ועדת הכלכלה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 100, 2020-10-27 11:00

יעקב מרגי: שלום לכולם.

יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה של הכנסת, היום 27 באוקטובר 2020, ט' חשוון התשפ"א.

יעקב מרגי: הנושא על סדר היום: הצעת חוק לתיקון פקודת הכלבת (מס' 6)(היתר להחזיק בעל חיים בפיקוח ובהשגחה שלא במאורת בידוד), התש"ף-2020, של חברות הכנסת שרן מרים השכל ומיקי חיימוביץ'.

יעקב מרגי: זאת גם הזדמנות לברך את חברת הכנסת שרן השכל בשידור מסודר בברכת מזל טוב להולדת הבת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הבת יעל.

יעקב מרגי: הבנתי שקראו לה כבר בשם.

יעקב מרגי: אז קודם כול אנחנו מברכים אותה בברכת מזל טוב.

יעקב מרגי: היא בטח שותפה לדיון בזום.

יעקב מרגי: אם לא תעבירו לה שבירכנו אותה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מצטרפת לברכות.

יעקב מרגי: תני לנו סקירה איפה אנחנו עומדים עם הצעת החוק.

מרב תורג'מן: הדיון היום הוא הכנה לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

מרב תורג'מן: הוועדה הכינה את הצעת החוק לקריאה הראשונה והיא עברה לפני כחודש במליאת הכנסת.

מרב תורג'מן: הנוסח שמונח בפניכם מבוסס, כמובן, על הנוסח שאושר בקריאה הראשונה עם תיקונים קלים שאנחנו נציג אותם.

מרב תורג'מן: בעיקר מדובר בהבהרות, מעט תיקוני נוסח שנציג תוך כדי ההקראה.

יעקב מרגי: אנחנו מקריאים את כל החוק.

מרב תורג'מן: כמובן.

יעקב מרגי: אם יש הערות כלליות, בבקשה.

יעקב מרגי: לא לפתוח דיון מקדים מחדש.

יעקב מרגי: אנחנו חפצים בקידום החקיקה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אם יש הערות אנחנו נעשה את זה תוך כדי?

יעקב מרגי: כן.

יעקב מרגי: אני מעדיף.

יעקב מרגי: מי מקריאה את הצעת החוק?

מרב תורג'מן: אני אקריא.

מרב תורג'מן: את מס' התיקון אנחנו ניתן לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

מרב תורג'מן: כאן אני רק אציין שנצטרך לעשות תיקון טכני אחר ולתקן באופן ספציפי בכל מקום במקום "בעל חי", "בעל חיים", כמו שאמרתי בדיון הקודם.

מרב תורג'מן: פשוט לשונית המונח "בעל חי" איננו נכון אלא צריך להחליף את זה ל"בעל חיים".

יעקב מרגי: יש הערות לתיקון 1?

יעקב מרגי: נצביע עליו ונסיים אותו.

יעקב מרגי: מי בעד?

יעקב מרגי: מי נגד?

יעקב מרגי: אושרה

יעקב מרגי: אין מתנגדים, אין נמנעים.

יעקב מרגי: סעיף 1 תוקן ואושר.

יעקב מרגי: נמשיך בהקראה.

מרב תורג'מן: אני רק אסביר שעקרונית מדובר בהוספת הגדרות וקיצורים שמופיעים בהמשך בחוק.

מרב תורג'מן: לגבי ההגדרה "בעל חי" מבקשים להשמיט עופות משום שלמיטב הבנתנו, כפי שנאמר גם בדיון הקודם עופות לא נדבקים במחלת הכלבת ולכן אינם רלוונטיים לתחולת החוק.

יעקב מרגי: יש הערות לאורחים שלנו בזום?

יעקב מרגי: אין אף אחד בזום?

יעקב מרגי: יש הערות לסעיף 2?

שמואל רשפון: אני פרופ' רשפון ממשרד הבריאות.

שמואל רשפון: זה בדיוק תיקונים נכונים.

יעקב מרגי: תודה על ההערה.

יעקב מרגי: אנחנו מצביעים על סעיף 2.

יעקב מרגי: מי בעד?

יעקב מרגי: מי נגד?

יעקב מרגי: מי נמנע?

יעקב מרגי: אושרה.

יעקב מרגי: אין מתנגדים, אין נמנעים.

יעקב מרגי: סעיף 2 אושר.

