ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 23, פרוטוקול מספר 79, 2020-10-26 10:42

טלי פלוסקוב: בוקר טוב חברים.

טלי פלוסקוב: היום ה-26 באוקטובר 2020.

טלי פלוסקוב: השעה 10:42.

טלי פלוסקוב: אני פותחת את ישיבת ועדת העבודה הרווחה והבריאות.

טלי פלוסקוב: הנושא לדיון היום הוא דיון מהיר בנושא חזרה לפעילות תקינה של עמותת אותות המסייעת לבני נוער וצעירים מאוכלוסיות קצה, המצויה בסכסוך עבודה.

טלי פלוסקוב: ההצעה היא של ח"כ קארין אלהרר וח"כ מיכל שיר שעדיין לא הגיעה, אבל מכבדים אותנו בנוכחותם ח"כ קטי שטרית וח"כ משה אבוטבול.

טלי פלוסקוב: בבקשה ח"כ קארין אלהרר, תציגי לנו את הנושא.

קארין אלהרר: קודם כל תודה רבה גם להנהלת הוועדה על קביעת מועד דיון בזמן כל כך קצר וגם לך גבירתי על שאת מנהלת את הדיון.

קארין אלהרר: אני אומר, אנחנו נמצאים בעת משבר.

קארין אלהרר: משבר הקורונה בוודאי מכה גלים בכל תחום מתחומי החיים במדינת ישראל וגם בעולם, יש לומר בהגינות.

קארין אלהרר: משרד הרווחה הפריט בעבר את השירותים שלו והוא פועל באמצעות עמותות.

קארין אלהרר: עמותת אותות פועלת באמצעות מכרז.

קארין אלהרר: הנושא של צעירים וצעירות חסרי עורף משפחתי הוא נושא בליבת העשייה שלי, הוא סופר חשוב לי, וגיליתי לאחרונה שעמותת אותות נמצאת ממש מול שוקת שבורה.

קארין אלהרר: ואני אסביר.

קארין אלהרר: הם פועלים באמצעות מכרז, המכרז קבע תנאים שעל פיהם העמותה מחויבת.

קארין אלהרר: היא צריכה לגייס מדריכים, להכשיר אותם, לתת מענה לצעירים וצעירות חסרי עורף משפחתי שבעצם המדינה צריכה לתת להם איזה שהוא מענה.

קארין אלהרר: מה העניין?

קארין אלהרר: באו העובדים, אותם מדריכים ומדריכות שגויסו, הוכשרו, ואומרים 'אנחנו רוצים העלאה בשכר.

קארין אלהרר: השכר שלנו לא מספק'.

קארין אלהרר: אם יש משהו שהוא גרוע ואסור לנו לתת לו יד, זה קונפליקט בין אוכלוסייה מוחלשת אחת לבין אוכלוסייה מוחלשת נוספת.

קארין אלהרר: אותם עובדים ועובדות, המדריכים והמדריכות, עובדים בשכר לא גבוה, צריך לומר את האמת.

קארין אלהרר: הם עושים עבודת קודש ובאמת המדינה צריכה לתת להם הרבה הרבה יותר.

קארין אלהרר: מה שקרה, זה שפשוט התחילו סוג של עיצומים.

קארין אלהרר: אני אין בליבי דבר וחצי דבר כלפי אותם עובדים.

קארין אלהרר: אני חושבת שמגיע להם והמדינה צריכה לתת להם הרבה יותר.

קארין אלהרר: אבל מצד שני, גם לא יעלה על הדעת שמי שייתן את הדין על הדבר הזה זה או אותם צעירים וצעירות שזקוקים לשירות, ובטח שלא העמותה שעושה כל אשר לאל ידה על מנת לתת את המענה.

קארין אלהרר: צריך להבין, העמותה יצאה מגדרה וניסתה לתת תוספת, התוספת הזאת בוודאי לא מספקת, אבל זה המקסימום שהיא יכולה לתת.

קארין אלהרר: חשוב לציין שיש פה פערים מאוד מאוד גדולים בין מה שהמדינה נותנת למוסדות ממשלתיים לבין מה שהיא נותנת באמצעות מכרזים.

