ועדת הכלכלה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 99, 2020-10-27 09:00

בועז טופורובסקי: בוקר טוב.

בועז טופורובסקי: ברוכים הבאים לישיבת ועדת הכלכלה.

בועז טופורובסקי: היום ה-27 באוקטובר 2020, ט' בחשוון התשפ"א.

בועז טופורובסקי: היום אנחנו מקיימים דיון מהיר בעקבות בקשת חברי הכנסת מנסור עבאס, מיכל קוטלר וונש ובועז טופורובסקי, דוח מחלקת המחקר והמידע של הכנסת מצביע על עיכוב ביישום המלצות הרשות לבטיחות בדרכים לכיסאות ומושבי בטיחות.

בועז טופורובסקי: לפני שאני נותן למציעים לפרט את ההצעה והבקשה שלהם אני רוצה לומר שעד היום, מתחילת השנה, נהרגו 11 ילדים מתחת לגיל 14, האחרון נהרג אתמול בתאונה שכנראה היא פגע וברח באשקלון.

בועז טופורובסקי: בהשוואה לשנה קודמת אנחנו מדברים על בערך אותו מספר ילדים אלא שהשנה אנחנו נמצאים בקורונה וסגר כך שכביכול יש הרבה פחות תנועה של ילדים בכבישים, כך שיש עלייה.

בועז טופורובסקי: בשנת 2019 נהרגו 13 פעוטות מתחת לגיל ארבע לעומת עשרה בשנת 2018.

בועז טופורובסקי: זאת אומרת, אנחנו חיים בעולם שבו ילדים שלא צריכים למות אלא צריכים לחיות, להתפתח, לגדול ולבנות את עצמם, הם נהרגים והורסים משפחות שלמות שלעולם לא מתאוששות מכך.

בועז טופורובסקי: חבר הכנסת מנסור עבאס, בבקשה.

מנסור עבאס: תודה אדוני היושב ראש.

מנסור עבאס: הנושא הזה קשור לערך העליון בחיים שלנו שהוא החיים ומוות.

מנסור עבאס: לצערנו גם בתחום הזה אנחנו נדהמים איך המלצות ומה שצריך לעשות בתחום הזה לא נעשה ובסופו של דבר אנחנו משלמים בחיי אדם.

מנסור עבאס: את התופעה הזאת אנחנו רואים בתחום הזה של איכות ובתחום התחבורה.

מנסור עבאס: אנחנו רואים את זה גם בתחום העבודות והבניין, שם יש מספרים עולים מדי שנה של פגיעות בעבודה ואנשים שנהרגים.

מנסור עבאס: כמובן זה גם מתחבר לנושא של פשיעה ובמיוחד אלימות שגואה אצלנו בחברה הערבית.

מנסור עבאס: נושאים שקשורים לחיים ומוות צריכים להיות בראש סדר העדיפויות, במיוחד כאשר יש המלצות.

מנסור עבאס: כאשר כולם מתחילים לדבר, כולם יודעים מה צריך לעשות אבל בסופו של דבר לא עושים.

מנסור עבאס: לצערי אדוני היושב ראש אצלנו בחברה הערבית יש זלזול ואנחנו צריכים שתהיה לנו ביקורת עצמית איך הורים מזלזלים בחיי ילדיהם כאשר הם מעלים אותם למכונית.

מנסור עבאס: אני רואה תמונות איומות.

מנסור עבאס: אנשים נוסעים והילדים מוציאים לא רק את ידיהם מחלון המכונית אלא אפילו את פלג הגוף העליון.

מנסור עבאס: בנושא הזה כולנו צריכים להתעשת.

מנסור עבאס: כמובן שיש אחריות למדינה ולרשויות השונות אבל גם האחריות היא של ההורים, של החברה עצמה, במיוחד אצלנו בחברה הערבית כאשר מדי פעם אנחנו שומעים על ילדים שנהרגים בתאונות איומות.

מנסור עבאס: לכן הדיון הזה מאוד חשוב ואני מברך אותך על קיומו.

מנסור עבאס: אנחנו חייבים לקחת את הנושא הזה ולבנות מנגנון מעקב, איך אנחנו מתקדמים עד שנגיע לתוצאה לה אנחנו מייחלים.

מנסור עבאס: ברשותך אדוני היושב ראש, אני בשעה 9:30

מנסור עבאס: מנהל ישיבה של הוועדה המיוחדת לפשיעה ואלימות.

מנסור עבאס: הישיבה הייתה אמורה להתחיל בשעה 9:00 אבל דחיתי אותה לשעה 9:30 כדי שאוכל להיות אתכם בחצי השעה הראשונה.

בועז טופורובסקי: ננסה להספיק כמה שיותר כדי שתוכל להיות נוכח בישיבה.

בועז טופורובסקי: אנחנו נשמע את כולם, גם את הדוח של מרכז המחקר, גם את הרלב"ד, גם את משרד התחבורה, גם את המשטרה ובסופו של דבר אין ספק שהאחריות של ההורים היא אחריות ואנחנו מדברים על מושבי בטיחות והושבת ילדים.

בועז טופורובסקי: זאת אחריות קריטית אבל תכף ניווכח שיש כאן עניינים בירוקרטיים אתם אנחנו לא יכולים להשלים.

בועז טופורובסקי: בירוקרטיה מסכנת חיי ילדים, זה משהו שאנחנו כאן חייבים לשבור ולטפל בזה כמה שיותר מהר.

בועז טופורובסקי: חברת הכנסת וונש.

מיכל וונש: תודה אדוני היושב ראש.

מיכל וונש: אני אדבר ממש בקצרה.

מיכל וונש: הפעילות הראשונה שלי שעשיתי כחברת כנסת, ביקשתי את הדוח הזה ממרכז המחקר והמידע כיוון שזה זעק לשמים.

מיכל וונש: בדיוק כפי שאמרת עכשיו, הפער הזה בין מה שאנחנו יודעים שצריך לעשות, וזה כל כך פשוט לכאורה, לבין הביצוע של זה בפועל אל מול מה שקורה במדינות אחרות.

מיכל וונש: השנה היא 2020 ואנחנו יודעים איך לתקן את זה.

מיכל וונש: אני מסכימה עם מנסור שבסופו של דבר התרגום של זה הוא בלקיחת האחריות האישית אבל קודם כל צריך לייצר מדיניות ברורה, שקופה לציבור, להנגיש אותה ושניתן יהיה גם לאכוף אותה.

מיכל וונש: זאת האחריות שלנו ובכך אני קוראת לנו כמובן לשמוע מכל הגורמים אבל להבין את הדבר הזה שלקח ארבע שנים.

מיכל וונש: אנחנו מדברים על המלצות כאשר הרלב"ד הגישה את המסקנות שלה לוועדה היה בשנת 2016 ואנחנו בשנת 2020.

מיכל וונש: תיקונים כל כך מינוריים, קוסמטיים, זה זועק לשמים.

מיכל וונש: מדובר בחיי אדם ועוד יותר מכך, מדובר בחיי ילדים, כל הילדים, מכל המגזרים.

מיכל וונש: זה מיקרוקוסמוס של הדבר הזה שחייב לזעוק לנו ולדרוש מאתנו את האחריות האישית שאנחנו מבקשים מכל השאר.

מיכל וונש: אנחנו כמובן נשמע מה הם העיכובים, בתקווה שנוכל גם לזרז את התהליך כדי שלפחות זה יתקדם כפי שהיינו מצפים.

בועז טופורובסקי: ברור לכולם שאם שרת התחבורה והבטיחות בדרכים הייתה אומרת שעכשיו היא רוצה את התקנות, אז עכשיו היו התקנות.

בועז טופורובסקי: אני מקווה שאולי מהדיון נוכל לגרום לכך לקרות.

בועז טופורובסקי: ברור לי שבנושא האכיפה יש בעיה אם אנחנו מדברים על משקל שיותר קשה לאכוף לעומת גובה שיותר קל לאמוד.

בועז טופורובסקי: אנחנו נגיע לה.

בועז טופורובסקי: נבקש ממי שהכינה את הדוח של מרכז המחקר והמידע להציג אותו.

בועז טופורובסקי: דוקטור יסכה מוניקדם גבעון.

יסכה מוניקדם-גבעון: אני מהמרכז למחקר ומידע של הכנסת.

יסכה מוניקדם-גבעון: המסמך שאני אציג היום הוא רק נקודות מרכזיות שלו.

יסכה מוניקדם-גבעון: המסמך הוא הרבה יותר מעמיק וכמובן ןאפשר לראות אותו במסמכים של הוועדה וגם באתר של מרכז המחקר והמידע.

יסכה מוניקדם-גבעון: הוא נכתב לבקשת חברת הכנסת מיכל קוטלר וונש והוא באמת עוסק בהיבטים השונים של אמצעי בטיחות של ילדים.

יסכה מוניקדם-גבעון: אנחנו סוקרים במסמך גם את הנהלים שיש בישראל, גם את ההמלצות שהיו לשינויים במהלך השנים, את הצורה הנכונה יותר לשימוש בכיסאות ובמושבים, ממצאי מחקר וגם אנחנו מציגים מחקרים בין-לאומיים שעוסקים בנושא.

יסכה מוניקדם-גבעון: לפני שאני אפתח אני רוצה לומר תודה לעורך דין נעמה דניאל שסייעה לנו בהיבטים המשפטיים כי זה נושא מורכב.

יסכה מוניקדם-גבעון: אני אדבר קצת על הנושא של האכיפה ואחר כך אני אציג את השינויים ההיסטוריים וקצת נדבר על מה שקורה בעולם.

יסכה מוניקדם-גבעון: מה אומרות התקנות.

יסכה מוניקדם-גבעון: יש ארבעה מרכיבים מרכזיים לתקנות כאשר המרכיב הראשון הוא שילד עד גיל שנה חייב לנסוע במושב בטיחות כנגד כיוון הנסיעה.

יסכה מוניקדם-גבעון: הסיבה שמבוקש לנסוע נגד הכיוון היא כיוון שצוואר הילד לא יכול לתת תמיכה מספיק טובה לראש בזמן של פגיעה, ואחר כך, עת נדבר על מה השינויים המבוקשים, אני ארחיב בנושא.

יסכה מוניקדם-גבעון: המרכיב השני הוא שילד מגיל שנה עד גיל שלוש חייב לנסוע במושב בטיחות ומגיל שלוש עד גיל שמונה חייב לנסוע או במושב בטיחות או במושב מגביה כאשר יש חלוקה בפנים אבל מבחינת החוק, מבחינת הכללים, מדובר עד גיל שמונה.

יסכה מוניקדם-גבעון: בנושא של כרית אוויר במושב בו הילד נוסע, אני לא כל כך ארחיב את הדיבור על כך.

יסכה מוניקדם-גבעון: חשוב לי להדגיש שהכללים מחייבים להושיב את הילד בכיסא שמתאים לגובה ולמשקל שלו אבל הגובה והמשקל הם לא קריטריונים במעבר בין אמצעי בטיחות אחד למשנהו.

יסכה מוניקדם-גבעון: חשוב להדגיש את זה כיוון שההחלטה היום היא קריטריון לפי גיל ולא לפי משקל וגובה, אבל הכיסא חייב להתאים למשקל וגובה.

יסכה מוניקדם-גבעון: חשוב להבין את זה.

יסכה מוניקדם-גבעון: לגבי נושא של אכיפה.

יסכה מוניקדם-גבעון: אם אנחנו על הנתונים האלה, הם מדברים על שנת 2016 עד 2019 וחצי שנת 2020.

