחוז השומן בבשר הטחון?

נעה בן שבת: אני חושבת שלא.

חיים כץ: במקרה ראיתי בטלוויזיה שיש יותר מדי שומן בבשר הטחון.

נעה בן שבת: ההסבר שהובא לוועדה היה בריאות הציבור.

נעה בן שבת: הרפורמה הזאת הובאה תחת הכותרת של בריאות הציבור.

נעה בן שבת: זה כל מה שאני יכולה לומר.

תניב רופא: אני רוצה בבקשה להתייחס אם אפשר לנושא היעילות והיקף התאגיד.

תניב רופא: אם אפשר להתייחס לשאלות הקשות שהעלית.

תניב רופא: קודם כל, הסעיף הראשון שאנחנו נרצה להביא לחקיקה הוא באמת להנחות ולכוון את התאגיד לפעול ביעילות כלכלית למזעור עלויות כי ברור לנו שמי שמשלם את האגרה - - -

אופיר סופר: מה יגרום לתאגיד שלכם לעבוד ביעילות כלכלית?

אופיר סופר: אתם לא עובדים בשום מסגרת מתמרצת יעילות כלכלית.

תניב רופא: למה?

אופיר סופר: כי כל משחטה צריכה להגיע אליכם.

אופיר סופר: אני נתתי דוגמה.

אופיר סופר: עם כל הביקורת, וביקורת מוצדקת, שיש הרבה פעמים על נושא הכשרות, כאן אין שום תמריץ.

אופיר סופר: אני חייב להגיע אליכם.

אופיר סופר: אני אומר לכם שהמחירים שלכם עלו עשרות מונים.

אופיר סופר: דיברו אתי אנשים ואמרו לי ששילמו לווטרינר 1,000 שקלים ועכשיו הוא לא מתחיל עם 13,000 שקלים.

אופיר סופר: אלה מפעלים קטנים.

אופיר סופר: כל המדינה מדברת על הפחתת רגולציה.

אופיר סופר: סגן שר הבריאות שאני יודע שלקח על עצמו את העיסוק בעניין הזה קידם את הנושא בכנסת הקודמת, את הנושא של הפחתת רגולציה, ואתם מכינים כאן עכשיו סופר טנקר של רגולציה וזה כל התפקיד שלו.

רם בן ברק: לא.

רם בן ברק: הפוך.

אופיר סופר: לא.

אופיר סופר: זה לא הפוך.

אופיר סופר: זה בדיוק זה.

אופיר סופר: זאת הולכת להיות מערכת ארצית מנותקת.

אופיר סופר: ניתנה כאן לפני כן דוגמה של הטיפול בקורונה וזה בדיוק זה.

אבי צרפתי: אני אציין עוד שבעמק יזרעאל יש רופאה וטרינרית שמעבר לעניין של הפיקוח על המזון מן החי, יש לה המון תפקידים נוספים.

אבי צרפתי: כל הנושא של המלחמה בכלבת, כל הנושא של מפגעים מבעלי חיים.

אבי צרפתי: אי אפשר לבטל את המקצוע שלה ולהעביר אותה.

חיים כץ: יש כמה אנשים ב-זום שביקשו להתייחס.

חיים כץ: תנסי להעלות לי את שי חג'ג', יושב ראש המועצות האזוריות.

שי חג'ג': שלום אדוני היושב ראש.

שי חג'ג': שלום לכל חברי הכנסת.

שי חג'ג': שלום לכולם.

שי חג'ג': בזמנו הווטרינריה עבדה דרך המועצות האזוריות וזה עבד מצוין, לא הייתה שום בעיה והעלויות היו מאוד נמוכות.

שי חג'ג': באה מדינת ישראל והחליטה להקים תאגיד.

שי חג'ג': הכול בסדר והכל טוב ויפה אבל כמו כל תאגיד, כנראה שהוא לא כל כך יעיל ופתאום רוצים להעלות את העלויות ורוצים להעלות את האגרות ובסופו של דבר העניין נופל על המשחטות ועל החקלאים.

שי חג'ג': כך גם ידוע לכולנו שמצב החקלאות לא מי יודע מה וזה בלשון המעטה.

שי חג'ג': אנחנו כמרכז מועצות שבעצם כל החקלאים יושבים אצלנו, אנחנו מתנגדים בכל תוקף לעליית גובה האגרות, לשינוי המחירים, ואם לא טוב לתאגיד לעבוד, שיחזיר את זה בבקשה למועצות האזוריות.