קארין אלהרר: גבירתי היו"ר, את גם בכנסת הקודמת פעלת הרבה מאוד בנושא של זיקנה.

קארין אלהרר: את יודעת שהנושא הזה הוא רעה חולה לאורך כל מקום שבו משרד הרווחה נותן שירותים באמצעות מפעילים.

קארין אלהרר: ראי, יש מפעילים שהם חברות פרטיות לצרכי רווח.

קארין אלהרר: בסוף הם מקמצים בדבר אחד ונותנים יותר במקום אחר, ועל חשבון מי זה בא?

קארין אלהרר: על חשבון מקבלי השירות.

קארין אלהרר: יש כאן עמותה שהיא לא לצרכי רווח, היא עושה את המעשה המדהים הזה של לתת מענים, ניגשו למכרז, עמדו בכל התנאים ובסוף הם צריכים למצוא את עצמם בנקודה הכל כך כואבת הזאת?

קארין אלהרר: בעיני לא יעלה על הדעת.

קארין אלהרר: אני מבינה שזומן מנכ"ל משרד הרווחה.

קארין אלהרר: אני מכירה את פועלו ואני רוצה לשמוע ממנו איך הוא פותר את הבעיה, שיובהר, הדבר הזה לא צריך ליפול - - - עמותה.

קארין אלהרר: הוא צריך לבוא לפתרון על ידי משרד הרווחה שהוא המשרד האמון על מתן השירות.

קארין אלהרר: אסור לשכוח את זה, גם לא כשיש קשיים מהסוג הזה.

קארין אלהרר: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה ח"כ קארין אלהרר.

טלי פלוסקוב: הצטרפה אלינו ח"כ מיכל שיר, אחת מהיוזמות.

טלי פלוסקוב: אז קודם כל ניתן ליוזמות ואחר כך כמובן נעבור לחברי הכנסת.

טלי פלוסקוב: בבקשה ח"כ מיכל שיר.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה.

מיכל שיר סגמן: אני אהיה מאוד קצרה ולא אחזור על דבריה של ח"כ קארין אלהרר.

מיכל שיר סגמן: אני סיירתי בחלק מהעמותות, ובאותות ספציפית.

מיכל שיר סגמן: העבודה שהם עושים שם וצריך לפרוש שטיח אדום בפניהם, ולא קשיים.

מיכל שיר סגמן: דיברתי עם הדיירים הזמניים, כי הכל שם נורא זמני בכל פעם, עם הדיירים, עם בני הנוער, עם הצעירים שמגיעים לשם, אין להם מקום אחר ללכת.

מיכל שיר סגמן: אין להם.

מיכל שיר סגמן: והם מתמודדים בכל יום עם כל כך הרבה קשיים, בלי קשר אפילו לנושא הנדון, בלי קשר אפילו לעניין הזה של סכסוכי עובדים ותקציבים.

מיכל שיר סגמן: צריך לעשות הכל כדי לסייע להם.

מיכל שיר סגמן: זה חייב להיפתר, ואז צריך להתעסק בעניינים האחרים ולסייע להם אפילו עוד יותר, זאת אומרת לא רק לפתור פה את הבעיה הזאת, זה לפתור, לשבת איתם ולפתוח להם את הדלת כי אחרת המשמעות היא בני נוער ברחוב, זאת המשמעות האמיתית.

מיכל שיר סגמן: לכן מעבר למספרים ולעובדים ולסכסוכים, צריך להבין שיש פה אנשים ויש פה אנשים צעירים שאין להם מפלט אחר והעיניים שלהם נשואות היום פה לוועדה כדי לראות איך אנחנו פותרים את הנושא הזה.

מיכל שיר סגמן: תודה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: נקווה שנביא בשורה.

טלי פלוסקוב: ח"כ אבוטבול בבקשה.

משה אבוטבול: תודה טלי שהבאת את הנושא הזה לכאן, זה חשוב מאוד מאוד.

משה אבוטבול: אני רוצה להודות לקארין וגם לך על המעקב בדברים האלה.

משה אבוטבול: אני באמת מכיר את המוסד, וגילוי נאות, בן משפחתי למד שם לפני מספר שנים.

משה אבוטבול: הוא עודד אותי לבוא לשם ולראות איזה דברים יפים עושים שם.