יסכה מוניקדם-גבעון: הנתונים של 2020 לא מלאים.

יסכה מוניקדם-גבעון: אני מדברת כרגע בעיקר על ארבע השנים הקודמות.

בועז טופורובסקי: זה עדיין חצי שנה?

יסכה מוניקדם גבעון: זה חצי שנה.

בועז טופורובסקי: עדיין יש ירידה די משמעותית לעומת 2019.

יסכה מוניקדם גבעון: נכון.

בועז טופורובסקי: תכף המשטרה תתייחס לזה.

יסכה מוניקדם גבעון: יכול להיות שחלק זה בגלל הסגר.

יסכה מוניקדם גבעון: יש פחות ילדים ברחובות.

קריאה: או פחות שוטרים.

יסכה מוניקדם גבעון: אנחנו מסתכלים על הנתונים מלפני הקורונה ועל שנים מלאות.

יסכה מוניקדם גבעון: אין כאן את חודשי הקיץ שגם הם חודשים משמעותיים מבחינת השימוש ברכבים.

יסכה מוניקדם גבעון: בשנים מלאות אפשר לראות שעבור כל סעיף שהזכרתי קודם יש סעיף אכיפה שעליו אפשר לקבל דוח או קנס כאשר גובה הקנס משתנה לפי סוג סעיף האכיפה.

יסכה מוניקדם גבעון: אם מסתכלים על הסך הכול הכולל, אפשר לראות שמשנת 2016 עד שנת 2019 יש עלייה של 82.5 אחוזים במספר הדוחות, שזו עלייה משמעותית.

יסכה מוניקדם גבעון: עם זאת, אם אנחנו מסתכלים לעומק, אפשר לראות שני דברים: האחד, חלוקה שונה בשיעור הדוחות שניתנים לפי הגילים השונים.

יסכה מוניקדם גבעון: עד גיל שנה – זה הנושא של כריות אוויר – זה פחות מאחוז, שניהם ביחד זה פחות מאחוז, כאשר בעצם 30 אחוזים ו-70 אחוזים ניתנים מגיל שנה עד שלוש ו-70 אחוזים מגיל שלוש עד שמונה.

יסכה מוניקדם גבעון: זאת בעצם הקבוצה העיקרית, שם אנחנו רואים שניתנים הכי הרבה דוחות.

יסכה מוניקדם גבעון: כנראה שזאת קבוצת הגיל שעדיין הציבור מתקשה להיענות לדרישות.

יסכה מוניקדם גבעון: אני חייבת לציין שהדוחות האלה שניתנים הם בסך הכול 1.65 אחוזים מכלל הדוחות שניתנים בדוחות התעבורה.

יסכה מוניקדם גבעון: זאת אומרת, אנחנו מדברים על שיעור מאוד מאוד נמוך בכלל האכיפה בנושא הזה.

יסכה מוניקדם גבעון: השאלה אם זה מעט או יותר, זו כבר שאלה פוליטית אבל צריך להבין שאנחנו מדברים כאן על שיעור מאוד מאוד נמוך של אכיפה מכלל הדוחות.

בועז טופורובסקי: אפשר להניח שככל שהילד יותר קטן, הורים הרבה יותר זהירים ופחות מרשים לעצמם לחפף, סליחה על הביטוי.

יסכה מוניקדם גבעון: נכון.

יסכה מוניקדם גבעון: אני חושבת שהם גם מבינים יותר את החשיבות כשמדובר בגילים נמוכים יותר.

מיכל וונש: הרבה מאוד הסברה.

יסכה מוניקדם גבעון: כן.

יסכה מוניקדם גבעון: בוודאי אלה סוגיות של הסברה.

יסכה מוניקדם גבעון: אם אנחנו מסתכלים על מה קרה לאורך השנים.

יסכה מוניקדם גבעון: תקנה 83 עליה אנחנו מדברים התחילה ב-1984 עם דרישה יחסית פשוטה, שילד עד גיל 14 שיושב במושב הקדמי מחויב בהתקן ריסון.

יסכה מוניקדם גבעון: אז לא הוגדר מה זה התקן ריסון, אבל הוגדר שהוא מחויב באיזשהו אמצעי בטיחות.

יסכה מוניקדם גבעון: זה מה שנקרא רגל בדלת.

יסכה מוניקדם גבעון: להתחיל בכלל לדבר על הנושא של אמצעי בטיחות בנסיעה ברכב.

יסכה מוניקדם גבעון: בשנת 1990 ילדים עד גיל ארבע במושב האחורי, גם הם מחויבים בהתקן ריסון.

יסכה מוניקדם גבעון: רק בשנת 2004 התקנות מותקנות כמו שאנחנו מכירים אותן היום עם החלוקה עד גיל שנה, שנה עד שלוש ושלוש עד שמונה.

יסכה מוניקדם גבעון: בשנת 2014 נוספה חובת החגירה והתקבלו המלצות להחמיר בתקנות שלא התקבלו.

יסכה מוניקדם גבעון: בשנים האלה נעשתה עבודה מאוד מסיבית גם של הרשות לבטיחות בדרכים וגם של ארגונים נוספים כמו בטרם, אור ירוק וכדומה בתחום ההסברה.

יסכה מוניקדם גבעון: זאת אומרת, האמירה הייתה שאנחנו לא נחמיר בתקנות לפני שהציבור יכול לעמוד בהן.

יסכה מוניקדם גבעון: נעשתה הרבה מאוד עבודה בתחום הזה כאשר רק בשנת 2018 ההמלצות מתקבלות על ידי הוועדה הבין-משרדית והן מוגשות להמשך תהליך.

יסכה מוניקדם גבעון: באוגוסט 2020 קיבלנו תשובה ממשרד התחבורה שההמלצות נמצאות בשלב ההערות של המשרד לטיוטה.

יסכה מוניקדם גבעון: זה המצב כרגע, למעלה מארבע וחצי שנים מהשלב בו הרלב"ד מגישה את ההמלצות שלה, כפי שציינת קודם.

יסכה מוניקדם גבעון: לגבי ההמלצות.

יסכה מוניקדם גבעון: הלוח הזה מציג ארבעה גופים שונים.

יסכה מוניקדם גבעון: השלב הראשון הוא הנהלים שיש לנו אותם היום.

יסכה מוניקדם גבעון: השלב השני הוא ההמלצות של רלב"ד יחד עם ארגון בטרם, ארגון הבריאות העולמי וה-NHTSA שזה הרלב"ד הפדרלי שהוא נותן טווחים מכיוון שהוא ממליץ למדינות בארצות הברית מה הם טווחי הגיל המתאימים וכל מדינה גוזרת לעצמה את ההנחיות כפי שהיא מוצאת לנכון.

יסכה מוניקדם גבעון: הצבעים משקפים את הסוגים השונים של המעברים בין אמצעי הבטיחות.

יסכה מוניקדם גבעון: אם אני מסתכלת על הירוק, על ישיבה נגד כיוון הנסיעה, היום אנחנו מדברים על עד גיל שנה כאשר ההמלצה היא לשבת לפחות עד גיל שנתיים, מתוך הבנה שאם אנחנו מדברים על כך שצוואר התינוק לא יכול פיזיולוגית לתת תמיכה לראש במהלך תאונה, אנחנו מבינים שהיום עד גיל שנתיים ואפילו עד גיל שלוש כדאי להושיב נגד הכיוון.

יסכה מוניקדם גבעון: במאמר מוסגר אני אומר שארגון בטרם בדקו האם יש כיסאות בהם תינוקות יכולים לשבת בניגוד לכיוון ואכן גם בארץ יש היום כיסאות שיכולים לתמוך בתקנה כזאת.

יסכה מוניקדם גבעון: אנחנו מדברים על הצורך להעלות את הגיל כמה שאפשר יותר.

יסכה מוניקדם גבעון: בדומה להרחיב את גיל הישיבה בכיסא בטיחות במקום עד גיל 3, עד גיל 5 כדי לתת הגנה מקסימלית.

יסכה מוניקדם גבעון: אחר כך, כאשר אנחנו מדברים על מושב מגביה, היום מדובר עד גיל שמונה אבל אמרנו להרחיב את זה עד גיל 10.

יסכה מוניקדם גבעון: זאת נקודה שאני אבהיר אותה לעומק.

יסכה מוניקדם גבעון: היום נקבע גיל שמונה מכיוון שהחשיבה הייתה מתי הילד הראשון מגיע לגיל שבו הוא יכול לשבת על המושב עם חגורת הכתף.

יסכה מוניקדם גבעון: חשוב להבין שכאשר שמים את החגורה, היא צריכה לשבת בצורה מיטבית על מנת להגן על הילד מפני תאונה וגם לא לפגוע בו.

יסכה מוניקדם גבעון: אם החגורה יושבת גבוה מדי, היא פוגעת באברים הרכים בבטן ובעצם יוצרת נזקים קשים.

יסכה מוניקדם גבעון: מגובה 1.45 מטר או 1.30 מטר, יש הגנה מקסימלית.

יסכה מוניקדם גבעון: הקריטריון של הגיל נקבע כך מכיוון שבעבר המשטרה ציינה שקשה לה לאכוף משקל וגובה, לכן נקבע הגיל אבל הגיל נקבע לפי אחוזון הכי גבוה.

יסכה מוניקדם גבעון: האמירה היום אומרת, בעצם הבקשה מסתמכת על ההבנה, שאי אפשר ללכת על הילד הראשון שמתאים בגיל הזה אלא צריך אולי צריך ללכת על רוב הילדים שמגיעים.

יסכה מוניקדם גבעון: זאת אומרת, יכול להיות שיהיו ילדים שיוכלו כבר בשלב מוקדם יותר לשבת עם החגורה, ואנחנו רוצים הפוך, אנחנו רוצים להגן על מרביתם ולאפשר להם להגיע לגיל הזה כשהם כבר יכולים לשבת עם חגורת אגן כתף.

יסכה מוניקדם גבעון: לכן המחשבה היא להרחיב את התקנות עד גיל 10.

יסכה מוניקדם גבעון: לא כל כך התייחסתי קודם לנושא של ישיבה במושב קדמי או אחורי אבל כאשר אנחנו אומרים שילד עד גיל שמונה לא צריך יותר לשבת עם אמצעי בטיחות, המסקנה של זה אומרת שהוא יכול לשבת במושב הקדמי בלי אמצעי בטיחות.

יסכה מוניקדם גבעון: כאן המחשבה היא שהוא לא צריך לשבת עם אמצעי בטיחות אבל בואו נגיד לו שישב מאחור מכיוון שישיבה במושב הקדמי היא מאוד מאוד מסוכנת, בוודאי אצל ילדים.

יסכה מוניקדם גבעון: המחשבה היא לומר שגם נקבע שילד, במידה ויש מקום ברכב, עד לפחות עד גיל 13 ישב מאחור, גם אם הוא לא צריך אמצעי בטיחות כי הוא יכול כבר לשבת חגור.

בועז טופורובסקי: למה הישיבה במושב הקדמי מסוכנת יותר מאשר במושב האחורי?

יסכה מוניקדם גבעון: הנהג יושב קדימה והוא רואה את הדרך.

יסכה מוניקדם גבעון: הפגיעות מתבצעות ממול, חזיתית, פחות מהמקום של הנהג.

יסכה מוניקדם גבעון: אם נהג סוטה, תחשוב שהרכב סוטה והפגיעה מן הסתם תהיה במושב שליד הנהג ושם זה המקום הכי מסוכן.