שי חג'ג': אנחנו יודעים לעשות את זה לא פחות טוב ממנו.

שי חג'ג': תודה.

חיים כץ: תעלו לי בבקשה את מוטי שמקה, יושב ראש העמותה של מפעלי הבשר הבינוניים והקטנים.

מוטי שמקה: בוקר טוב.

מוטי שמקה: אני גם בעל מפעל בשר בצפון וגם יושב ראש העמותה של המפעלים הקטנים והבינוניים.

מוטי שמקה: חיים, אתה הבנת את הדברים בלי שאנחנו נדבר יותר מדי.

מוטי שמקה: אמרת אותם נכון.

מוטי שמקה: אני רוצה לספר את הסיפור האישי שלי וזה יאמת את הדברים שאתה העלית.

מוטי שמקה: אני מפעל בשר, מפעל קטן מאוד.

חיים כץ: כמה אתה מייצר ביום?

מוטי שמקה: אני מייצר בין 500 קילו לטון בחודש.

חיים כץ: בחודש.

מוטי שמקה: בחודש.

מוטי שמקה: זה מפעל קטן שהוא בחזית.

חיים כץ: זה 30 קילו ליום.

חיים כץ: אני שילמתי לווטרינר שפיקח על המפעל והוא היה מהרשות 500 שקלים לחודש.

חיים כץ: אני הייתי בראש המאבק נגד הקמת התאגיד הזה ואכן כל מה שאמרתי, עכשיו קורה.

חיים כץ: הגשנו גם עתירה לבג"ץ ותשובת בג"ץ הייתה שהוא לא יכול להתערב בחוקי הכנסת ואמר שבשלושת החודשים הראשונים התאגיד יגבה רק 50 אחוזים מהאגרות וגם יממן שישה מיליון שקלים לטובת מפעלי הבשר כי בחוק הייתה דרישה שמפעלי בשר אמורים לעשות בתקן HACCP ב-איזו.

חיים כץ: אני מאמין שהתאגיד לא מימן אגורה אחת שחוקה ממה שנקבע בבג"ץ.

חיים כץ: אני מימנתי את ה-HACCP ב-איזו בכוחות עצמי וזה עלה לי קרוב ל-400,000 שקלים השקעה במפעל.

חיים כץ: התאגיד התחיל לעבוד ואני יכול להגיד לכם שהרופאים שבתאגיד מבחינת מקצועיות בהתייחס לחוק, הם לא פעלו מבחינה מקצועית ואני אסביר.

חיים כץ: הם ביקשו ממני דברים שלא כתובים בחוק כמו להחליף ברזים במפעל בעלות של 50,000 שקלים.

חיים כץ: אחרי שבדקתי, זה לא היה אמור להיות.

חיים כץ: זה לא כתוב בחוק.

חיים כץ: ביקשו ממני מחסום סניטרי למפעל שלי שהעלות שלו היא קרוב ל-80,000 שקלים וגם זה לא אמור להיות בחוק.

חיים כץ: קבעו לי 30 אחוזים משרה מתוך השכר ואני מכיר מפעלי בשר שהם פי 10 גדולים ממני והם משלמים רק 10 אחוזים משרה.

חיים כץ: זאת אומרת שמ-1,000 שקלים בחודש, אני אמור לשלם בערך 13,000 שקלים בחודש לפיקוח וטרינרי.

חיים כץ: תענה לשאלות שלי.

חיים כץ: לא נאום.

חיים כץ: כמה אתה מייצר ביום?

חיים כץ: 30 קילו בערך?

מוטי שמקה: משהו כזה.

מוטי שמקה: כן.

חיים כץ: כמה שילמת לחודש?

מוטי שמקה: 500 שקלים.

חיים כץ: זאת אומרת שהוא שילם, חלקי 500 ל-30, בערך 17 שקלים ליום.

חיים כץ: כמה הם רוצים שתשלם עכשיו?

מוטי שמקה: קרוב ל-13,000 שקלים.

מוטי שמקה: 30 אחוזים משרה.

חיים כץ: 13,000 לחלק ל-30, זה 400 שקלים ליום.

חיים כץ: הבנו.

חיים כץ: תודה רבה.

מוטי שמקה: אני רוצה להגיד עוד משהו לגבי התאגיד עצמו.

מוטי שמקה: בחוק כתוב שאני אמור להיות תחת פיקוח משרד הבריאות והעבירו אותי להיות גם תחת הפיקוח של משרד החקלאות שזה נוגד את החוק.