משה אבוטבול: אמרתי לו 'בסדר', באתי לשם לסיור והייתי שם ממש כמה שעות, מאוד נהניתי מהצוות, הדבר שטוב הוא שעל כל תלמיד שמים כמה אנשי צוות, ואותו תלמיד לעולם לא מרגיש לבד והחלוקה של החדרים, חדר לונדון, חדר פריז, חדר ניו יורק, כל מיני רעיונות שבאמת שווה ללמוד ולראות איך שמשקיעים שם באותם ילדים שלא השקיעו בהם לצערנו, ויש הרבה כאלה שהם בשולי החברה.

משה אבוטבול: אני חושב שמקרים כאלה, כמו הרבה מקרים שהמדינה הכירה בהם, צריכים להיות מוחרגים, למצוא להם פתרון מחוץ לקופסה כי גם הם נותנים לנו פתרונות מחוץ לקופסה עם אותו נוער.

משה אבוטבול: אם אנחנו לא נטפל בזה עכשיו, נרגיש את זה אחרי זה, אותם נערים חלילה ינשרו ויתחילו להציק ולהזיק.

משה אבוטבול: אצל יוסף הצדיק כתוב 'הבור ריק אין בו מים', הכניסו את יוסף הצדיק לתוך בור ריק ואין בו מים.

משה אבוטבול: רש"י אומר 'אין בו מים אבל יש שם נחשים ועקרבים' אז מישהו שאל 'מי אמר לרש"י שאם אין מים יש נחשים ועקרבים' התשובה היא כן, אם הבור ריק ואין בו כלום, באים לשם נחשים ועקרבים, באים כל מיני עוקצים.

משה אבוטבול: ילדים שאין להם את החום שהם נזקקים לו, בטמפרטורה של אותות, יכולים לאבד את הקשר ולהגיע חלילה למצבים קשים ביותר.

משה אבוטבול: לכן באמת אני מבקש להצטרף אליכן לעשייה הברוכה שלהם ולבקש לעזור, נמצא פה גם המנכ"ל וגם הצוות, אני אומר לך שוב פעם, הביקור הותיר בי רושם עז, מה שעשיתם שם עם מימון, אני לא אשכח את זה אף פעם כי אנחנו בסך הכל לא רצינו שהוא יהיה אברך, רצינו שהוא יהיה בן אדם, והם הפכו אותו לבן אדם, הוא עובד, היום הוא באמת עושה הרבה דברים יפים והיום הוא הפרזנטור של המוסד.

משה אבוטבול: כל פעם שבאים אנשים טובים הוא מספר את הסיפור האישי שלו.

משה אבוטבול: אני מאוד מודה לכם ואני מקווה שתהיו מרוצים מההחלטות שיתקלו פה כי באמת, ח"כ פלוסקוב, שימי את הדגש, זה העולם הבא שלנו.

משה אבוטבול: תודה רבה לכולם.

טלי פלוסקוב: תודה רבה ח"כ אבוטבול.

טלי פלוסקוב: תמיד אתה עם הסיפורים החכמים שלך, באמת פוגע בנקודה מאוד רגישה.

טלי פלוסקוב: ח"כ קטי שטרית בבקשה.

קטי קטרין שטרית: תודה רבה טלי, הדיון מאוד מאוד חשוב.

קטי קטרין שטרית: תודה רבה לקארין ולמיכל עם רגישות היתר שלהן, תמיד הן נוגעות בדברים הכי חשובים בחברה הישראלית, בעיקר בעת הזו.

קטי קטרין שטרית: אני מדברת גם מהכובע השני שלי כיו"ר הוועדה לנערים ונערות בסיכון גבוה שגם קארין השתתפה בלא מעט דיונים בנושא הזה.

קטי קטרין שטרית: אני חושבת שהעבודה של העמותות הללו, גם אותות ועמותות אחרות, אור שלום, ועוד עמותות, פשוט עושות עבודת קודש.

קטי קטרין שטרית: אני חושבת שהעבודה שלהן חשובה מאוד.

קטי קטרין שטרית: אפילו הייתי שמה אותה בדרגה של עדיפות לאומית, כי זה באמת מבצע אדיר.