מרב תורג'מן: גם בסעיף (2) הוועדה קיימה דיון בהכנה לקריאה ראשונה בעוד שעשרה ימים לפני התיקון המוצע נספרו מיום ההכנסה להסגר.

מרב תורג'מן: מתקנים כאן כך שעשרה ימים ייספרו מיום הנשיכה או מיום המגע.

מרב תורג'מן: בסעיף (3) נראה לי שהדברים ברורים.

מרב תורג'מן: למעשה, זה הליבה של הסעיף הזה – החובה לפעול במאמץ סביר ובפרק זמן סביר ולהביא את בעל החיים לאימוץ.

מרב תורג'מן: התיקון שמופיע בפניכם הוא ברובו תיקון טכני.

מרב תורג'מן: אנחנו שינינו את הסדר והבהרנו ממתי סופרים את ארבעה-עשר הימים שהוא רשאי לטעון את טענותיו בטרם מסירת בעל החיים לאדם אחר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני יכולה להצביע פה שיהיה כתוב אחרי "בדואר רשום", "וגם לטלפון שמספרו מופיע במספר הרישום"?

מרב תורג'מן: אני אשמח לשמוע את גורמי המקצוע ממשרד החקלאות.

מרב תורג'מן: העניין הוא שהנוסח הזה - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו מכירים את הדואר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אם יש טלפון והטלפון הזה מופיע במרכז הרישום אז לפחות להרים טלפון.

דגנית בן דב: מניסיון, הבעיה היא שבהודעה טלפונית אתה לא תמיד יודע מי ענה ואחר כך מתחילים ויכוחים: כן הודיעו, לא הודיעו, מתי הודיעו.

מרב תורג'מן: גם אין אפשרות - - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אבל למה לא גם וגם?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בואו נבטיח את הסוגיה הזאת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': רק להוסיף "גם טלפון".

יעקב מרגי: אנחנו פשוט מכירים את המציאות שלנו עם הדואר.

דגנית בן דב: לכן יותר רשויות שולחות את הפקח למסור אישית.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מצוין.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אבל למה שלא?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה לא מקשה עליכם יותר מדי שיהיה כתוב מספר טלפון.

דגנית בן דב: אל תשכחו שאנחנו מדברים פה על מצב שבו הבעלים הכניס את בעל החיים לתצפית כלבת, והוא יודע יפה מאוד מתי מסתיימים עשרת הימים והוא לא הגיע.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו מבקשים שירימו גם טלפון.

מרב תורג'מן: אנחנו לא מדברים על משרד החקלאות.

מרב תורג'מן: מדובר פה על הרשויות המקומיות.

מרב תורג'מן: הנוסח הזה לקוח מסעיף 6 לחוק הפיקוח על כלבים.

מרב תורג'מן: אני לא בטוחה שזה לא נטל כבד מדי לשבת על הטלפון ולחפש את בעליו של בעל החיים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הם לא צריכים לחפש.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אם הטלפון מופיע במרכז הרישום אליו הם מתקשרים, הם לא צריכים לחפש.

מרב תורג'מן: ואיך יוכיחו שהם בכל זאת ניסו להתקשר?

מרב תורג'מן: איך לא יהיו טענות?

יעקב מרגי: אם אני אכניס חובה בחוק - -

דגנית בן דב: כולם יעשו את זה.

דגנית בן דב: השאלה היא איך מוכיחים שזה נעשה.

דגנית בן דב: אני לא מאמינה שיש רשות אחת שלא תרים טלפון בתור ברירת המחדל הראשונה.

יעקב מרגי: תשלימי את מה שלא הקראת ונפתח את זה לדיון כדי שלא נעשה פעמיים.

יעקב מרגי: התייחסות של השלטון המקומי, בבקשה.

נועה בן אריה: בוקר טוב, תודה רבה.

נועה בן אריה: אני רוצה להגיב לדברים של חברת הכנסת מיקי חיימוביץ' בהקשר של המאמץ הסביר.

נועה בן אריה: אנחנו רואים שבשני הסעיפים לפני כן, עוד לפני הפירוט של משלוח ההודעה בדואר וניסיון האיתור, יש חובה כללית של מאמץ סביר לאתר ולפעול לפני שמקבלים החלטה כל-כך דרמטית על המתת כלבים.

נועה בן אריה: אני לא הייתי רוצה להוסיף לסעיף (ג) באופן אקטיבי גם את חובת ההודעה הזאת מכיוון שאנחנו אף פעם לא נוכל להוכיח ולהראות שאכן ניסינו להשיג ולא ענו, ואנחנו ניכנס לסאגה מתמשכת של הוכחה שלא נוכל להתמודד איתה.