בועז טופורובסקי: או במושב מאחור בצד של הנהג.

בועז טופורובסקי: גם זה יכול להיות.

יסכה מוניקדם גבעון: נכון.

בועז טופורובסקי: לעומת זאת, המושב הקדמי יותר ממוגן מבחינת כריות אוויר.

רחלי טבת ויזל: 90 אחוזים יותר פגיעה מקדימה מאשר מאחורה.

רחלי טבת ויזל: עובדתית זה האירוע.

בועז טופורובסקי: אבל בדרך כלל המושב הקדמי הימני יותר ממוגן מבחינת כריות אוויר.

רחלי טבת ויזל: עדיין.

רחלי טבת ויזל: פגיעה חזיתית, מה שנקבע זה החלק הקדמי.

רחלי טבת ויזל: נמעך החלק הקדמי והרבה פעמים החלק האחורי נשאר שלם.

רחלי טבת ויזל: לכן עדיין הפגיעה היא בעיקר בחלק הקדמי.

יסכה מוניקדם גבעון: הכללים מחייבים לנתק את כרית האוויר כאשר הילד יושב שם.

רחלי טבת ויזל: מגיל אפס הוא יכול לשבת במושב הקדמי.

יסכה מוניקדם גבעון: ארגון הבריאות העולמי ביצע מחקר בין-לאומי שבדק את הכללים במדינות השונות.

יסכה מוניקדם גבעון: אנחנו גזרנו מתוך זה את מדינות ה-OECD ועשינו השוואה.

יסכה מוניקדם גבעון: הסתכלנו על הקריטריונים שקובעים את המעבר בין אמצעי בטיחות אחד למשנהו.

יסכה מוניקדם גבעון: בישראל הקריטריון הוא כמובן של גיל והגיל המקסימלי לחובת ישיבה באמצעי בטיחות הוא עד גיל שמונה.

יסכה מוניקדם גבעון: ישראל היא אחת מתוך חמש מדינות שמגדירות זאת כך, מתוך 37 מדינות ה-OECD.

יסכה מוניקדם גבעון: הקריטריונים הנוספים, כפי שציינתי קודם, הם גובה, שילוב של גובה וגיל או שילוב של גובה ומשקל ויש מדינה אחת שמשלבת את שלושתם – משקל, גובה וגיל.

בועז טופורובסקי: שמונה מדינות משלבות גובה וגיל בל רק חמש מדינות גיל בלבד.

בועז טופורובסקי: זאת א ומרת, 13 מדינות מתייחסות לגיל.

יסכה מוניקדם גבעון: בדיוק.

יסכה מוניקדם גבעון: אם תסתכל בשקף הבא, אני מסבירה את זה.

יסכה מוניקדם גבעון: 13 מדינות קובעות גיל כקריטריון עם או בלי קריטריונים אחרים, מתוכן חמש מדינות מגדירות חובה עד גיל שמונה ושמונה מדינות מגדירות חובה עד גיל עשר.

יסכה מוניקדם גבעון: אם מסתכלים על המדינות, אפשר לראות שהגיל בישראל נמוך מצרפת, בריטניה, גרמניה ושוויץ, והגיל בישראל גבוה מאוסטרליה, ניו זילנד ויפן.

יסכה מוניקדם גבעון: זה קצת להבין היכן אנחנו עומדים ביחס למדינות השונות בעולם.

מנסור עבאס: יש השוואה ברמת הפגיעה בין ישראל או בין קבוצות שונות של מדינות כאשר אחת מחמירה ואחת פחות מחמירה?

רחלי טבת ויזל: מצבנו יחסית למדינות ה-OECD הוא הרבה פחות טוב.

רחלי טבת ויזל: יחסית לארצות הברית מצבנו יותר טוב.

רחלי טבת ויזל: האמת היא שכאשר בודקים יחסית למספר האנשים ולמספר הילדים, לכאורה מצבנו יותר טוב כי יש אצלנו יותר ילדים, אבל כמעט בכל המדדים האחרים, היפגעות הולכי רגל, היפגעות נוסעים, כמעט בכל המדדים אנחנו בין המדינות שמדורגות יחסית נמוך לא טוב ל-OECD.

מנסור עבאס: אז יש קורלציה מאוד ברורה בין מידת ההחמרה בקריטריונים לתוצאה.

רחלי טבת ויזל: אני אתייחס לזה כי יש עוד דברים ולא רק זה.

רחלי טבת ויזל: למשל חגורות בטיחות, זו הבעיה הכי גדולה שלנו, עוד לפני מושבי הבטיחות.

רחלי טבת ויזל: זה הסיפור המרכזי.

מיכל וונש: אני חושבת שהנושא הזה הוא אנקדוטלי לכל כך הרבה נושאים שחייבים להעלות אותם.

רחלי טבת ויזל: נכון.

בועז טופורובסקי: תודה דוקטור יסכה מוניקדם טבעון.

בועז טופורובסקי: תודה רבה על הדוח.

רחלי טבת ויזל: גם אני אחמיא למרכז המחקר והמידע.

רחלי טבת ויזל: תמיד הדוחות שלהם נהדרים.

רחלי טבת ויזל: גם אנחנו נעזרים בהם.

רחלי טבת ויזל: דוחות מעולים.

בועז טופורובסקי: תציגי את עצמך לפרוטוקול ורשות הדיבור היא שלך.

רחלי טבת ויזל: אני מנכ"לית הרלב"ד.

רחלי טבת ויזל: אני רוצה להתייחס לכמה דברים.

רחלי טבת ויזל: הצגת בהתחלה את מספר ההרוגים ולא סתם ציינת את גיל אפס עד 14 כי יש לנו קבוצה נוספת של ילדים יותר גדולים שגם שם יש היפגעות.

רחלי טבת ויזל: מדי שנה נהרגים לנו בממוצע בין 30 ל-35-34 ילדים כשאני מדברת על 12 ילדים בקבוצת הגיל עליה אתה מדבר.

רחלי טבת ויזל: מה שמאוד מעניין אותנו זה כמה מהם נהרגים כנוסעי רכב.

רחלי טבת ויזל: שתי הקבוצות הבולטות שנהרגים בגילים של אפס לארבע, שליש נהרגים כנוסעי רכב ושני השלישים הנוספים כהולכי רגל, תאונות חצר וכדומה.

רחלי טבת ויזל: יש שתי קבוצות בולטות שנהרגים כנוסעי רכב וזה מגיל אפס עד 14 ו-15 עד 19 כי שם יש את הקבוצה של הנוהגים.

רחלי טבת ויזל: אני רוצה להשיב לחבר הכנסת.

רחלי טבת ויזל: כשאנחנו בודקים היפגעות של ילדים בתאונות דרכים, אחד הדברים הבולטים ביותר זה הנושא של קיום תקנות וחוקים שכבר קיימים, עוד לפני שתיקנו אותם.

רחלי טבת ויזל: נושא חגורות הבטיחות הוא הדבר שכמעט הכי מטריד אותנו.

רחלי טבת ויזל: יש הבדל מאוד גדול – ואדוני מייצג את החברה הערבית – בין אחוזי הפגיעה של ילדים בחברה הכללית לבין אחוזי הפגיעה של ילדים בחברה הערבית ודיברנו על זה, חבר הכנסת טופורובסקי, לא אחת.

רחלי טבת ויזל: הפער הוא מאוד מאוד גדול לרעת הילדים מהחברה הערבית.

רחלי טבת ויזל: אנחנו עשינו סקר תצפיות, ועוד רגע אני אגע במושבי בטיחות אבל זה עוד לפני כן, ובדקנו את נושא חגירת חגורות בטיחות.

רחלי טבת ויזל: חגורות בטיחות בחברה הכללית היום במדינת ישראל זה מעל 95 אחוזים ולכן אומרת נכון נציגת מרכז המחקר והמידע.

רחלי טבת ויזל: רוב הילדים חגורים.

רחלי טבת ויזל: זה בחברה הכללית.

רחלי טבת ויזל: בחברה הערבית – אגב גם בחברה החרדית אנחנו רואים את זה – יש אחוזי חגירה הרבה יותר נמוכים.

רחלי טבת ויזל: מאחור בוודאי אבל אנחנו מדברים על קצת יותר מ-50 אחוזים.

רחלי טבת ויזל: כאן הקטע של ההסברה הוא קריטי כי החוק כבר קיים ולכן הסברה בחברה הערבית מתמקדת לילדים, ואדוני ישים לב, גם לפני שנה וגם לפני שנתיים, ואנחנו רואים תוצאות מאוד יפות בחגירה של חגורות בטיחות לילדים בחברה הערבית ורואים ירידה.

רחלי טבת ויזל: זאת אומרת, זה עושה את העבודה.

רחלי טבת ויזל: זה לגבי האירוע המרכזי שקשור לילדים.

רחלי טבת ויזל: חלק מזה קשור לילדים לא כנוסעים וכאשר מדובר על נוסעים, אנחנו לא בדיוק יודעים אחד לאחד אבל החלק הארי והמשמעותי מדבר על חגורות בטיחות.

רחלי טבת ויזל: לגבי תקנות שקשורות למושבים.

רחלי טבת ויזל: אני רוצה להבחין בין שלושת התקנות שהוציאו במהלך השנים ומה קרה.

רחלי טבת ויזל: זה קרה עוד לפני תקופתי.

רחלי טבת ויזל: בדקנו גם במשרד התחבורה.

רחלי טבת ויזל: במהלך השנים היו דיונים וגם היו דיונים עם המנכ"ל הנוכחי שהכריע בנושא בצורה מאוד מאוד ברורה.

רחלי טבת ויזל: אני רוצה להפריד בין השלושה.

רחלי טבת ויזל: הראשון והשני, לגבי ילד עד גיל שנתיים ולא ילד עד גיל שנה, או להעלות את השימוש בבוסטר מגיל שמונה לגיל 10, יש דעות מקצועיות לכאן ולכאן.

רחלי טבת ויזל: התקנות קיימות נכון להיום וכרגע יש החלטה של משרד התחבורה לא לקדם את זה.

רחלי טבת ויזל: אני חושבת שצריכה להיות הסברה נכונה להורים.

בועז טופורובסקי: החלטה של משרד התחבורה, לא לקדם את מה?

רחלי טבת ויזל: היה דיון במשרד התחבורה, מנכ"ל משרד התחבורה - משרד התחבורה הוא זה שמקדם את החוקים בכל הנושא הזה – לגבי שתי התקנות הראשונות שעוסקות בהעלאה מגיל שנה לשנתיים ומגיל שמונה לעשר השימוש בבוסטר.

רחלי טבת ויזל: תהיה כאן גם נציגת משרד התחבורה שתסביר את הדברים.

בועז טופורובסקי: היא הדוברת הבאה.

רחלי טבת ויזל: אני רק אומר שלגבי זה באמת יש מדינות שעושות כך או אחרת.

רחלי טבת ויזל: שמענו חוות דעת מקצועיות כאלה ואחרות לגבי אפשרות אכיפה.

רחלי טבת ויזל: מבחינתנו מה שחשוב זה שאת הקיים לפחות, לעבוד עליו בצורה משמעותית.

בועז טופורובסקי: הבנתי.

בועז טופורובסקי: שתי תקנות.

בועז טופורובסקי: מה התקנה השלישית?

רחלי טבת ויזל: אלה השתיים הראשונות.

רחלי טבת ויזל: דוגמה לגבי הראשונה, משנה לשנתיים, יש דעות מקצועיות שגם אומרות אחרת, שילד בגיל שנתיים עם הפנים הפוכות, יעשה בלגן ברכב ויהיה קשה לנהוג וזה יותר מסובך.