קטי קטרין שטרית: מפני שהעמותות האלה לא רק מטפלות בילדים, משה, הן הבית.

קטי קטרין שטרית: הן התחליף של הבית שאיננו.

קטי קטרין שטרית: מה שמובן לנו כמשהו שיש לכל אחד ואחד מאתנו, שזה בית.

קטי קטרין שטרית: אז הן בעצם הבית.

משה אבוטבול: אני אגלה לך סוד, זה יותר מהבית.

משה אבוטבול: לחלק מהאנשים.

משה אבוטבול: כי אני ואת נמצאים פה בעבודה, הילדים לפעמים הם קצת לבד.

משה אבוטבול: שם הם לא לבד אף פעם.

משה אבוטבול: אז זה יותר מהבית.

קטי קטרין שטרית: אני קוראת לזה בית, המגן, ההצלה, גלגל ההצלה שניתן לאותם נערים ונערות, ואנחנו חייבים בחשיבה למנוע, אני קוראת לזה, למנוע את מרים פרץ הבאה, אותה נערה שמצאה את עצמה עם מנת יתר של סמים שלא טופלה היטב, ותראה לאן היא הגיעה.

קטי קטרין שטרית: זה המקום האחרון שמגיעים אליו אותם נערים ונערות, קשה לי לחשוב על זה שמסגרות כאלה לא יהיו, ואלה מסגרות שבעצם מי שהביא אותן לתודעה זו דווקא המדינה.

קטי קטרין שטרית: המדינה היא זו שהחליטה שבאמצעות אותם גופים היא תוכל לממש את הטיפול באותם נערים ונערות, וברגע שהיא לא מתקצבת אותם כראוי או עם המכרזים הדלים, אני קוראת להם מכרזים דלים וקמצניים.

קטי קטרין שטרית: זה לא מכרז.

קטי קטרין שטרית: ברור שהשכר, ברור שההוצאות גדולות מדי ואנחנו יכולים למצוא את עצמנו בלופ הזה.

קטי קטרין שטרית: אותם עובדים שמגיעים לשם, הם שחקני נשמה.

קטי קטרין שטרית: הם לא הגיעו לעבודה הזו כדי להתעשר.

קטי קטרין שטרית: זה לא תפקיד בחברת הייטק או עם שכר גבוה, אנחנו יודעים בדיוק שהשכר מאוד נמוך והם עושים את זה כי הם שחקני נשמה.

קטי קטרין שטרית: כשביקרתי באותם בתים והסתכלתי על האנשים שעובדים, אני רואה את החיוך והאהבה שלהם, ואני מסתכלת ואומרת איפה ישנם עוד אנשים כמו האנשים האלה.

קטי קטרין שטרית: אתה לא מוצא אותם בכל מקום.

קטי קטרין שטרית: אלה באמת אנשים ששום שכר לא עולה על העשייה שלהם, שהייתי מגדירה אותה אפילו כמצווה.

קטי קטרין שטרית: זה פשוט לא יאומן.

קטי קטרין שטרית: זה מציל את אותם ילדים.

משה אבוטבול: לא יום, לא לילה, שבתות שהם נמצאים איתם.

קטי קטרין שטרית: לכן אני חושבת שצריך פתרון מיידי.

קטי קטרין שטרית: אני חושבת שזה חמור מאוד, גם המכרזים – ואני אומרת כמנכ"לית, החלטתי להכנס, החלטתי לדרוש את המשרדים, החלטתי לבקש ולראות מה קורה עם המכרזים הללו.

קטי קטרין שטרית: אני חושבת שהבעיה מתחילה שם, הבעיה השורשית היא במכרז עצמו שלחלוטין לא משקף את העשייה ואת העבודה ומשם מתחיל כל הבלגן, ואני קוראת לזה בלגן אחד גדול, והמשרד, במקרה הזה משרד העבודה והרווחה, צריך לתת את הדעת.

קטי קטרין שטרית: השר צריך לתת את הדעת בנושא הזה.

קטי קטרין שטרית: ואנחנו כחברי הכנסת נעמוד לרשותכם, כי אנחנו עומדים ושותקים.