נועה בן אריה: אני אבקש לא להכניס את השינוי.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: ד"ר אבי צרפתי, בבקשה.

אבי צרפתי: שלום לכל החברים, קודם כול מדובר במקרים בודדים מאוד שבהם בעל הכלב לא בא לקחת את הכלב שלו.

אבי צרפתי: שנית, להבטיח את העניין שהרשויות עושות כל מאמץ לא רק בטלפון אלא גם במסרונים, גם במיילים, גם ברוב המקרים נשלחים פקחים לבית של הבעלים כדי לחפש ולאתר אותו.

אבי צרפתי: הדבר האחרון שאנחנו רוצים זה לשמור כלבים בכלבייה מעבר לזמן שהם אמורים להיות שם.

אבי צרפתי: מצד שני יש לנו קושי להוכיח ולתעד את התהליכים האלה, וכולנו גם מכירים את מצב הדואר היום שגם הוא בעייתי בהודעות הרשומות - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בגלל זה חשבתי שכדאי שזה יהיה ככה.

אבי צרפתי: - - אבל זה בהחלט מספק.

נועה בן אריה: אני שמעתי את ההערה של חברת הכנסת חיימוביץ', ואני אשלים: בעוד כאשר אנחנו שולחים הודעה בדואר רשום, לפחות יש לנו תיעוד של משלוח ההודעה, ושם נוכל להראות שכחלק מהמאמץ גם ביצענו את הודעת הרשום, כך בנושא השיחות הטלפוניות יהיה מאוד קשה לעמוד באותה חובת ההוכחה.

נועה בן אריה: כשאנחנו מכניסים לחקיקה את הפעולה הזאת כפעולה אקטיבית שהיא לא אחת מיני רבות אלא נרשמת באופן מפורש, זה משהו שאחר כך נידרש כחובת הוכחה לגבי ביצועו, ושם יהיה לנו קושי משמעותי.

מרב תורג'מן: בחוק הגנת הצרכן כשיש חובה לאתר את הלקוח בטלפון אז גם שולחים מסרון שהיא הוכחה – חיפשנו אותך ולא ענית לטלפון.

נועה בן אריה: נכון.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה לא כל כך מסובך.

נועה בן אריה: זה פשוט להכניס את הדבר הזה לתוך ה-CRN שלנו, זאת בעיה.

מרב תורג'מן: אני חושבת שזה לא - -

יעקב מרגי: להכניס את זה בחקיקה צריכה להיות חובת הוכחה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': טוב, בואו נתקדם.

יעקב מרגי: אם אין הערות נוספות אני ניגש להצבעה.

יעקב מרגי: מי בעד תיקון סעיף 4?

יעקב מרגי: אושרה

יעקב מרגי: אין מתנגדים, אין נמנעים.

יעקב מרגי: תיקון סעיף 4 אושר.

מרב תורג'מן: בתיקונים שהקראתי.

יעקב מרגי: כמובן, תמיד בצירוף התיקונים וההערות שהסכמנו עליהם.

מרב תורג'מן: אולי דגנית תרצה להסביר שוב לוועדה על ההיתר.

מרב תורג'מן: זה משנה את כל הדין שהיה קיים היום לגבי החזקת כלב בהסגר במכלאה עירונית.

מרב תורג'מן: הסעיף הזה יאפשר, בהתאם לתנאים שקבועים כאן כהוראת מעבר בחוק בסעיפים הבאים שנגיע אליהם או בהתאם לתנאים שיקבע שר החקלאות בתקנות.

יעקב מרגי: - - -

דגנית בן דב: ובהתקיים התנאים המקדמיים.

מרב תורג'מן: כמובן, ובהתקיים התנאים המקדמיים ניתן יהיה לתת היתר להחזקה בפיקוח ובהשגחה בביתו של בעל הכלב.

מתקדמים להצבעה: הצבעה

יעקב מרגי: אין מתנגדים, אין נמנעים, הסעיף תוקן ואושר.

מרב תורג'מן: פה הכוונה היא להוריד את הסמכות להמית כלב משתולל ורק אם באמת יש סכנה להדבקה בכלבת.

יעקב מרגי: - - -

מרב תורג'מן: זה פשוט נוסחים שאינם רלוונטיים.

מרב תורג'מן: אלה נוסחים שהיו בפקודה משנות ה-30.