רחלי טבת ויזל: לכן אני שמה בצד רגע את שתי התקנות הראשונות.

רחלי טבת ויזל: לגבי התקנה השלישית, אדוני, היא קריטית.

רחלי טבת ויזל: השלישית אומרת שאם יש אפשרות ילד לא יושב קדימה עד גיל 13 או 14.

רחלי טבת ויזל: על לזה אנחנו עומדים.

בועז טופורובסקי: מה ההוראות היום?

רחלי טבת ויזל: היום כלום.

בועז טופורובסקי: אין הוראה.

בועז טופורובסקי: אני רוצה לוודא שכולנו מבינים.

בועז טופורובסקי: ילד בגיל תשע יכול לשבת קדימה.

רחלי טבת ויזל: יכול לשבת קדימה.

בועז טופורובסקי: אין כל תקנה שמונעת את זה.

רחלי טבת ויזל: כלום.

רחלי טבת ויזל: שום דבר.

בועז טופורובסקי: ומה אתם אומרים?

רחלי טבת ויזל: אנחנו אומרים עד גיל 13.

רחלי טבת ויזל: נקבע דיון במשרד התחבורה לעוד עשרה ימים.

בועז טופורובסקי: בנושא הזה המנכ"ל עוד לא הכריע.

בועז טופורובסקי: הוא רק הכריע מה לא אבל לא הכריע מה כן.

רחלי טבת ויזל: לא.

רחלי טבת ויזל: המנכ"ל הכריע שזה נושא שכן יוגש, הוא כן יתוקן, אלא שצריך לשמוע את כל אנשי המקצוע כדי לקבוע את הגיל הנכון, 13 או 14.

רחלי טבת ויזל: בתחילת נובמבר יתקיים דיון במשרד התחבורה וכבר נקבע הדיון אצל מנכ"ל משרד התחבורה כדי לעגן סופית את התקנה הזאת.

רחלי טבת ויזל: לכן אדוני אני מציעה להתמקד בתקנה השלישית שהיא משנה מציאות.

בועז טופורובסקי: אני מנסה להבין את ההמלצה המקצועית שלך.

בועז טופורובסקי: להשאיר את גיל שנה, להאיר גיל שמונה, לא לטפל במשקל ובגובה.

רחלי טבת ויזל: לא אמרתי לא לטפל.

רחלי טבת ויזל: אמרתי לטפל בזה בהסברה נכונה, בחינוך וכולי, כמו שעושים עכשיו.

בועז טופורובסקי: הסברה על משקל וגובה?

בועז טופורובסקי: זאת לא הסברה פשוטה.

רחלי טבת ויזל: באתר שלנו, וגם בטרם עושים את זה, כשהורים שואלים מה ההמלצה שלנו לגבי הושבת הילד עם הגב, אנחנו אומרים שההמלצה שלנו היא גיל שנתיים.

בועז טופורובסקי: כן, אבל 99 אחוזים מההורים לא שואלים את בטרם.

רחלי טבת ויזל: לא סתם יש אכיפה של אחוז הורים ששמים את הילד הפוך או לא הפוך.

רחלי טבת ויזל: דווקא בנושא הזה הורים שואלים ומתעניינים.

רחלי טבת ויזל: אני גם לא מחכה לשאלות של ההורים.

רחלי טבת ויזל: אנחנו עושים הסברה.

בועז טופורובסקי: ההמלצה שלך היא להשאיר את זה בגיל שנה, בגיל שמונה שנים אבל כן להגביל כך שעד גיל 13 אי אפשר לשבת מקדימה אלא אם כן אין מקום מאחור.

רחלי טבת ויזל: אלא אם כן כל המושבים מאחור תפוסים.

רחלי טבת ויזל: אם אתה עם ארבעה ילדים, אתה צריך להושיב ילד אחד מקדימה.

בועז טופורובסקי: יש איזו הסכמה מקצועית?

בועז טופורובסקי: אין דעות לכאן ולכאן שזה מסוכן לשבת מקדימה עד הגיל הזה?

רחלי טבת ויזל: לפחות לפי ההתרשמות שלנו – צריך עוד להיות דיון עם משרד התחבורה - משרד התחבורה יקדם את הנושא הזה של הגבלה של גיל הילדים במושב הקדמי.

רחלי טבת ויזל: יהיה דיון מקצועי בתחילת נובמבר אצל המנכ"ל.

בועז טופורובסקי: אנשי מקצוע, מחקרים, סטטיסטיקה אומרת ששם יש היפגעות יותר גדולה והסכנה לילד בגיל 12 היא גבוהה יותר מהסכנה לבחור בן 25?

רחלי טבת ויזל: נכון לעכשיו הגיל הוא אפס.

רחלי טבת ויזל: אנחנו רוצים להגן על הילדים ולומר שיהיו במקום הבטוח ביותר.

רחלי טבת ויזל: עד איזה גיל תוכל להגן על הילדים?

רחלי טבת ויזל: כל אחד והגיל של הילדים שלו, אבל ההמלצה תהיה, אחרי שאנחנו מסתכלים על מחקרים ברחבי העולם, עד גיל 13 או 14, אבל כנראה 13, לפי אחוזי פגיעה בילדים.

רחלי טבת ויזל: צריך להבין שילד פגיע יותר בגילים האלה.

בועז טופורובסקי: אני מבין אבל אני מנסה להבין.

בועז טופורובסקי: אם את אומרת שבדרך כלל הפגיעה היא מצד ימין בגלל הסטייה של הנהג, את יכולה להגיד שעדיף שילד ישב בצד שמאל מאחור ולא בצד ימין מאחור ואפשר גם להגביל את זה בתקנות.

בועז טופורובסקי: אני מנסה להבין את ההיגיון מאחורי התקנה שמדברת על גיל 13.

רחלי טבת ויזל: לא אמרתי.

יסכה מוניקדם גבעון: אני נתתי את זה כאחד ההסברים כדי להסביר למה יש פגיעה.

רחלי טבת ויזל: אני לא אמרתי את זה.

רחלי טבת ויזל: אני לא אומרת אם דווקא צד ימין או צד שמאל.

בועז טופורובסקי: למה ההגבלה מקדימה?

רחלי טבת ויזל: כי אחוזי הפגיעה מקדימה הם בערך 60 אחוזים יותר מאשר מאחורה.

רחלי טבת ויזל: כאשר אתה יושב מקדימה, אחוזי הפגיעה הם גבוהים יותר מאשר אם אתה יושב מאחור.

רחלי טבת ויזל: ככל שגיל הילד נמוך יותר, הוא פגיע יותר.

בועז טופורובסקי: בסדר.

בועז טופורובסקי: אני מבין.

בועז טופורובסקי: אני מקשה כדי להבין.

בועז טופורובסקי: ברכב ממוצע יש חמישה מקומות ישיבה.

בועז טופורובסקי: יש נהג.

בועז טופורובסקי: יש מישהו מימינו ויש שלושה מקומות מאחורה.

בועז טופורובסקי: המקום הכי מסוכן הוא בצד ימין מקדימה?

רחלי טבת ויזל: כן.

רחלי טבת ויזל: המקום הכי מסוכן הוא מקדימה.

מיכל וונש: קדימה יותר מסוכן מאחורה.

מיכל וונש: לפי ההנחה הזאת גם לנהג יותר מסוכן.

רחלי טבת ויזל: ברור שלנהג יותר מסוכן.

בועז טופורובסקי: ומאחור אין הבדל?

בועז טופורובסקי: הכי בטוח זה באמצע, נכון?

רחלי טבת ויזל: הכי בטוח זה באמצע, אבל באמצע חגורת הבטיחות היא חגורת חצי, רק בטן והיא לא עד הסוף.

רחלי טבת ויזל: אני כרגע לא אומרת צד ימין או צד שמאל.

רחלי טבת ויזל: זה תלוי במקום הרכב, תלוי בסוג התאונה, תלוי בהרבה מאוד מרכיבים.

רחלי טבת ויזל: אני אומרת לך באופן מובהק שמקדימה יותר מסוכן מאשר מאחורה.

רחלי טבת ויזל: נקודה.

רחלי טבת ויזל: ילד, ככל שהוא צעיר יותר, משקלו נמוך יותר והוא נמוך יותר בגובה, מצבו מסוכן יותר.

רחלי טבת ויזל: הוא חשוף יותר לפגיעות.

רחלי טבת ויזל: לכן העמדה שלנו די ברורה.

רחלי טבת ויזל: היא מתואמת עם משרד התחבורה, יהיה בזמן הקרוב דיון ואני מניחה שיגישו לכם את הבקשה השלישית לגבי ילדים מקדימה.

בועז טופורובסקי: בסדר.

בועז טופורובסקי: בהמשך לזה אני אשמח לשמוע את נציגת משרד התחבורה.

בועז טופורובסקי: עורכת הדין חוה ראובני.

בועז טופורובסקי: תציגי את עצמך.

חוה ראובני: סגנית בכירה ליועצת המשפטית, הלשכה המשפטית, משרד התחבורה.

חוה ראובני: למעשה מנכ"לית הרלב"ד אמרה את הדברים שעמדתי לומר בעצמי.

חוה ראובני: היה דיון בדרג המקצועי שעלה לפני מספר שבועות, באוגוסט, למנכ"ל ונדונו ההמלצות ונשקלו השיקולים.

חוה ראובני: העמדה הייתה שהנושא כיוון הנסיעה עד גיל שנתיים והעלאת גיל השימוש בבוסטרים לעשר או לגיל אחר, הוא דבר שאנחנו חושבים שפחות נכון לקדם.

בועז טופורובסקי: למה?

חוה ראובני: קודם כל, צריך להבחין, אם אני מסתכלת על הנתונים שמרכז המחקר והמידע הציגו בסקירה המאוד מעניינת שלהם, ההשוואה נעשתה בעיקר מול המלצות ולא מול מציאות.

חוה ראובני: יש מדינות שדומות לנו ויש מדינות שקצת מחמירות מאתנו.

חוה ראובני: ילד עם גב לכיוון הנסיעה, וזה אני יכולה לומר גם מניסיון עם חמשת ילדיי, לא נוח לו אחרי גיל שנה ואפילו עד גיל שנה התקשיתי להשאיר ילד עם הגב לכיוון הנסיעה כי אין להם מקום לרגליים.

חוה ראובני: אין מקום לרגליים, זה ילד לא שקט, ילד לא רגוע, זה ילד בוכה.

חוה ראובני: בנוסף, כיוון שיש עדיפות למושב האחורי הוא עם הגב ואם אין מבוגר שיושב לידו, אין לו קשר עין עם ההורים, אין אפשרות לתת לו בקבוק או מוצץ או צעצוע, אם יש מישהו רק במושב הקדמי וזה מתכון לילד לא רגוע, לא שקט וזה כשלעצמו הסחת דעת וסכנה לתאונות, אי שקט ולחץ של הנהג שזאת התנהגות מסוכנת.

חוה ראובני: כמובן אין בזה כדי למנוע מכל הורה שבוחר בזה לאמץ את ההמלצות בעצמו ולהשאיר את הילד מעבר לגיל שנה במושב האחורי.

חוה ראובני: אנחנו חשבנו שבחקיקה כרגולציה לאכיפה צריך לקבוע רף מינימום ולא רף מקסימום.

חוה ראובני: הוא הדין לגבי הנושא של המעבר לבוסטרים.