קטי קטרין שטרית: אנחנו שותקים שתיקה רועמת, כי אנחנו ממש מתביישים שכך אתם צריכים להגיע למצב שבו העובדים שלכם צריכים לצאת בשביתה או אקט כזה ואחר.

קטי קטרין שטרית: אני פשוט מסירה את הכובע, אין מילים.

קטי קטרין שטרית: אנחנו מתביישים שאתם מגיעים למצב הזה.

טלי פלוסקוב: תודה ח"כ קטי שטרית.

טלי פלוסקוב: לפני שאתן את רשות הדיבור לעמותת אותות כדי להציג לנו את התמונה, אני חייבת להגיד שלא פעם בדיונים כאן אנחנו אומרים משפט אחד, שברגע שאנחנו חוסכים שקל היום, אנחנו נשלם פי כמה וכמה בעוד כמה שנים.

קטי קטרין שטרית: חד משמעי.

קטי קטרין שטרית: אין הגדרה מדויקת יותר.

טלי פלוסקוב: דבר שני, כאשר אנחנו מדברים על מכרזים, במכרז היום השחקן החשוב ביותר הוא כסף, במקום שזה יהיה איכות השירות שאנשים מקבלים.

טלי פלוסקוב: אנחנו חייבים איך שהוא לשלב את שני הדברים האלה, כי ברגע שאנחנו משלמים פחות אנחנו גם מקבלים פחות והאם זו המטרה שלנו.

קארין אלהרר: חשוב לציין, בסוף אנשים רוצים להתקדם.

קארין אלהרר: אם מגיעים אנשים, הם מקבלים את תקופת ההכשרה, משקיעים בהם המון תשומות.

קארין אלהרר: המטרה שלנו כמדינה היא להשאיר את האנשים כמה שיותר זמן.

קארין אלהרר: היכולת שלהם להשאר תורמת גם לשוהים במקום.

קארין אלהרר: לכן לא רק שאנחנו צריכים לתת את הבסיס הגבוה, אלא גם להשאיר אותם.

קארין אלהרר: שזה דבר שלא נותנים עליו את הדעת.

קטי קטרין שטרית: מי שמגיע מתחום החינוך רוצה לשאול את הנער ואני לא פעם ולא פעמיים שואלת אותם.

קטי קטרין שטרית: ואני מבקשת תמיד בסיורים שלי בוגרים.

קטי קטרין שטרית: אני רוצה לשמוע אותם, וכשאת שומעת את המילה הראשונה שכל אחד מהם אומר שהיא 'הצילו אותי', את מבינה עניין של דיני נפשות.

קטי קטרין שטרית: אני הולכת מכאן לוועדת כספים ואני אומרת חד משמעית, בכלים הפרלמנטריים שעומדים לרשותנו, אם הנושא הזה לא יטופל, אני כחברת ועדת כספים אפעל לעכב את התקציבים של משרד העבודה והרווחה במידה ולא יפתרו את הבעיות האלה.

טלי פלוסקוב: כל הכבוד.

טלי פלוסקוב: יישר כח ח"כ קטי שטרית.

טלי פלוסקוב: גם מיכל בוועדת הכספים ואני בטוחה שאתן תעשינה את העבודה כמו שצריך שם.

טלי פלוסקוב: נשמע את עמותת אותות.

טלי פלוסקוב: נמצאים איתנו אלון ברמי מנהל תחום, ותמר אלון המנכ"לית.

טלי פלוסקוב: בבקשה.

אלון ברמי: נתחיל גבירתי היו"ר בלומר תודה על ההזדמנות להיות כאן היום ולהציג את הסוגיה הכל כך משמעותית וחשובה לנו.

אלון ברמי: תודה לח"כ קארין אלהרר, ח"כ מיכל שיר וח"כ משה אבוטבול שהציגו מדם ליבם את החוויה האמיתית שאנחנו חווים ועוברים בחודשים האחרונים.

אלון ברמי: אנחנו באמת נמצאים בסיטואציה כמעט בלתי אפשרי, אנחנו עומדים ממש – כפי שהסבירו חבריי כאן – מול שוקת שבורה.