מרב תורג'מן: לכן יש צורך להתאים לתקופה.

יעקב מרגי: מי בעד תיקון סעיף 5?

יעקב מרגי: אושרה.

יעקב מרגי: אין מתנגדים, אין נמנעים.

יעקב מרגי: הסעיף תוקן ואושר.

מרב תורג'מן: אני אזכיר שמדובר רק בהסמכת השר לקבוע חובה להפקיד ערובה למימוש התנאים שקבועים בחוק.

מרב תורג'מן: זה באמת רק אם מצא כי הפקדת הערובה נדרשת לשם הבטחת התנאים, כאמור, ובתום בחינה של השר על יישום החוק בפועל.

מרב תורג'מן: התיקונים כאן הם תיקונים טכניים, לבקשת משרד המשפטים.

מרב תורג'מן: מבחינת הניסוחים, אחידות הניסוחים בחקיקה לגבי בנוגע להפקדת ערובה.

מרב תורג'מן: כאן מתוך חשש שהשר לא יתקין תקנות במועדן וכל ההסדר הזה לא ייכנס לתוקף הוועדה החליטה עוד בדיון הקודם לקבוע הוראות שיחולו כל עוד לא נקבעו התקנות.

יעקב מרגי: הוראות ביניים.

מרב תורג'מן: אם השר לא יקבע אז אלה ההוראות שיחולו עד שהשר יקבע הוראות או תקנות בעניין הזה.

מרב תורג'מן: כאן הבהרנו שהשר יהיה רשאי להתקין תקנות בנושא אחד או בכל הנושאים.

מרב תורג'מן: זאת אומרת אם הוא ימצא שיש כשל או בעיה בנושא ספציפי שהוסדר בסעיפים כאן הוא יהיה רשאי לתקן רק את הנושא הספציפי הזה ולאפשר את הגמישות במשרד לתקן רק מקום שנדרש לעשות בו תיקון.

מרב תורג'מן: אני אזכיר שבכל מקרה זה מגיע לוועדת הכלכלה.

יעקב מרגי: בכל מקרה זה לא מעכב את יישום החוק.

מרב תורג'מן: כן, בדיוק.

שרן השכל: רק שאלה אחת - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': שלום, שרן.

שרן השכל: שלום, בוקר טוב לכולם.

יעקב מרגי: בירכנו אותך בתחילת הדיון בברכת מזל טוב.

יעקב מרגי: שתגדלי אותה בנחת ותחזרי אלינו מהר בריאה ושלמה.

שרן השכל: תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מזל טוב מכולנו פה, שרן.

מרב תורג'מן: בהחלט.

מרב תורג'מן: המון מזל טוב.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: היא באמת מלאך.

שרן השכל: היא מושלמת ונותנת לי לשבת בשקט.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': גם אם היא לא תיתן אנחנו נארח אותה פה בשמחה.

מרב תורג'מן: באה לראות איך החוק הראשון שלה עובר.

שרן השכל: כן.

שרן השכל: רק שאלה.

שרן השכל: קודם כשעברנו על הסעיף של החובה להפקיד ערובה.

שרן השכל: זה שכתוב שחובה להפקיד ערובה זה עדיין מחייב אותם לבוא ולהביא את זה לאישור הוועדה, נכון?

מרב תורג'מן: כמובן.

מרב תורג'מן: זה שכתוב כאן חובה זה לא אומר שיש חובה לשר להפקיד ערובה.

מרב תורג'מן: פשוט הוא רשאי לקבוע חובה להפקיד ערובה.

מרב תורג'מן: ברגע שהוא יקבע שזאת חובה זה יהיה חובה.

שרן השכל: בסדר גמור.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': באישור הוועדה.

מרב תורג'מן: כמובן, באישור הוועדה.

שרן השכל: מצוין.

יעקב מרגי: אנחנו ממשיכים.

מרב תורג'מן: אני מציעה שדגנית תסביר את התנאים המקצועיים.

דגנית בן דב: הרעיון הוא למזער את הסיכוי שגם אם בעל החיים, הכלב או החתול, היה במגע, ואנחנו לא יודעים אם הוא נדבק ויוכל להעביר את המחלה.

דגנית בן דב: לכן אנחנו דורשים חיסון.

דגנית בן דב: בכלבים החיסון ניתן יחד עם הרישיון ולכן ההתייחסות שונה בנוסח לכלבים ולחתולים.