חיים כץ: אני רוצה שתסבירי לי, ואתה תסביר לי, כאזרח, בן אדם שמייצר בשר, 30 קילו ליום, איך הוא ישלם 400 שקלים?

חיים כץ: לפי מה שאתם רוצים הוא משלם לקילו לתאגיד על הבדיקה.

חיים כץ: 13 שקלים לקילו.

חיים כץ: הוא יסגור את העסק כי לא קונים ממנו.

חיים כץ: ילכו ויאמרו שהאיכות נמוכה וילכו לקנות מהגדולים.

חיים כץ: מי שקבע את הסכומים, עשה עבודה לא טובה.

חיים כץ: אתה יכול להגיד מה שאתה רוצה, אבל אימא שלי עליה השלום אמרה שיש שני סוגי אנשים, יש מצליחים ויש מסבירים.

חיים כץ: אתה יכול להסביר לי מה שאתה רוצה אבל אני לא רואה אף אחד בתאגיד שיושב שם והוא עצמו מחליף את היצרן ובמקום לשלם 13 שקלים ליום, הוא משלם 400 שקלים ליום.

חיים כץ: אף אחד בתאגיד, אם זה היה נוגע אליו, לא היה משלם את זה.

חיים כץ: זה לא עושה שכל.

חיים כץ: אני לא יודע מי אישר את זה, אני לא יודע מי חשב על זה, אולי הוא לא ירד לפרטים, אולי הוא לא חשב נכון.

חיים כץ: זה שכתב את האגרות ולקח מפעל כזה של 30 קילו ליום, מפעל קטן והוא אומר שהוא מפעל קטן שמייצר 30 קילו, זה בטח משהו קטן במושב, שילם 13 שקלים ליום ועכשיו הוא צריך לשלם 400 שקלים ליום.

חיים כץ: על 30 קילו הוא שילם שלושה שקלים לקילו ועכשיו אתם רוצים 13 שקלים לקילו.

רם בן ברק: זה 500 שקלים לחודש.

חיים כץ: חילקנו את זה לימים.

חיים כץ: ירדנו לפרוטות.

חיים כץ: אנחנו אנשים קטנים.

חיים כץ: אנחנו מהליכוד, אנשים קטנים מתעסקים בקטן.

ינון יוני: מן הסתם יש פה גם את הזווית של בריאות הציבור ואנחנו נוגעים רק בנושא של הכסף.

חיים כץ: אנחנו מתחילים בכסף.

ינון יוני: אני יודע.

חיים כץ: אנחנו מתחילים בכסף כי אנחנו רוצים לדעת אם אנחנו יודעים לקנות את הבריאות.

ינון יוני: אני אענה גם על הנושא של הכסף אבל גם מהזווית של בריאות הציבור.

חיים כץ: עזוב בריאות הציבור.

חיים כץ: שמעת את הדיון.

חיים כץ: ישבת כאן בתחילת הדיון?

חיים כץ: שמעת שמשרד הבריאות לא כתב תקנות?

חיים כץ: אל תדבר אתי על בריאות הציבור.

חיים כץ: משרד הבריאות לא רוצה בריאות לציבור.

חיים כץ: הוא לא כותב תקנות.

חיים כץ: דבר אתי על כסף.

ינון יוני: מבחינת האגרות.

ינון יוני: זה הכסף.

חיים כץ: אגרות במקרה שלו.

ינון יוני: אני אגיע גם למקרה שלו.

חיים כץ: לא.

חיים כץ: תתחיל במקרה שלו.

חיים כץ: אל תגיע.

חיים כץ: תתחיל במקרה שלו.

חיים כץ: בוא ניגע בבעיה.

ינון יוני: אני אגיע.

חיים כץ: לא תגיע.

חיים כץ: אתה לא תדבר על כלום אלא תתחיל לדבר על המקרה שלו.

ינון יוני: אני לא מדבר על מקרה הספציפי שלו.

חיים כץ: לא הספציפי.

חיים כץ: איך אני מעלה פי ארבע את מחיר האגרה לקילו בשר ליום.

ינון יוני: המחיר שמשלם מפעל הוא בהתאם לאחוזי הפיקוח שנקבעים לו.

ינון יוני: מכאן נגזר המחיר.

ינון יוני: איך נקבעים אחוזי הפיקוח?

ינון יוני: אחוזי הפיקוח נקבעים על ידי מתודולוגיה.

ינון יוני: יש פרמטרים בגינם נקבע כמה אחוזי פיקוח יהיו למפעל.