אלון ברמי: אין לנו מענים טובים לתת לעובדים שלנו שהם באמת, וגם זה נאמר, מלח הארץ, אנשים טובים שבאים לעשות עבודה חברתית מאומצת עם האוכלוסייה המורכבת והלא פשוטה כדי לתת לחבר'ה האלה תקווה וחיים, אולי, להציע להם חיים אחרים ואופציות נוספות בעולם הכל כך מורכב וקשה שהם חיים בו.

אלון ברמי: העמותה פועלת באופן מלא ושוטף וגם ברמה המקצועית עם משרד הרווחה, אנחנו עובדים בשותפות מאוד טובה ומלאה, אנחנו ניגשים למכרזים וזוכים במכרזים ומפעילים מסגרות, בגדול אנחנו מפעילים את המסגרות עבור חסות הנוער ובכלל מול משרד הרווחה וכל התקציבים שלנו הם תקציבים שניתנים תחת משרד הרווחה.

אלון ברמי: היכולות שלנו לתמרן סביב זה הן מאוד דלות.

אלון ברמי: לא רק שהתקציבים לא מספקים בשוטף, אנחנו צריכים לעשות עבודה מאוד מאוד קשה כדי לגייס גם תרומות ומשאבים נוספים כדי להצליח להפעיל את המסגרות אפילו על הצרכים הבסיסיים שלנו כמו תקציב שכר הדירה, מה שאנחנו מקבלים לעומת מה שאנחנו משלמים בפועל, או כל דבר אחר שאנחנו מתייחסים אליו באופן הטיפולי חינוכי שאנחנו עושים בעבודה עם בני הנוער והצעירים שלנו, שכמו שנאמר פה הם באמת אוכלוסייה סופר חלשה, סופר נזקקת, ואנחנו רואים תהליכים מרשימים ביותר, מרגשים ביותר של בני נוער וצעירים חסרי עורף שהגיעו ממקומות מאוד מאוד קשים ועולים על מסלול אחר בחייהם, הופכים להיות אזרחים מן השורה, תורמים לחברה, חלק מהחברה ואפילו גם כאלה שיודעים להגיד בחזרה 'אני הולך לתת להשקיע ולהיות גם איש צוות' והם באים אלינו והופכים להיות אנשי צוות וכדומה.

אלון ברמי: תמר תתאר את הסוגיות המורכבות.

טלי פלוסקוב: כמה זמן העמותה פועלת כבר?

אליהו ברוכי: העמותה קיימת כבר 40 שנה.

טלי פלוסקוב: וכל הזמן הייתם צריכים לגייס עוד כספים בתרומות או שכן הייתם מקבלים מהמדינה מספיק כסף?

תמר אלון: בעקרון ככל שחולפות השנים אנחנו מרגישים יותר ויותר את הצורך לגיוס משאבים, שהכסף לא מספיק.

טלי פלוסקוב: מאיזו סיבה?

טלי פלוסקוב: יותר מטופלים או שיותר פעילות?

תמר אלון: לא.

תמר אלון: בסך הכל המסגרות בנויות ממספר מטופלים שהוא בדרך כלל דומה, ועובדים גם כן יש לנו, חוץ מהמדריכים, רכזים, עובדים סוציאליים, מנהלים, אמהות בית, זה בעצם מבנה שקיים אבל עם השנים, אני לא יודעת להגיד בדיוק את האחוזים מבחינת יוקר מחיה וכמה התעריף מותאם, אבל כן הורגש וכן יש צורך בתרומות יותר ויותר, כי אנחנו צריכים לעבוד יותר ויותר עם תרומות.

תמר אלון: אבל דבר אחד ידוע מאז ומתמיד, שלמצוא תרומות עבור שכר זה כמעט בלתי אפשרי.

תמר אלון: יכולים לתת לנו לפעילות נוספת שהיא טובה וחשובה, אבל לשכר לא נותנים.

תמר אלון: קשה מאוד למצוא.

תמר אלון: זה באשר לתעריפים.

תמר אלון: חשוב להגיד שאנחנו כבר מ-2012 נמצאים תחת הסכם קיבוצי והוא נפתח אחת ל-3-4 שנים, והתחושה היא כל פעם כשאנחנו מגיעים לתקופה הזאת, זה חשש מאוד מאוד גדול ואני רוצה להודות כאן בהמשך לכל התודות, העיתוי מאוד נכון לנו כי אנחנו באמת נמצאים עכשיו תחת איום של השבתות שכבר התחילו, והכלנו את זה איך שהוא.