דגנית בן דב: לגבי שוטטות של כלב – אם הוא כן נתפס כמשוטט זאת הוכחה שכדאי להיזהר מלסמוך על הבעלים שימנע ממנו לשוטט, שזה אחד מהתנאים הבאים.

דגנית בן דב: האמת היא שזה תנאי בכלל.

יעקב מרגי: השאלה אם זאת תופעה קבועה או חד-פעמית שהוא משוטט.

דגנית בן דב: לכן כתבנו שהוא לא נתפס או תועד משוטט יותר מפעמיים, אם במקרה הוא נתפס פעם אחת ויש סיבה מאוד מוצדקת.

דגנית בן דב: צריכה להיות התחייבות במקרה שבעל החיים הוחזק אצל מישהו אחר – המישהו האחר הזה צריך לעמוד בכל אותם תנאים שיבואו הלאה.

יעקב מרגי: אוקיי.

יעקב מרגי: נמשיך בהקראה.

מרב תורג'מן: דגנית, תרצי להסביר שוב את המקרים?

דגנית בן דב: היו מקרים – ויש מקרים ויהיו מקרים – שבהם בעל חיים שנמצא בטיפול רפואי נשך את אחד מאנשי הצוות הרפואי, בדרך כלל, במהלך טיפול.

דגנית בן דב: זה סעיף שעלה בזכות פנייה מבית החולים הווטרינרי.

דגנית בן דב: הרי התיקון הזה מבוסס על טיוטת תקנות שהכנו אחרי שתעבור הפקודה, והרבה אנשים היו מעורבים.

דגנית בן דב: הבקשה עלתה מבית החולים הווטרינרי ששם סטודנטים עושים חלק מהטיפול ולא תמיד המיומנות שלהם גבוהה מספיק, ויש לא מעט מקרים שבהם בעל חיים שנמצא בטיפול נושך את אחד המטפלים.

דגנית בן דב: גם אם בעל חיים כזה לא עונה על הדרישות המקדמיות שעברנו עליהן קודם יש אפשרות באותה מרפאה או בית חולים וטרינרי להחזיק את בעל החיים ובלבד שהוא סגור.

דגנית בן דב: אנחנו מניחים שזה בעל חיים שצריך המשך טיפול רפואי, זה אחד התנאים למתן ההיתר הזה – בעל חיים אחרי ניתוח או בטיפול ארוך אחר.

דגנית בן דב: כמובן, באותה מסגרת גם תנאים של הפרדה מבני אדם ומבעלי חיים אחרים.

אבי צרפתי: רציתי להוסיף מהפרקטיקה שהרבה פעמים כלבים שנדרשים להסגר, למשל, אחרי תאונת דרכים שמישהו הרים אותם וננשך על-ידו או לחילופין כלבים שננשכו במריבת כלבים, והם זקוקים לטיפול רפואי.

אבי צרפתי: יש גם מצבים שבהם הכלבים נמצאים מלכתחילה במצב רפואי בעייתי ועדיף שיוחזקו במקום שיכול להעניק להם טיפול רפואי מאשר במקום אחר.

אבי צרפתי: אני רוצה להוסיף עוד דבר לגבי הסעיף הקודם שמדבר על כך שאפשר להחזיק את בעל החיים בכל מקום אחר שהבעלים יבחר.

אבי צרפתי: זה סעיף שבפרקטיקה עלול להוות בעיה מאוד משמעותית.

אבי צרפתי: צריך להבין שלרופא הווטרינר הרשותי יש שיקול דעת בעניין.

אבי צרפתי: זאת אומרת אם בן אדם אומר שהכלב שלו נשך בקריית-שמונה אבל יש לו דוד באילת והוא רוצה להעביר את הכלב לתצפית באילת – יש פה בעיה; גם בנושא של העברת בעלי חיים ואפשרות תיאורטית של הפצת המחלה, גם עכבות, גם בקרה, דו-שיח בני שני רופאים וטרינריים בשני קצוות הארץ – הדברים האלה חייבים להילקח בחשבון בצורה הגיונית תוך שיקול דעת.

אבי צרפתי: זה כדי שלא ניקלע לסיטואציות בלתי אפשריות שמרוקנות את תוכן החוק מפאת חוסר היכולת לאכוף אותו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו סומכים שתפעילו שיקול דעת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ללכת על מקרה קיצוני של קריית-שמונה ואילת - -

יעקב מרגי: ד"ר חיליק מרום, בבקשה.