ינון יוני: לא נקבע המחיר.

ינון יוני: ראשית נקבע כמה אחוזי פיקוח צריכים להיות לו.

חיים כץ: אתה מבין שהוא סוגר את המפעל?

חיים כץ: אתה מבין שאתה סוגר לו את המפעל?

חיים כץ: זאת השאלה הראשונה.

חיים כץ: אתה מבין שאתה סוגר לו את המפעל?

חיים כץ: אם אתה מבין, זה בסדר.

חיים כץ: אחר כך אתה יכול להסביר לי מה שאתה רוצה.

חיים כץ: אתה בא אלי אחרי ניחום אבלים ואני רוצה שתסביר לי איך אנחנו מגיעים למצב שאנחנו לא קוברים אותו.

ינון יוני: בחודש מארס התחיל כל הנושא של ההסדרה.

אופיר סופר: אגב, במקרה הזה המפעל כבר סגור.

חיים כץ: אתה מכיר?

אופיר סופר: זה מפעל באזור התעשייה דלתון.

אופיר סופר: משבר קורונה, המפעל הזה סגור.

אופיר סופר: תהיה רגוע.

ינון יוני: אני חושב שה-תהיה רגוע, זה לא כל כך מתאים אבל בסדר.

אופיר סופר: זה כדי לתת לך את התחושה.

אופיר סופר: תדע על מה אנחנו מדברים.

חיים כץ: ה-תהיה רגוע זה כי אתם בתאגיד הולכים לסגור כל מפעל שמייצר 100 קילו ליום.

חיים כץ: סוגרים אותו.

ינון יוני: אם אפשר בכל זאת להסביר.

ינון יוני: מחודש מארס קבענו את אחוזי הפיקוח למפעלים ומשם נגזרה גם העלות.

ינון יוני: מאז מאות פניות אלינו.

ינון יוני: כל פנייה שבאה אלינו, אנחנו מתייחסים אליה כדי לבדוק את המתודולוגיה, לבדוק את הנתונים ואני רוצה לומר שלפחות 40 מפעלים מתוך ה-300 שקיימים אצלנו, הורדנו אותם לחמישה אחוזי פיקוח.

חיים כץ: למה לא לאפס?

ינון יוני: אי אפשר להוריד לאפס כי אז אין פיקוח.

חיים כץ: בחמישה אחוזים אין פיקוח

ינון יוני: יש פיקוח גם בחמישה אחוזים ואנחנו עושים את זה.

חיים כץ: בחמישה אחוזים אין פיקוח.

ינון יוני: אם אין בחמישה אחוזים, צריך לעשות את זה ב-20 אחוזים?

ינון יוני: לא.

חיים כץ: בחמישה אחוזים אין פיקוח.

ינון יוני: יש.

חיים כץ: לפעמים עדיף כלום.

ינון יוני: לא.

חיים כץ: שנינו חלוקים.

ינון יוני: נכון.

חיים כץ: אבל מה לעשות שבמקרה הזה שאנחנו חלוקים, אני זה שקובע.

חיים כץ: אני פרפקציוניסט.

חיים כץ: אני חבר הכנסת היחידי שחוקק חוק שביום שהוא חוקק אותו, נקבע שהוא ייכנס לתוקף 20 שנים אחרי שהחוק חוקק.

חיים כץ: זה היה בנושא פנסיית חובה כשלקחו לאנשים שאמרתי שבעוד 20 שנים מי שיקבל את פנסיית חובה שתהיה בגובה של 2,000 שקלים, לא יקבל הבטחת הכנסה וייקחו לו את התנאים הסוציאליים שהוא היה מקבל בעיריות בגין הפנסיה הזאת.

חיים כץ: חוק לעוד 20 שנים קדימה.

חיים כץ: אני לא חושב שיש כאן עוד חבר כנסת שחוקק חוק כזה.

חיים כץ: עכשיו הוא נכנס לתוקף כי ב-1995 עשו פנסיית חובה.

חיים כץ: עכשיו אנשים שיוצאים מקבלים אותו.

חיים כץ: לפני 20 שנים.

חיים כץ: אני פרפקציוניסט.

חיים כץ: לא רואה בביקורת של חמישה אחוזים ביקורת.

חיים כץ: לא רואה.

חיים כץ: אתה יודע למה אין ביקורת?

חיים כץ: כי סגרת לו את המפעל.

חיים כץ: ברגע שסגרת לו את המפעל, אין ביקורת וירדת לאפס.