חוה ראובני: גם מהניסיון האישי שלי, אתה מסתכל על הילד ורואה איך הוא מול מושב הבטיחות ואיך מונחת לו החגורה.

חוה ראובני: יושב על המושב, החגורה מונחת לו על הצוואר, אז מושיבים אותו עוד קצת על הבוסטר.

חוה ראובני: ככל שהילד גדול יותר, הצורך בשיתוף פעולה של הילד גדל וגדלה היכולת של ילד להתנגד, להפריע וגם לפתוח את החגירה אם לא נוח לו.

חוה ראובני: לעומת זאת, לגבי המושב הקדמי, אנחנו נוטים להסכים.

בועז טופורובסקי: לבוסטר בגיל שמונה עד עשר, אני חושב שיש מקום לשיקול דעת הורי.

בועז טופורובסקי: אם הילד נמוך יותר, ההורה ישאיר אותו בבוסטר.

בועז טופורובסקי: יש בזה איזשהו היגיון.

חוה ראובני: ברור.

חוה ראובני: אנחנו קובעים רף מינימום מחייב ואותו אנחנו חושבים שנכון לאכוף.

חוה ראובני: אני שמחה לעלייה בנתוני האכיפה של העבירות האלה, הלוואי שיהיו יותר כי כל אחד מאתנו מסתובב ברחוב, במיוחד בערים, פחות בדרכים בין-עירוניות, ורואה את הילדים בני הארבע שעומדים בין המושבים.

בועז טופורובסקי: לגבי ישיבה מקדימה.

חוה ראובני: בעיקרון אנחנו מוכנים לקדם הוראות בנושא הזה.

חוה ראובני: כפי שציינה רחלי טבת ויזל, יהיה דיון, ייקבע הגיל ואנחנו נקדם את החקיקה.

בועז טופורובסקי: אני מנסה להבין.

בועז טופורובסקי: יש הבדל בין מוכנים לבין רוצים, מאמינים, חושבים שזה נכון.

בועז טופורובסקי: מה הדעה שלכם?

בועז טופורובסקי: מה אתם חושבים שהוא הדבר הנכון ולמה?

חוה ראובני: כפי שאמרתי, בעיקרון אנחנו מצדדים בהטלת הגבלה.

חוה ראובני: זו שאלה מקצועית.

חוה ראובני: יישקלו ההמלצות המקצועיות לגבי הגיל הנכון לעשות את זה.

חוה ראובני: אנחנו חושבים שנכון לעבוד לפי גיל ולא לפי גובה או משקל כי המטרה של חקיקה, להבדיל מהמלצה, היא היכולת לאכוף אותה.

חוה ראובני: השוטר לא מסתובב עם מטר ולא עם משקל בניידת, לגבי הגיל הוא יכול לקחת תעודת זהות ולראות מה הגיל.

חוה ראובני: התאמה של גובה או משקל, זה כבר משהו פחות אכיף.

חוה ראובני: כשאנחנו מדברים על חקיקה, המטרה היא אכיפה.

בועז טופורובסקי: ברשותך, שתי שאלות.

בועז טופורובסקי: למה מ-2016 עד עכשיו הנושא הזה לא טופל?

בועז טופורובסקי: שאלת המשך לזה, מתי אתם חושבים שתגישו תקנות שנוכל לאשר אותן בוועדה?

חוה ראובני: מה קרה בין 2016 ל-2018, אני לא יודעת לומר.

חוה ראובני: הנושא עלה ב-2018 בוועדה הבין-משרדית לתיאום חקיקה יחד עם סדרה של נושאים אחרים.

חוה ראובני: במהלך אותה שנה טיפלנו בהכנת החקיקה וכולנו יודעים מה קרה בסוף 2018 מבחינת אפשרויות החקיקה, התפזרות הכנסת ועוד כנסת ועוד כנסת כאשר אין שר קבוע שיקבל החלטות.

מיכל וונש: הלשכה המשפטית עדיין הייתה שם.

בועז טופורובסקי: אם אני מבין נכון, אתם עדיין עבדתם וקיבלתם משכורת.

חוה ראובני: הטיוטות נכתבו והוכנו אבל בסוף לא לשכה המשפטית מחליטה מה מקדמים לחקיקה ומה לא, אלא זאת החלטה של שרים.

חוה ראובני: הייתה המתנה עד שייכנס שר קבוע למשרד שיקבל החלטה.

חוה ראובני: בסופו של דבר הוועדה היא גורם ממליץ.

בועז טופורובסקי: יש שר תחבורה באופן רציף.

בועז טופורובסקי: לא היה רגע שלא היה שר תחבורה במשרד.

חוה ראובני: נכון.

חוה ראובני: ההנחיות שאנחנו עבדנו לפיהן לאורך כל התקופה של שנה וחצי היו שלא מקדמים חקיקה שאיננה חיונית, החלטה שמשקפת מדיניות בתקופה של שרי ביניים וממשלת מעבר.

בועז טופורובסקי: אני חייב לומר שבאופן אישי זה כואב לי.

בועז טופורובסקי: צובט לי מאוד בלב כאשר מדברים על זה כמשהו לא חיוני.

חוה ראובני: התקנות היו מוכנות.

בועז טופורובסקי: לגישתי זה הרבה יותר חיוני מהרבה נושאים אחרים שקידמו בשנים האלה, אבל אנחנו נגיע לזה.

בועז טופורובסקי: בבקשה תישארי אתנו ב-זום כי יכול להיות שיהיו עוד שאלות או נושאים שיעלו.

בועז טופורובסקי: ברשותכם, נמשיך לדובר הבא.

בועז טופורובסקי: אני רוצה להעלות את נציג המשטרה, סגן ניצב גיא לוי, ראש מדור תעבורה.

בועז טופורובסקי: תציג את עצמך ונשמח להתייחסותך.

גיא לוי: בוקר טוב לכולם.

גיא לוי: אני ראש מדור תעבורה באגף התנועה.

גיא לוי: אנחנו מברכים על הנושא המאוד חשוב הזה.

גיא לוי: בהמשך לדברי נציגת הרלב"ד ודברי נציגת משרד התחבורה, היינו שותפים ב-2018 לוועדת התיאום הבין-משרדית.

גיא לוי: על סמך גורמי מקצוע הצבענו על שלושת הסעיפים, ואני מדגיש, האנשים המקצועיים שנגעו בדבר.

גיא לוי: כרשות אוכפת אנחנו מבצעים את עבודת השטח ולפי החלטת הגורמים המקצועיים כפי שהתקבלו, כך אנחנו נאכף.

גיא לוי: אני רוצה להתייחס לנושא הגובה והמשקל, לא שאנחנו לא יכולים להצטייד בציוד אבל לא ראוי מבחינתנו לשקול או למדוד את הילד ולכן לגיל יש אפשרות אכיפה הגיונית וטובה יותר.

גיא לוי: אנחנו מסכימים עם מה שעלה כאן.

גיא לוי: אני רוצה לציין שמבחינת אכיפה מ-2016 ועד היום, 2020, אם אני מוציא כרגע את תקופת הסגר ומציין את זה שלא התקיימו לימודים בבתי הספר, יש עלייה משמעותית ברישום דוחות כנגד העבירות הספציפיות עליהן דיברתם בתחילת הדיון.

גיא לוי: לסיכום, אנחנו שמחים על הנושא, שמחים על כך שיקודם ומבחינתנו כמה שיותר מהר ולפי החלטת הגורמים המקצועיים ומה שיתקבל, בהתאם אנחנו נבצע את האכיפה בשטח.

בועז טופורובסקי: מעולה.

בועז טופורובסקי: תודה רבה.

בועז טופורובסקי: שאלה לי אליך כי קודם נאמר שיש בעיה מרכזית בתחום הזה במגזר הערבי ועכשיו גם באוכלוסייה החרדית.

בועז טופורובסקי: השאלה אם אתם עושים איזה שהן תוכניות, אכיפה מוגברת, מבצעים מיוחדים.

בועז טופורובסקי: בסופו של דבר זה חלק מרכזי בדרך להעלאת המודעות בקרב הורים.

גיא לוי: בדרך קבע האכיפה את הנושא מתבצעת בשגרה, יום יום, שעה שעה.

גיא לוי: אם אני נוגע בנקודות ספציפיות, זה נכון שבקרבת בתי ספר, טריטוריאלית, הכנתי ומחוזי מתבצעת אכיפה במועדים ספציפיים.

גיא לוי: אם ניקח את השבוע הראשון של תחילת הלימודים ואם ניקח את תחילת החופשות עם הסעות לקייטנות – כן, מתבצעת גם אכיפה שבשגרה וגם אכיפה ספציפית.

גיא לוי: נגעת בישובים בחברה הערבית ובחברה החרדי – כן, מתבצע אבל חשוב מאוד לציין שזה מתבצע כל הזמן וכבשגרה.

בועז טופורובסקי: גם בתוך הישובים?

בועז טופורובסקי: אתם נכנסים לדוגמה לסכנין ועושים איזושהי בדיקה, בודקים הורים וילדים כדי לראות שחוגרים את הילדים כמו שצריך?

גיא לוי: שוב, על פי תוכנית עבודה.

גיא לוי: ציינת כדוגמה את סכנין, שם התחנה הטריטוריאלית היא תחנת משגב.

גיא לוי: כן, במסגרת תוכניות העבודה של כלל התחנות במשטרת ישראל, בטח של אגף התנועה, זה מקבל נדבך מאוד גדול וספציפי, שגרה ומבצעים.

אימאן ח'טיב יאסין: הערה.

אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שהרבה פעמים אולי צריך לעשות את האכיפה ממקום של הרתעה אבל אני רוצה לציין עוד נקודה שפעמים רבות אנחנו לא כל כך ערים לה, במיוחד בחברה הערבית.

אימאן ח'טיב יאסין: כשאנחנו מדברים על מצב אקונומי קשה, הנושא של הסברה ושל מתן עזרה בנושא הזה הוא קריטי.

אימאן ח'טיב יאסין: במקום לתת דוחות, אני חושבת שצריך לעשות מהלך.

אימאן ח'טיב יאסין: כמו שיש את יד שרה שם משאילים כיסאות וציוד רפואי, אפשר גם ליזום מקום כזה.

רחלי טבת ויזל: יש לנו דבר כזה.

רחלי טבת ויזל: יש השאלת כיסאות.

אימאן ח'טיב יאסין: איפה?

רחלי טבת ויזל: בדרום.

רחלי טבת ויזל: ישובים בדואים בדרום.

אימאן ח'טיב יאסין: זה נמצא בכל תחנה?

רחלי טבת ויזל: לא בכל תחנה.

< < אורח >> גיא לוי: כל הזמן נעשות פעולות הסברה.

< < אורח >> גיא לוי: בישובים, בחברה הערבית ובחברה החרדית יש מש"קים חברתיים אזוריים שמתעסקים פחות בהסברה ויותר באכיפה.

< < אורח >> גיא לוי: יש פעולות הסברה בבתי ספר, בגני ילדים, בהשתתפות הורים, יש ימי קהילה ומשטרה והנושאים האלה מקבלים דגש גדול מאוד גם אצלנו לצד האכיפה שהיא חלק בלתי נפרד מהעבודה שלנו.

בועז טופורובסקי: תודה.

בועז טופורובסקי: רחלי, בהמשך למה שאמרה חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין.

בועז טופורובסקי: יש הסברה ממוקדת לאוכלוסייה?

רחלי טבת ויזל: הסברה לחברה הערבית.