חיליק מרום: שלום, כבוד היושב-ראש, שלום לכולם, אני מבקש להגיב בנוגע לנושא של החזקה במרפאה וטרינרית.

חיליק מרום: כלב שצריך להישאר במרפאה וטרינרית לא יכול להיות סגור בחדר אחר.

חיליק מרום: אם הכלב הזה זקוק לאשפוז הוא צריך להיות מאושפז בתא אשפוז או בטיפול נמרץ שבו נמצא הצוות הרפואי שמטפל בו.

חיליק מרום: לקחת את הכלב הזה ולשים אותו בחדר נפרד שהוא איננו חדר טיפולים או חלל בידוד שמנוטר עדיין על-ידי הצוות הרפואי זה לא תואם לשום פרקטיקה רפואית.

חיליק מרום: זה כמו להוריד בן אדם מאושפז למחסן של בית החולים.

חיליק מרום: זה לא עובד.

חיליק מרום: הכלב הזה יטופל בהתאם לחשד ולחשש שהוא עלול לשאת את מחלת הכלבת על-ידי צוות מיומן שמחוסן נגד מחלת הכלבת בתא מבודד ובהתאם לכל הנהלים שאנחנו עובדים בהם היום.

חיליק מרום: אבל לדרוש בתקנה להוציא אותו מחלל האשפוז זה לא הגיוני בעליל.

יעקב מרגי: חיליק, הבנו.

שרן השכל: אני מעוניינת להתייחס, בבקשה.

שרן השכל: ד"ר מרום, אם יש חשד לא לכלבת, אלא למשל לגורים עם פרוו-וירוס או משהו כזה, שצריכים להיות בבידוד.

שרן השכל: איך מאחסנים אותם במרפאה או מבודדים אותם מכלבים או מגורים אחרים?

חיליק מרום: יש חלל לאשפוז בבידוד שהוא חלל מנוטר לחלוטין שגם בו יש אותם מוניטורים, אותם פרמטרים, ויש צוות שערוך להיות בחלל הבידוד.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חלל הבידוד הזה זה לא חדר נפרד?

חיליק מרום: חלל הבידוד הוא חדר נפרד.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אז אם יש חדר בידוד אז מה הבעיה לשים שם את הכלב הזה?

חיליק מרום: אין בעיה.

חיליק מרום: אבל אם הכלב הזה יהיה שם הוא יהיה בחלל בידוד.

חיליק מרום: חלל בידוד הוא עדיין חלק מחדרי האשפוז.

חיליק מרום: זה לא חדר נפרד לחלוטין לצורך תצפית להשגחה על כלבת.

יעקב מרגי: אז בואו נשמע, בבקשה.

דגנית בן דב: מדובר בהחזקת בעל החיים בחדר נפרד במרפאה שלא מוחזק בו בעל חיים נוסף, אלא אם זה בעל חיים נוסף שבבידוד מאותה סיבה.

דגנית בן דב: אנחנו מכירים מספיק מרפאות וטרינריות שכל חלל המרפאה הוא חדר אחד.

דגנית בן דב: מרפאות וטרינריות כאלה לא מתאימות לבידוד – לא של כלב נגוע בפרוו וירוס, כמו שחברת הכנסת השכל הזכירה, ובטח שלא כלב שחשוד בכלבת.

דגנית בן דב: אם יש במרפאה אך ורק חדר אחד או שני חללים שלא ניתנים להפרדה אי אפשר למנוע מאנשים אחרים שמגיעים עם הילד לחיסון של החתול המשפחתי לדחוף אצבע לכלוב של הכלב.

דגנית בן דב: לכן הדרישה פה היא חדר נפרד, וכשלא נמצא בו צוות רפואי שמסוגל להגיד לילד כזה לצאת החוצה הדלת סגורה ונעולה.

דגנית בן דב: בפירוש מדובר לא על מחסן, לא על מרתף – על חדר במרפאה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: ההסבר מניח את הדעת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כמה מרפאות זה יוציא מהאפשרות?

חיליק מרום: את הרוב.

חיליק מרום: יש מעט מאוד מרכזים שערוכים לזה – בערך שישה עד שמונה מרכזים בארץ שבהם גם קיים אשפוז רציף מאויש 24/7.

חיליק מרום: האמת היא שלדעתי כלב שצריך אשפוז צריך באמת אשפוז כזה.

יעקב מרגי: אתה יכול להתייחס לחשש של ד"ר דגנית?