תמר אלון: מנהלים שעשו לילות במקום מדריכים וכן הלאה.

תמר אלון: אנחנו עכשיו נמצאים ומחכים מה יהיו הצעדים הבאים שינקטו בהם, כשאנחנו לא נוכל לעמוד בהם ואם לא נוכל לעמוד בהם המשמעות היא אחת – הפגיעה בילדים, שזה לפזר אותם.

תמר אלון: זה בטח יהיה בתיאום עם משרד הרווחה - - -

טלי פלוסקוב: אתם יכולים לתת לנו נתונים כמה ילדים נמצאים בטיפולכם, כמה מדריכים יש בעמותה?

תמר אלון: יש לנו 230 עובדים שמתוכם בערך 140-150 מדריכים, זה הרוב אצלנו.

תמר אלון: המסגרות פועלות 24/7 ו-365 ימים בשנה.

תמר אלון: יש לנו בנקודת זמן במסגרות בערך - - -

אלון ברמי: יש מאות בני נוער, בשנה אנחנו מטפלים בסביבות 2,000-2,300 בני נוער צעירים.

אלון ברמי: חשוב להגיד, הערת ביניים – העבודה עם משרד הרווחה היא עבודה שוטפת ומקצועית ואנחנו בשיתוף פעולה מלא כל הזמן.

אלון ברמי: זה לא שאנחנו באים ואומרים היום שיש לנו בעיות.

אלון ברמי: הבעיות הקשות והמורכבות הן באמת שאנחנו נמצאים בין הרצון לסייע לעובדים שלנו כי באמת מגיע להם שכר הולם ומותאם לעשייה שלהם, לבין התקציבים שאנחנו מקבלים ממשרד הרווחה.

טלי פלוסקוב: במילים אחרות גם מה שאתם מקבלים מהמדינה לא מספיק לכם לשכר?

טלי פלוסקוב: אני כבר לא מדברת על פעילות ודברים נוספים.

טלי פלוסקוב: אנחנו נשמע בהמשך גם את נציגי משרד הרווחה כדי להבין את המנגנון.

טלי פלוסקוב: אני רוצה להבין איך מחליטים כמה כסף לתת וכן הלאה.

טלי פלוסקוב: אגב, עוד שאלה, אתם פועלים בכל הארץ?

תמר אלון: אנחנו פועלים בכל הארץ, יש לנו מקרית טבעון בצפון ועד באר שבע בדרום 34 פתרונות דיור.

אלון ברמי: אנחנו מטפלים בכל החברה הישראלית.

אלון ברמי: יש גם במגזר הערבי במזרח ירושלים.

טלי פלוסקוב: ראשי הערים ניסו?

טלי פלוסקוב: יש השתתפות של הרשויות בפעילות שלכם?

תמר אלון: זה מול המשרד.

תמר אלון: לא ישירות מולנו.

קארין אלהרר: יש להם - - -

טלי פלוסקוב: זה משרד הרווחה, 25%.

טלי פלוסקוב: זה הכוונה.

טלי פלוסקוב: אבל לצורך העניין תמיכה מהרשויות אין כזה דבר, ישירות לעמותה?

תמר אלון: לא.

טלי פלוסקוב: טוב.

טלי פלוסקוב: התמונה פחות או יותר ברורה.

טלי פלוסקוב: נמצאת איתנו בזום אלין אלול ממשרד הרווחה.

טלי פלוסקוב: בבקשה.

אלין אלול: שלום.

אלין אלול: אני סמנכ"לית אחראית על מינהל תקון.

אלין אלול: עמותת אותות מספקת הרבה מאוד שירותים למינהל תקון.

אלין אלול: אנחנו כאן הצוות של המשרד, יש כאן את התקציבנית של מינהל תקון, כמובן מנכ"ל המשרד והלשכה המשפטית ואני מניחה שיש פה היבטים שונים שצריך לתת עליהם את הדעת.