אימאן ח'טיב יאסין: יש הסברה.

אימאן ח'טיב יאסין: אני יודעת.

אימאן ח'טיב יאסין: גם ארגו בטרם עושה עבודה נפלאה אבל אני מתייחסת לנושא ההשאלה.

רחלי טבת ויזל: אני אומר על זה מילה.

בועז טופורובסקי: השאלה של בוסטרים?

אימאן ח'טיב יאסין: השאלה של כיסאות.

רחלי טבת ויזל: הסברה של הרלב"ד בחברה הערבית בנושא חגורות ביטחון, מושקעים מיליונים רבים ומגיעים כמעט לכל מקום.

רחלי טבת ויזל: לגבי כיסאות בטיחות, בשנה שעברה ולפני שנתיים פעלנו יחד עם יד שרה – וטיפות חלב מרכזיות בדרום כי שם עיקר הבעיה עם הילדים הקטנים – להשאיל כיסאות בטיחות.

רחלי טבת ויזל: לא היה לזה ביקוש ב-100 אחוזים.

רחלי טבת ויזל: יש עוד כיסאות בטיחות שמחכים.

רחלי טבת ויזל: לכן אני אומרת שהעניין של הסברה ואכיפה כאן הוא קריטי.

רחלי טבת ויזל: לא חולקו כל כיסאות הבטיחות שיש בטיפות החלב.

בועז טופורובסקי: חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין, אם את רוצה, זכות הדיבור שלך.

אימאן ח'טיב יאסין: כן.

אימאן ח'טיב יאסין: אני מברכת על הדיון החשוב הזה.

אימאן ח'טיב יאסין: סליחה שהחמצתי את ההתחלה אבל הייתי בשיחת זום.

אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שהנושא הזה הוא קריטי, במיוחד לאור אחוזי תמותת ילדים עקב תאונות ואני אומרת שפעמים רבות זה קורה בגלל רשלנות ופעמים רבות בגלל חוסר מודעות.

אימאן ח'טיב יאסין: הנושא של ההסברה הוא מאוד עקרוני ואני חושבת ששם נושא ההפחדה הוא קריטי.

אימאן ח'טיב יאסין: כמי שעבדה שנים רבות בנושא הקהילתי ועשינו הסברה בנושא הזה, היה לנו שיתוף פעולה מעולה עם ארגון בטרם שעושה עבודה נפלאה.

אימאן ח'טיב יאסין: אני ראיתי איך הנשים, בעיקר הנשים, אחרי שהן ראו את הסרטונים, דאגו ואמרו שאפילו זה יבוא על חשבון האוכל שהן רוצות להביא הביתה.

אימאן ח'טיב יאסין: מהצד השני אני יודעת שלפעמים אין יכולת.

אימאן ח'טיב יאסין: אנחנו מדברים על כיסאות עד גיל שמונה.

אימאן ח'טיב יאסין: תאר לעצמך שבבית יש שניים או שלושה ילדים בגילים האלה.

אימאן ח'טיב יאסין: פעם ראשונה שאני שומעת שיש כיסאות בטיפות חלב.

בועז טופורובסקי: רק בדרום.

רחלי טבת ויזל: בדרום יש את אחוזי ההיפגעות של הילדים מהחברה הערבית הגבוהים ביותר.

אימאן ח'טיב יאסין: נכון.

רחלי טבת ויזל: לכן התחלנו בטיפות חלב בדרום.

רחלי טבת ויזל: אני אומרת שאין ביקוש מקסימלי.

בועז טופורובסקי: יכול להיות שאנשים לא יודעים.

רחלי טבת ויזל: מי שילדה ומי שמגיעה לטיפת חלב, היא יודעת.

בועז טופורובסקי: השאלה אם בטיפות חלב אומרים להם שיש מושבים להשאלה.

רחלי טבת ויזל: יש לנו הסברה בכל טיפות החלב.

רחלי טבת ויזל: להפך.

רחלי טבת ויזל: הבעיה שלנו היא שאנחנו רוצים להגיע גם לגברים ולא רק לנשים.

רחלי טבת ויזל: לנשים אנחנו מגיעים.

מיכל וונש: בבית החולים, לפני שיוצאים מבית החולים – אני ילדתי שלושה מארבעת ילדיי בקנדה – שם מתקיימת ההסברה.

רחלי טבת ויזל: אומרים לי שגם שם יש הסברה על כיסאות בטיחות.

בועז טופורובסקי: נולדה לי ילדה לפני חמישה ימים ויצאנו ביום שישי מבית החולים.

בועז טופורובסקי: בהחלט רצו לוודא שאנחנו מבינים איך שמים את הילדה בכיסא הבטיחות.

בועז טופורובסקי: זה היה מאוד נחמד.

רחלי טבת ויזל: יש הדרכה על חגורות בטיחות.

רחלי טבת ויזל: אני אומרת שמעבר לחדר לידה, אנחנו עובדים גם בטיפות חלב ועושים הסברה.

רחלי טבת ויזל: הבעיה שלנו היא יותר להגיע לגברים בחברה הערבית מאשר לנשים, לגברים שנוהגים והילדים לידם.

רחלי טבת ויזל: לכן עשינו עם משרד התחבורה משהו שעכשיו בקורסי נהיגה המונעת יהיו סרטונים על זה.

רחלי טבת ויזל: יש הסברה עם מובילי דעת קהל על חגורות בטיחות.

רחלי טבת ויזל: בשנה-שנה וחצי האחרונות באמת יש ירידה מאוד מאוד משמעותית בחברה הערבית באחוזי היפגעות ילדים.

רחלי טבת ויזל: יש ירידה מאוד יפה.

אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שמשפחות שיש להן קושי ברכישת הציוד הזה, לרוב הן לא מגיעות לטיפות חלב.

אימאן ח'טיב יאסין: שנים רבות הייתי בקשר ישיר עם טיפות חלב ושמעתי את האחיות מדברות על הקשיים ועל כך שנשים לא מגיעות – דווקא נשים מאוכלוסיות קשות – לקחת את החיסונים בזמן.

אימאן ח'טיב יאסין: המשפחות האלה נמצאות ברווחה וכדאי לעשות את השילוב בין טיפות החלב - כך שזה יהיה מובנה מלמעלה - ללשכות הרווחה.

בועז טופורובסקי: נמצאת אתנו ב-זום זהבה רומנו ממשרד הבריאות.

בועז טופורובסקי: את יכולה להתייחס לזה?

בועז טופורובסקי: לא ביקשת רשות דיבור אבל אני יודע שאת אתנו.

בועז טופורובסקי: את יכולה להתייחס ולומר לגבי טיפות חלב ובתי חולים, אם יש איזושהי הנחיה של משרד הבריאות?

בועז טופורובסקי: תציגי את עצמך.

זהבה רומנו: אני מנהלת את התוכנית הלאומית לבטיחות ילדים והתפקיד שלי במשרד הבריאות הוא מנהלת המחלקה לשירותים רפואיים.

זהבה רומנו: אני רוצה לספר שניתנת הדרכה לכל יולדת במחלקת יולדות טרם השחרור, איך לחגור תינוקות במושב בטיחות.

זהבה רומנו: יולדת לא משתחררת אלא אם כן היא מביאה את הכיסא או שהיא עוברת הדרכה בכיסא שנמצא במחלקת יולדות.

זהבה רומנו: בנוסף, בטיפת החלב מתקיימת ההדרכה הראשונית.

זהבה רומנו: יולדת מקבלת הדרכה לגבי הנושא של בטיחות בדרכים.

זהבה רומנו: יש לנו תוכנית מובנית שכבר רצה שנים עם ארגון בטרם שמלווה מבחינה מקצועית ומעדכן אותנו אם יש שינויים מקצועיים.

זהבה רומנו: התוכנית נקראת תוכנית אור הדרך והתוכנית הזאת פועלת כבר שנים, כך שזה משהו שקיים.

זהבה רומנו: כל יולדת עוברת את זה ולא בגלל שיולדת פונה ושואלת אלא זה משהו שהוא מוטמע במחלקת יולדות.

זהבה רומנו: לגבי הנושא של השאלה של כיסאות בטיחות.

זהבה רומנו: התוכנית החלה עם כיסאות בטיחות לתינוקות עד גיל שנה והתרחבה.

זהבה רומנו: היום ניתן להשאיל כיסאות בטיחות לילדים מעל גיל לשנה ועד משקל של 36 קילוגרם.

זהבה רומנו: התוכנית הזאת מתקיימת בכל הארץ.

זהבה רומנו: ניתן להשאיל כיסאות בטיחות ביד שרה.

זהבה רומנו: התוכנית הלאומית לבטיחות ילדים עם הרלב"ד הוציאה חומרי הסברה - אולי לא מספיק ואולי צריך לעשות יותר הסברה – שיש אפשרות לבוא ולהשאיל כיסאות.

זהבה רומנו: כאן זו ההזדמנות לומר שזה פתוח לכולם, זה לא רק בדרום אלא בכל הישובים בארץ, ויש אפשרות לבוא ולהשאיל כיסאות ביד שרה.

זהבה רומנו: צריך לדעת באיזה סניפים כי אני מניחה שלא בכל הסניפים יש כיסאות בטיחות.

זהבה רומנו: אנחנו נברר ואולי באמת ננגיש את המידע הזה יותר.

בועז טופורובסקי: נשמח שתצרי קשר עם חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין כדי שהיא תוכל להפיץ את זה לכל מי שהיא רוצה כי זה חשוב זה בא לעזור להעלאת המודעות.

בועז טופורובסקי: תודה רבה לך.

בועז טופורובסקי: חבר הכנסת אנטאנס שחאדה, בבקשה.

אנטאנס שחאדה: בוקר טוב כבוד היושב ראש והאורחים.

אנטאנס שחאדה: אני מתנצל שלא הצלחתי להגיע לדיון בזמן.

אנטאנס שחאדה: רציתי לברר כמה דברים.

אנטאנס שחאדה: לגבי נתונים.

אנטאנס שחאדה: האם יש לכם פילוח לגבי הדוחות בחברה הערבית והיהודית?

אנטאנס שחאדה: אני מתכוון לדוח של מרכז המחקר.

רחלי טבת ויזל: נתוני היפגעות בחברה הערבית?

רחלי טבת ויזל: כן.

אנטאנס שחאדה: לא.

אנטאנס שחאדה: דוחות.

רחלי טבת ויזל: את זה אתם צריכים לבקש מהמשטרה.

אנטאנס שחאדה: אני שואל לגבי נתוני היפגעות או פגיעות במיוחד בקרב הילדים.

אנטאנס שחאדה: אני מניח שרוב הפגיעות הן מחוץ לישובים הערבים.

אנטאנס שחאדה: גם אם הנהג הוא ערבי, יכול להיות שלגבי ילדים זה שונה.

רחלי טבת ויזל: לא.

רחלי טבת ויזל: רוב הפגיעות של הילדים הן בתוך הישוב.

אנטאנס שחאדה: יש הבדל בפגיעות שנובעות מאי שימוש בכיסאות בטיחות ולא פגיעות בכלל של ילדים.

אנטאנס שחאדה: אני יודע שבדרום יש פגיעות ילדים ואחוז הגדול ביותר של הרוגים מתאונות בחצרי הבית.

אנטאנס שחאדה: אני שואל לגבי פגיעות מתאונות או בגלל אי שימוש בכיסאות בטיחות.

אנטאנס שחאדה: זה מחייב הרתעה.

אנטאנס שחאדה: אימאן דיברה על הסברה אבל צריכה להיות גם הרתעה.