חיליק מרום: החשש של ד"ר דגנית בן-דב הוא חשש ברור.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: לכן אנחנו צריכים לעגן אותו.

דגנית בן דב: להערכתי, מדובר על הרבה יותר משש מרפאות.

שרן השכל: אני אוסיף שאנחנו מדברים על מקרים נדירים מאוד שבהם גם הכלב ננשך, גם יש חשד שיש לו כלבת וגם הוא זקוק לאשפוז.

שרן השכל: אלה מקרים בודדים, ואני בטוחה שבכל עיר יש לפחות מרפאה אחת או שתיים שיש בהן האפשרות לארח כלב כזה.

יעקב מרגי: לכן החשש זעיר ואפשר לחיות עם זה.

יעקב מרגי: נמשיך בהקראה.

דגנית בן דב: אם בפסקת משנה (2) נמנו התנאים המקדמיים שרק בהתקיימם אפשר לתת היתר לתצפית בבית בפסקת משנה (5) יש התנאים שהבעלים צריך להתחייב אליהם: מינימום הוצאה של הכלב, מרחק מוגבל, רצועה קצרה יותר, אדם בוגר שמחזיק בו כדי שאפשר יהיה למנוע מגע בין הכלב לבין בני אדם ובעלי חיים אחרים ולהימנע מלהכניס אותו למקומות שבהם יש תנועה גדולה של כלבים, בעלי חיים וילדים.

יעקב מרגי: הערות לפסקה (5)? אין.

יעקב מרגי: הסבר?

דגנית בן דב: נראה לי טריוויאלי.

יעקב מרגי: יש הערות לפני שאנחנו מצביעים?

אבי צרפתי: לא.

אבי צרפתי: זה במרפאה.

דגנית בן דב: לא, לא.

דגנית בן דב: "ניתן היתר לפי פסקה" - -

אבי צרפתי: במרפאה.

דגנית בן דב: ידווח שלוש פעמים.

דגנית בן דב: אוקיי, צודק, סליחה.

יעקב מרגי: בסדר?

דגנית בן דב: כן.

יעקב מרגי: יש הערות לתיקון סעיף 16?

שלי עינב: אני ד"ר עינב ממשרד הבריאות.

שלי עינב: אנחנו מבקשים להוסיף לסעיף (8) גם סייג לאור בקשת הרופא המחוזי של לשכת הבריאות.

שלי עינב: יש פעמים שבהן חקירות אפידמיולוגיות לא מתמצות עד תום כי בעלים מנסים להכשיל חקירות אפידמיולוגיות.

שלי עינב: במקרה שתהיה אפשרות לרופא הממשלתי למצות את החקירה עד תום לפני שמקלים על הבעלים ועל הכלב בהסגר בית, זה יהיה מנוף לסיים חקירה אפידמיולוגית עד תום כי אנחנו בסופו של דבר אלה שאחראים על האנשים שחולים או עלולים לחלות במחלה.

שלי עינב: אז אם אפשר נבקש להוסיף סעיף שמתיר גם לרופא הממשלתי לבקש מהרופא העירוני או הווטרינר הממשלתי להתלות את ההסגר ליום או יומיים או לכמה שעות עד שתסתיים החקירה האפידמיולוגית.

יעקב מרגי: עוד הערות לפני שנשיב לכם יחד?

יעקב מרגי: אם אין הערות, אז תשובה.

יעקב מרגי: את יכולה להשיב לו?

דגנית בן דב: בטיוטה המקורית היה סעיף של טיוטת התקנות ובתיקון המקורי לפקודה היה סעיף כזה שתצפית בית יינתן, בין השאר, באישור רופא ממשלתי.

דגנית בן דב: משרד הבריאות ביקש להוריד את הסעיף.

יעקב מרגי: ודאי.

יעקב מרגי: זאת מטלה מיותרת.

יעקב מרגי: זה מוסיף עוד מטלות מיותרות.

שלי עינב: אדוני, אנחנו לא מבקשים לאשר את ההסגר.

שלי עינב: אנחנו רק מבקשים שאם עלתה תקלה נבקש להתלות אותו לתקופה עד שתסתיים החקירה.

שלי עינב: לא ביקשנו לאשר את ההסגר.

שלי עינב: את ההסגר יאשר רופא.

שלי עינב: רק אם עלתה תקלה נבקש לחכות עם ההסגר הזה עד שתסתיים החקירה האפידמיולוגית.

שלי עינב: זה הכול.