חיים כץ: עכשיו נשאלת השאלה כמה מפעלים אתה הולך לסגור בגלל האגרות שלך.

חיים כץ: כלכלית.

ינון יוני: אני אומר שמחודש מארס זה כבר מופעל.

ינון יוני: לי לא ידוע על מפעלים שנסגרו.

ינון יוני: נהפוך הוא.

ינון יוני: היו מספר מפעלים שפנו אלינו בגלל הקורונה ומפעלים שפנו אלינו בגלל אחוזי הפיקוח שהם היו גבוהים.

ינון יוני: לא זכור לי מפעל אחד שנסגר.

חיים כץ: כמה מפעלים נסגרו בגלל הקורונה?

ינון יוני: לא נסגרו מפעלים בגלל הקורונה.

חיים כץ: כמה מפעלים הפסיקו לייצר בגלל הקורונה?

ינון יוני: הם ביקשו לעשות הפסקה של הייצור לתקופה מסוימת ושלא ייגבה מהם.

ינון יוני: אנחנו נעתרנו לבקשה הזאת שלהם.

ינון יוני: הם ביקשו.

חיים כץ: היית נדיב לפרק זמן.

חיים כץ: מה היה קורה אם לא היית נעתר לבקשה שלהם?

ינון יוני: הם היו נסגרים.

חיים כץ: הם היו נסגרים.

ינון יוני: כן, אבל נעתרנו לבקשה.

חיים כץ: מחר הם ייסגרו.

ינון יוני: לא ניתן לבצע את הפיקוח בדרך בה לא קובעים את אחוזי הפיקוח ויש נגזרת עלות.

ינון יוני: אין מה לעשות.

חיים כץ: אין מה לעשות?

ינון יוני: כן.

ינון יוני: במקרה הזה אין מה לעשות.

חיים כץ: אני אסביר לך מה יש לעשות.

חיים כץ: באה מדינת ישראל ורוצה פיקוח - שתעשה אתכם יחידת סמך ותתקצב אתכם.

ינון יוני: אני רוצה להסביר משהו לגבי האגרות.

חיים כץ: אתה מכיר את זה?

חיים כץ: תהיו יחידת סמך של משרד הבריאות מתוקצבת על ידי מדינת ישראל כמו המוסד כי אתם לא פחות חשובים.

חיים כץ: הם שומרים על הבריאות של מדינת ישראל ועל יכולת הקיום שלה ואתם שומרים על הבריאות.

חיים כץ: כל אחד בדרך שלו.

ינון יוני: אני קונה את זה אבל אנחנו עוד לא שם.

חיים כץ: למה?

חיים כץ: כי נוח לכם לקחת מאחרים שלא יודעים לשלם?

ינון יוני: לא.

ינון יוני: לגבי האגרות ובצורה נכונה, האגרות האלה, אני רוצה שזה יובן, לפני ביטול בדיקות המשנה.

חיים כץ: עזוב.

חיים כץ: כמה שילם מפעל גדול?

חיים כץ: אם אתה רוצה לקדם את זה, שיהיה לך פעם משהו, תענה רק על השאלות שלי כי כל מה שאתה אומר, אתה עכשיו עומד ברמזור אור אדום, נותן גז וזה לא עוזר כי אני לא מקשיב.

חיים כץ: מפעל גדול שמייצר טונה ליום, יש מפעלים כאלה?

רם בן ברק: בטח.

רם בן ברק: יש עם הרבה יותר.

חיים כץ: כמה הוא שילם וכמה הוא משלם עכשיו?

חיים כץ: מפעל שמייצר טון ליום.

חיים כץ: אתם לא יודעים לענות לי?

ינון יוני: ייתנו לך את הנתון אבל אני יכול לומר לך - - -

חיים כץ: אתה לא יכול לומר כלום.

ינון יוני: אני כן יכול.

חיים כץ: סליחה, אדוני.

ינון יוני: אני יכול להסביר.

חיים כץ: אני רוצה תשובה לשאלה הזאת.

חיים כץ: תבין מה שקורה אתכם.

חיים כץ: מאחר והכסף בא לכם בקלות, אתם לא יודעים את הנתונים.

ינון יוני: יודעים את הנתונים.

חיים כץ: אז תגיד.

ינון יוני: אני אומר.

חיים כץ: תגיד את הנתון.

ינון יוני: אני אומר לך מה הנתון.

חיים כץ: לא.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: הישיבה נעולה.