אנטאנס שחאדה: אני לא בטוח שלגבי ההרתעה המשטרה נוכחת מספיק בישובים הערביים בתחום התנועה.

אנטאנס שחאדה: אני עדיין רואה, אני מתרעם וכמעט משתגע, נהג שמחזיק את הילד שלו על הכתפיים.

אנטאנס שחאדה: עדין יש תופעות כאלה ואני מתפלא.

אנטאנס שחאדה: אנחנו ב-2020 ועדיין יש אנשים שכך נוהגים ואפילו בתוך הישוב.

אנטאנס שחאדה: הם לא מבינים שזה ממש מסכן את הילדים שלהם.

בועז טופורובסקי: גיא, אני לא צריך שתתייחס לזה אלא אני רוצה שתיקח את זה בחשבון.

בועז טופורובסקי: יש כאן חבר כנסת שמייצגים את האוכלוסייה הערבית והם אומרים שאין מספיק אכיפה ואין מספיק הרתעה.

בועז טופורובסקי: שווה ליצור אפילו עכשיו איזשהו מבצע לתוכנית מבצעים ל-2021.

בועז טופורובסקי: חשוב לנו לקבל את פילוח הדוחות.

אנטאנס שחאדה: אם התופעה עדיין קיימת.

אנטאנס שחאדה: תודה.

אימאן ח'טיב יאסין: אני רוצה להציע משהו בנקודה הזאת.

אימאן ח'טיב יאסין: אני מציעה דרך שונה לאכיפה.

אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שמתן נקודות, זה הדבר שהכי מרתיע נהגים בימים אלה.

אימאן ח'טיב יאסין: לא הכסף.

אימאן ח'טיב יאסין: לאור המצב שקיים בתקופת הקורונה, לאנשים אין כסף לשלם אבל נקודות זה מה שבאמת עושה את הפעולה.

גיא לוי: בשנת 2019 ו-2020 בחברה הערבית הוקמו כמה תחנות משטרה.

גיא לוי: אדוני היושב ראש ושאר חברי הוועדה יוכלו לראות שהשינוי באכיפה יהיה משמעותי.

גיא לוי: בהחלט אני אעביר את המסר של אכיפה ביתר שאת באזורים הספציפיים האלה על מנת ליצור הרתעה.

גיא לוי: זה יבוצע.

אנטאנס שחאדה: הסברה והידברות ועבודה בתוך בתי הספר.

גיא לוי: אני נגעתי בזה ואני רוצה לחדד את הנושא הזה.

גיא לוי: אנחנו מסבירים ונמצאים בקהילה לא פחות מאכיפה, ובמקרים מסוימים גם יותר.

בועז טופורובסקי: נכון.

בועז טופורובסקי: המשטרה צריכה לעשות אכיפה ולא הסברה.

אנטאנס שחאדה: למשטרה יש פילוחים לגבי הדוחות או צריך לבקש ממרכז המחקר?

בועז טופורובסקי: מרכז המחקר ייצור אתך קשר.

בועז טופורובסקי: בכל מקרה, גיא, אנחנו בוועדת המשנה לקידום הבטיחות בדרכים מתכוונים לקיים סיור במוקדי סיכון, גם בישובים הערביים.

בועז טופורובסקי: אנחנו נעשה את ה בתיאום אתכם.

בועז טופורובסקי: יעל מיטלמן, ארגון בטרם.

בועז טופורובסקי: כל הכבוד שהגעת לכאן ותודה רבה לך.

יעל מיטלמן: תודה על ההזמנה.

יעל מיטלמן: אני מנהלת תחום ממשל בארגון בטרם.

יעל מיטלמן: אני מניחה שמכירים את ארגון בטרם, ארגון מגזר שלישי, ארגון אזרחי שעוסק במניעת היפגעות ילדים בתאונות.

יעל מיטלמן: 50 אחוזים מההיפגעויות הקטלניות של ילדים בתאונות הן בדרכים ולכן מטבע הדברים אנחנו עוסקים בנושא הזה בשותפות רבת שנים ומאוד עמוקה גם עם הרלב"ד, גם עם משרד הבריאות ועם כל משרד ממשלתי אחר.

יעל מיטלמן: מבחינת העמדה המקצועית שלנו, היא בוטאה יפה מאוד בדוח המעמיק של מרכז המחקר והמידע ואני לא אחזור על עליה.

יעל מיטלמן: אנחנו כן רואים לנכון לצמצם ככל האפשר את הפער בכל הסעיפים שהועלו בין בלשון החוק ובין בהמלצות הבטיחות בין-לאומיות של ארגונים.

בועז טופורובסקי: זאת אומרת, אתם בעד העלאת הגיל לשנתיים ולגיל 10?

יעל מיטלמן: זו התפיסה המקצועית שלנו.

בועז טופורובסקי: לגבי ישיבה מקדימה, איזה גיל?

יעל מיטלמן: עד גיל 13.

יעל מיטלמן: זאת ההנחיה שאנחנו מפיצים לציבור.

יעל מיטלמן: אני רוצה להתמקד קצת יותר בהסברה שאנחנו עושים כי היא נותנת לנו איזשהו מדד על הבשלות של הציבור ועל המוכנות לשינויים.

יעל מיטלמן: אנחנו מפעילים מוקד מומחים שאנשים פונים אליו עם שאלות לגבי בטיחות ילדים בבית, בדרכים, בבית ספר, בכל היבט אפשרי.

יעל מיטלמן: מעל 70 אחוזים מהפניות אלינו הן בנושא של מושבי בטיחות והושבה ברכב.

יעל מיטלמן: זאת אומרת, ציבור ההורים – זה לא מדעי, זה לא סקר שבדק את כל הורי ישראל – מתעניין בנושא הזה ורוצה לוודא שהוא מעניק לילדים שלו הזדמנות נכונה לנסיעה בטוחה ולצמצום של היפגעות.

בועז טופורובסקי: אתם בטרם, הגיוני שיפנו אליכם בעיקר עם נושאים כאלה.

יעל מיטלמן: אתה אומר שזה מראש קהל שבוי, נכון, ועדיין אני רואה שהפניות האלה לעומת פניות על האכלה נכונה, שינה נכונה, הן בקנה מידה אחר לגמרי.

יעל מיטלמן: זאת אומרת, זה הנושא שמעסיק את ציבור ההורים והוא פונה אלינו בצורה בולטת ביותר.

יעל מיטלמן: היינו מעורבים גם בפיתוח של הורי דרך שהרלב"ד עשו אתנו ומשרד הבריאות מפעיל כמו שזהבה הסבירה.

יעל מיטלמן: גם שם, המשובים שאנחנו מקבלים מהמחלקות הם שכל הורה עובר את זה ושההורים מתעניינים לפני שחרור ילוד בנסיעה נכונה ומשתפים פעולה עם ההדרכה הזאת.

יעל מיטלמן: מכל ההיבטים האלה אנחנו כן מקבלים תמונה שיש עניין, יש בשלות והורים מחפשים כלים.

יעל מיטלמן: אני רוצה להתייחס לדבריה של חברת הכנסת שהיא כבר לא כאן לגבי נושא ההסברה בחברה הערבית ובמיוחד בחברה הבדואית שם אנחנו רואים היפגעויות בשיעורים אחרים לגמרי משאר האוכלוסייה.

אנטאנס שחאדה: יש שם בעיית תשתיות חמורה.

יעל מיטלמן: בדיוק.

יעל מיטלמן: היום יש תוכניות ממשלתיות, אם זה 922, אם אלה התוכניות שמיועדות לחברה הבדואית בנגב.

יעל מיטלמן: למיטב היכרותנו אין בהן סעיפים ייעודיים לנושא בטיחות ילדים.

יעל מיטלמן: בטיחות ילדים היא גם בהסברה, גם בתשתיות, גם בהכנסה של תכנים למערכת החינוך, כמובן גם באכיפה ובעינינו מאוד משמעותי שכל תוכנית שמדברת על התייחסות ייעודית לחברה הערבית תכלול גם היבטים של בטיחות ילדים כי זו באמת תופעה שהיא בקנה מידה אחר מאשר קיימת בכלל הציבור.

יעל מיטלמן: אלה הנושאים שלנו היה חשוב להתייחס אליהם היום.

בועז טופורובסקי: תודה רבה.

בועז טופורובסקי: מוטי גרמיזה, ראש ענף תינוקות, לשכות המסחר.

מוטי גרמיזה: בוקר טוב לכולם.

מוטי גרמיזה: אני ראש ענף התינוקות באיגוד לשכות המסחר, 30 שנים בתחום התינוקות עם פיתוח של הבוסטר הראשון בעולם, כל מה שכל עולה בישראל מכיר, חיבור בין סל-קל לעגלה, זה פיתוח שלי לפני 27 שנים.

בועז טופורובסקי: יש לך על זה פטנט?

מוטי גרמיזה: לא.

מוטי גרמיזה: אני שכיר.

מוטי גרמיזה: חשבנו על בטיחות וטובת המשתמש.

מוטי גרמיזה: אף אחד לא חשב על פטנט.

מוטי גרמיזה: זה היה בקנה מידה ישראלי שהיום הוא בין-לאומי.

מוטי גרמיזה: אני חבר בוועדות התקינה, 30 שנים מתמחה במוצרי תינוקות.

מוטי גרמיזה: הייתי שותף לתקנה שקיימת עד היום מ-2004 שהייתה בשיתוף ארגון בטרם.

מוטי גרמיזה: אז חוקקנו את התקנה של ישיבה עד גיל שנה ועד גיל שמונה.

מוטי גרמיזה: ההמלצה שילד ישב על התקן ריסון הייתה אז עד גיל 10 אבל לא קיבלו אותה.

מוטי גרמיזה: התעלמתם מדבר מאוד פשוט.

מוטי גרמיזה: במדינת ישראל יש לנו שני תקנים להתקני ריסון, יש לנו אפשרות עם התקן האמריקאי שעל פיו התבססו בהמלצות, ויש תקנה לתקן האירופאי.

מוטי גרמיזה: שני המוצרים האלה נמכרים, בטוחים ומעולים לשימוש.

מוטי גרמיזה: ברגע שקובעים החלטה שרירותית – והבעיה הכי גדולה היא בנושא הושבה הפוך לכיוון הנסיעה – לאלץ הורים להושיב ילד עד גיל שנתיים הפוך לכיוון הנסיעה כשיש לו צרכים מיוחדים, בעיות פיזיולוגיות ולקבוע שהשוטר יצטרך לאכוף את זה, זה פשע כיוון שפספסתם את המטרה העיקרית.

מוטי גרמיזה: תפקידו של כיסא בטיחות הוא להציל חיים.

בועז טופורובסקי: עד גיל שנה זה בסדר?

מוטי גרמיזה: עד גיל שנה חובה.

בועז טופורובסקי: חוץ מארגון בטרם, אני חושב שכולם כאן דיברו על כך שזה עד גיל שנה.

מוטי גרמיזה: אני קראתי את ההמלצות שגובשו בהן היה כתוב עד גיל שנתיים.

מוטי גרמיזה: זה מתייחס לתקן האמריקאי.

בועז טופורובסקי: אתה מדבר על ההמלצות של 2016.

בועז טופורובסקי: הבנתי.

מוטי גרמיזה: התקן האירופאי החדש, אי-סאד 129, מתייחס לילדים שישבו הפוך לכיוון הנסיעה עד גיל 15 חודשים.