יעקב מרגי: תודה.

שרן השכל: כמו מה, למשל?

שרן השכל: איזה סוג של תקלה?

יעקב מרגי: רצית להוסיף משהו?

שרן השכל: אני מנסה להבין איזה סוג של תקלה יכול להיות כדי שיידרש עוד כמה ימים לאישור או לעיכוב של זה.

יעקב מרגי: נועה, בבקשה.

נועה בן אריה: אני חושבת שהוא מוצא פתרון לזה בסעיף קטן (א) של אותו סעיף.

נועה בן אריה: הרי אם יש משהו בתוך התנאים שכרגע התברר כשגוי או לא ברור אז זה לרבות הנושא של חקירה אפידמיולוגית.

נועה בן אריה: למה אנחנו צריכים להוסיף סעיף כזה, ועוד התליה?

נועה בן אריה: הוא כבר מתחיל למנות מחדש.

נועה בן אריה: הוא מייצר סרבול.

יעקב מרגי: מיצינו.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אנחנו מביאים את תיקון סעיף 16 להצבעה.

יעקב מרגי: מי בעד?

יעקב מרגי: אושרה.

יעקב מרגי: אין מתנגדים, אין נמנעים.

יעקב מרגי: תיקון סעיף 16 בוצע ואושר.

מרב תורג'מן: אני אזכיר שהוועדה אישרה את כל סעיף 6 לחוק.

מרב תורג'מן: אני לא אקרא את התוספת.

מרב תורג'מן: התוספת מונחת לפני חברי הוועדה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אלה כל טופסי הבקשה.

מרב תורג'מן: כן.

מרב תורג'מן: אלה כל טופסי הבקשה.

מרב תורג'מן: אני אבקש מהוועדה להסמיך אותנו במקום שנדרשת הבהרה או הפניה שאיננה מדויקת.

מרב תורג'מן: אחרי שנעשה בדיקה לקראת הנחת הצעת החוק על שולחן המליאה נעשה את ההתאמות.

יעקב מרגי: כשנצביע נצביע גם על זה.

יעקב מרגי: יש הערות?

יעקב מרגי: אין הערות.

יעקב מרגי: נצביע גם על התוספת.

יעקב מרגי: מי בעד אישור התוספת כולל כל הרשימה המוצגת?

יעקב מרגי: אושרה

יעקב מרגי: אין מתנגדים, אין נמנעים.

יעקב מרגי: אושר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יאללה, בואו נעשה היסטוריה.

יעקב מרגי: היועצים המשפטיים לא מכניסים את זה - - - אבל זה יהיה ימים.

יעקב מרגי: אין הערות נוספות?

יעקב מרגי: אז אנחנו נחכה למליאה ונאשר זאת במליאה.

יעקב מרגי: הצבענו על הכול, נכון?

דגנית בן דב: אם מותר לצטט את הנהלת הוועדה אז עשינו היום היסטוריה.

דגנית בן דב: תודה לחברות הכנסת שהעלו את הנושא.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני רוצה להודות לך, אדוני היושב-ראש שהבאת את הנושא במהירות האפשרית.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו עושים פה דבר חשוב.

דגנית בן דב: זה על דעת הייעוץ המשפטי שלנו.

יעקב מרגי: אני מודה ליועצת המשפטית, להנהלת הוועדה.

יעקב מרגי: תודה רבה לכולם, גם למי שהשתתף איתנו בדיון.

שרן השכל: אני רוצה להוסיף עוד מילה, היושב-ראש.

יעקב מרגי: בבקשה, שרן, תיהני לך מכל רגע.

שרן השכל: תודה רבה על העבודה הזריזה והמהירה שלך, אדוני היושב-ראש.

שרן השכל: אני יודעת שבעלי החיים תמיד היו קרובים ללבך.

שרן השכל: סוף כל סוף יש לנו הזדמנות אחרי 100 שנה לשנות את פקודת הכלבת שהיא מתקופת המנדט הבריטי.

שרן השכל: תודה למשרד החקלאות שאפשר את זה ולא התעקש על חקיקה ממשלתית כדי שנצליח להעביר את זה כמה שיותר מהר.

שרן השכל: זה באמת מראה שרווחת בעלי החיים עומדת בראש סדר העדיפויות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מפגינים אחדות בזה.

שרן השכל: כן, סוף כל סוף יש נושאים שאין עליהם ויכוח.

יעקב מרגי: תודה רבה, כל טוב, הישיבה נעולה.