מוטי גרמיזה: זה התקן האירופאי אבל התקן הזה מייקר מאוד את מושבי הבטיחות וגם הם הבינו שזה לא ישים.

מוטי גרמיזה: הם השאירו במקביל את שני התקנים, גם את התקן הישן 4404 יחד עם התקן החדש.

מוטי גרמיזה: בכיסאות בטיחות יש מצבים שמאפשרים כמה רמות שימוש.

מוטי גרמיזה: כל הכיסאות, גם שניתן להושיב אותם הפוך לכיוון הנסיעה עד גיל שנתיים, והיום יש כיסאות שגם יותר מזה, בתקנים האמריקאים, מיועדים גם לשימוש מגיל שנה על מנת לתת להורה את האפשרות להחליט מה הצרכים.

מוטי גרמיזה: אם ילד לא יהיה רגוע כשהוא יושב הפוך לכיוון הנסיעה והוא יהיה עצבני ובוכה, הוא מסכן את הנהג שיסיח את דעתו ושוב פספסנו את המטרה העיקרית.

מוטי גרמיזה: כל הדברים נכונים.

מוטי גרמיזה: השימוש במושב הקדמי הוא הכי מסוכן וזה לא חדש אלא ידוע כבר 20 שנים.

מוטי גרמיזה: אבל אנחנו במדינת ישראל עם אחוז הילודה הגבוה בעולם.

מוטי גרמיזה: אנחנו לא בארצות הברית עם רכבים ענקיים כאשר גם שם יש להם את הקשיים האלה, אנחנו לא באירופה עם אחוז ילודה מאוד נמוך כאשר נוסעים עם ילד אחד ברכב.

מוטי גרמיזה: חייבים להתאים את המציאות למשתמש.

מוטי גרמיזה: חוקים, בסדר, אבל אסור להתעלם מהבטיחות והמטרה של כיסא בטיחות היא להציל חיים.

מוטי גרמיזה: הדרך היא הטמעה של הסברה מסיבית איך להשתמש, מה מומלץ, מומלץ עד גיל שנה וחצי-שנתיים אבל בהתאם להוראות היצרן.

מוטי גרמיזה: אם נתעלם מהוראות היצרן, מבחני ריסוק שהכיסאות עוברים, אנחנו קובעים משהו שלא ניתן ליישם.

בועז טופורובסקי: תודה רבה.

בועז טופורובסקי: אמרת דברי טעם.

בועז טופורובסקי: רז אביטן מאור ירוק.

רז אביטן: אנחנו מברכים על העיסוק בנושא שהוא חשוב מאוד ומבורך.

רז אביטן: המסר הראשון והעיקרי הוא שיש פער מאוד גדול בין היפגעות הילדים בתאונות דרכים, שזה גורם המוות העיקרי במדינת ישראל, לבין גרירת הרגליים בחלק מהמסקנות.

רז אביטן: מעצם הדיון הזה הרווחנו הרבה, אם נצליח לקדם ולשנות משהו.

רז אביטן: למשל, גיל ההושבה מקדימה.

רז אביטן: אם תהיה החלטה מסודרת על גיל ההושבה בהתאם להמלצות שעולות בדוח, שאנחנו חיים אתן בשלום, הרווחנו משהו.

בועז טופורובסקי: אתם בעד גיל ההושבה מקדימה שיהיה 13.

בועז טופורובסקי: אתם חושבים שזה הדבר הנכון?

רז אביטן: נכון.

בועז טופורובסקי: מה לגבי העלאת גיל הושבה בהיפוך משנה לשנתיים והעלאת הגיל משמונה לעשר שנים?

רז אביטן: בהקשר הזה נאמרו כאן דברי טעם.

רז אביטן: היינו שמחים אם היו נתונים מבוססים על אחוז הפגיעות בתאונות דרכים, כמה מפגיעות הילדים היו כאשר ילד היה חגור וכיצד הוא היה חגור.

רז אביטן: אין נתונים כאלה.

רז אביטן: יש לנו תצפיות שאנחנו עושים בסביבת מוסדות חינוך ובפרט בחברה הבדואית בכל הישובים בדרום והתצפיות האלה מראות תמונת מצב עגומה.

רז אביטן: דובר כאן הרבה על הסברה ועל התקדמות אבל הדוחות שלנו, התמונות והצילומים מהשטח, מנהלי בתי הספר זועקים אלינו גם ברמת הפרט, איך המשפחה מביאה את הילד.

רז אביטן: ברוב הישובים בדרום בתי הספר הם אזוריים ואליהם יש מרחקי נסיעה מרוחקים.

רז אביטן: גם ברמת הפרט וגם ברמה הציבורית טרנזיטים, רכבי הסעות, גם שם נושא חגירת הילדים לא מוסדר.

רז אביטן: אנחנו בהחלט חושבים שצריך להיכנס עוד יותר לעניין של הסברה וגם אכיפה ממוקדת ובפרט בכל הישובים הבדואים בנגב.

רז אביטן: היינו שמחים שבשנת 2020 ננהל דיון על היסח הדעת כמו שנאמר אל מול כמה נפגעו כתוצאה מאי חגירת התקן ריסון כראוי.

בועז טופורובסקי: איך אפשר לאסוף נתונים על היסח דעת?

רז אביטן: נשמח שתירשם הערה לגבי מעקב אחר ההחלטות שצריכות להתקבל בהקדם בדבר גיל הישיבה מקדימה.

רז אביטן: זה יקדם את התחום ויצמצם פגיעות.

בועז טופורובסקי: תודה.

בועז טופורובסקי: חוה, אני אשמח להתייחסות לדברים שנאמרו.

בועז טופורובסקי: אם תוכלי לתת לנו איזשהו תאריך יעד להתקנת התקנות ואם לא, בסיכום אני אבקש תאריך יעד.

בועז טופורובסקי: אני נותן לך את האפשרות להציע תאריך בעצמך.

חוה ראובני: רציתי להשלים.

חוה ראובני: עלתה כאן שאלה לגבי מתן נקודות.

חוה ראובני: עבירה של אי חגירה במושבי בטיחות, אתם 20,000 דוחות שאנחנו רואים שניתנו בשנת 2019, הן עבירות שצמודות אליהן שמונה נקודות שזאת רמת ניקוד גבוהה.

חוה ראובני: הרמה הגבוהה ביותר היא 10 נקודות.

חוה ראובני: לגבי לוחות זמנים.

חוה ראובני: עד להגשת התקנות לוועדת הכלכלה יש עוד שלושה שלבים.

חוה ראובני: יש שלב של פרסום להערות הציבור, יש שלב של דוח ריה, הארכת אפקטיביות של רגולציה לה אנחנו מחויבים לפי החלטת הממשלה והליך של נסחות.

חוה ראובני: אני מקווה שכל השלבים האלה, אני אוכל להגיע אתם לסיום עד סוף השנה או לינואר 2021.

חוה ראובני: חלקם הליכים שהם לא בשליטתי.

בועז טופורובסקי: את אומרת שלדעתך עד סוף השנה אפשר יהיה להגיש את התקנות לאישור הוועדה.

חוה ראובני: סוף השנה או תחילת 2021.

חוה ראובני: כן.

בועז טופורובסקי: כאשר התקנות מתייחסות רק לגיל ההושבה מקדימה.

חוה ראובני: כן.

חוה ראובני: זה חלק מסט תקנות שכוללות עוד כמה דברים אבל בנושא בטיחות ילדים, שזה נושא הדיון הנוכחי, זה העלאת הגיל.

חוה ראובני: ברגע שייקבע הגיל, אפשר לעשות חלק מהתהליכים עוד לפני הגיל כי להחליף בין 12 ל-14 ל-13, זה לא עושה הבדל גדול מבחינת הכנת התקנות.

בועז טופורובסקי: תודה רבה.

בועז טופורובסקי: לפני שאני מסכם, יש עוד מישהו שרוצה להתייחס?

בועז טופורובסקי: לא.

בועז טופורובסקי: אני מסכם את הדיון.

בועז טופורובסקי: קודם כל, אנחנו רוצים להודות לחברי הכנסת מיכל קוטלר וונש ולמנסור עבאס על הדיון המהיר שהציעו.

בועז טופורובסקי: אנחנו מדברים כאן בחיי ילדים, חיי ילדינו זה הדבר היקר ביותר ואסור לנו להקל בזה ראש.

בועז טופורובסקי: עצם העובדה שהיו מסקנות מ-2016 ועד היום לא הייתה החלטה על כך במשרד התחבורה, זה משהו שהוא לא מקובל על הוועדה והוא חמור מאוד מכיוון שאנחנו מדברים בחיי ילדים.

בועז טופורובסקי: לכן הוועדה קוראת למשרד התחבורה ולשרת התחבורה והבטיחות בדרכים להביא לוועדה לאישור את התקנות אשר התקבלו בנוגע לגיל נסיעה מקדימה של ילדים עד סוף השנה, עד 31 בדצמבר 2020.

בועז טופורובסקי: כמו כן אנחנו מבקשים מהשרה להביא תקנות, ואם לא, להסביר למה, לגבי גיל ההושבה הפוך כאשר היום הוא שנה.

בועז טופורובסקי: הייתה כאן הצעה לשנתיים והיו כאלה שאמרו שנישאר בשנה.

בועז טופורובסקי: אם משאירים את הגיל כפי שהוא, אנחנו מבקשים לדעת למה ועל איזה נתונים מסתמכים.

בועז טופורובסקי: אותו הדבר לגבי גיל הנסיעה בבוסטר שהיום הוא גיל שמונה.

בועז טופורובסקי: נאמר שיש כאן המלצה לגיל 10 והייתה כאן אמירה של משרד התחבורה שמשאיר את זה על גיל שמונה.

בועז טופורובסקי: גם כאן אנחנו מבקשים לדעת על סמך אילו נתונים מתבססים.

בועז טופורובסקי: גם כאשר יבואו התקנות באשר לגיל ההושבה מקדימה, אנחנו רוצים לדעת על בסיס אילו נתונים מתבססים כדי שנקבל כאן בוועדה החלטה מושכלת.

בועז טופורובסקי: אנחנו מבינים שיש כאן המון אחריות הורית.

בועז טופורובסקי: תפקיד התקנות לא להחליף את האחריות ההורית.

בועז טופורובסקי: על כל הורה והורה בכל הארץ יש אחריות על כל ילד כדי לוודא הושבה ברורה, בטוחה ונכונה של הילדים שלנו.

בועז טופורובסקי: הוועדה מבקשת מהרלב"ד להמשיך ולפעול להסברה באמצעי התקשורת השונים בכל נושא בטיחות ילדינו ברכב, כיסאות, מושבי בטיחות, חגירת חגורות וחשיבותן.

בועז טופורובסקי: הוועדה קוראת למשטרת ישראל לאכוף אף יותר בתוך הערים והישובים את תקנות הושבת ילדים במושבי בטיחות וחגורת בטיחות.

בועז טופורובסקי: להמשיך לפעול כמה שיותר בפעילות אכיפה בחברה הערבית.

בועז טופורובסקי: הוועדה מברכת את משרד הבריאות על ההסברה שנעשית בבתי החולים ליולדות לפני שחרורן הביתה ומבקשת לוודא שההסברה תיעשה בכל בתי החולים בארץ, כולל נגישות המידע על האפשרות להשאיל כיסאות בטיחות ביד שרה או בכל דרך אחרת.

בועז טופורובסקי: תודה רבה לכולם.

בועז טופורובסקי: בהצלחה ובואו נשנה את המציאות.

בועז טופורובסקי: תודה.