אלין אלול: אני יכולה לדבר בהיבט המקצועי ולהגיד שמינהל תקון מפעיל הרבה מאוד מסגרות גם חוץ ביתיות וגם בקהילה, שבהם אנחנו נותנים שירותים למגוון רחב של אוכלוסיות, ביניהם גם עמותת אותות.

טלי פלוסקוב: סליחה שאני קוטעת אותך, אנחנו מכירים את זה.

אלין אלול: חשוב לי להגיד שהמכרזים שאנחנו מוציאים הם כולם מכרזים של איכות, לא של מחיר.

אלין אלול: אני שמעתי קודם איזו שהיא הערה בעניין.

אלין אלול: כל המכרזים שלנוהם מכרזי איכות, לא מדובר בהם על מחיר - - -

קארין אלהרר: מה זה איכות?

טלי פלוסקוב: איך אתם מודדים את ההצלחה.

טלי פלוסקוב: בצדק שואלת ח"כ קארין אלהרר.

טלי פלוסקוב: מה זה איכות?

טלי פלוסקוב: איך אתם בודקים את ההצלחה?

טלי פלוסקוב: על פי ניסיון העבר?

טלי פלוסקוב: איזה ציונים אתם נותנים?

טלי פלוסקוב: אני ברשותך רוצה למקד אותך כיוון שאני רוצה לשמוע גם את המנכ"ל.

טלי פלוסקוב: תתמקדי בבקשה דווקא במכרז הזה ודווקא על הפעילות של אותות כי אנחנו דנים על זה.

טלי פלוסקוב: אנחנו מכירים את הפעילות שלכם בכל התחומים, לא פעם זה עולה כאן.

טלי פלוסקוב: בואו נתמקד כי אני רוצה איך שהוא להביא פתרון היום.

טלי פלוסקוב: אז איך את רואה את זה?

טלי פלוסקוב: למה נתקלנו בסיטואציה הזאת?

אלין אלול: המדדים שלנו להצלחה או להערכה של מודל מקצועי, אנחנו כאנשי מקצוע מביאים את התפיסה איך צריך לטפל בסוגים שונים לצורך העניין בנוער בסיכון, נבנה מודל תעריפי, התעריפים שלנו נעים בין 12,500 שקל בחודש לנער עד ל-17,500 שקל לנער.

אלין אלול: יש כאן תקציבנית, אנחנו מביאים את ההיבטים המקצועיים והם מתורגמים לתעריף.

אלין אלול: התעריף הזה מפורסם במכרז.

קארין אלהרר: למה יש פער?

טלי פלוסקוב: למה יש כאלה של 12,500 ו-17,500.

קארין אלהרר: לא, אבל למה יש פער בין הממשלתי לבין עמותה?

טלי פלוסקוב: בואו נשמע.

אלין אלול: אני חושבת שבכל הנושאים שקשורים לתקציבים עדיף שתקבלו את התשובה המוסמכת והמקצועית מאיש תקציבים.

אלין אלול: אני יכולה להגיד, לשאלתך יו"ר, מה הפערים שיכולים להיות במודל תעריפי של קרוב ל-13,000 שקל בחודש לנער לעומת 18,000 שקל בחודש, זה כמובן תלוי במאפיינים של קצה הרצף, יש כאלה מודלים שבהם נדרש יותר תשומות וכח אדם ואנשי טיפול, יש מודלים שילוביים בקהילה שבהם נדרש פחות.

אלין אלול: כל פרופיל של בני נוער מקבל את התעריף שמותאם לטיפול שנדרש עבורו.

קארין אלהרר: אני אשמח לדעת האם יש פער בתקצוב של שכר מדריך בין עמותה לבין מרכז ממשלתי.

אלין אלול: אני חושבת שכדאי שענת תתייחס לתעריפים שקשורים למדריכים.

טלי פלוסקוב: בסדר.

טלי פלוסקוב: נשמע את התקציבנית ואחר כך את המנכ"ל כי בכל מקרה אני מצפה לקבל מהמנכ"ל איזה שהוא פתרון לסוגיה כי ברור שלא נצא מכאן בלי פתרון או שנדע מה הדרך לפתרון.

ענת כהן: שלום.

ענת כהן: אני התקציבאית של מינהל תקון והנציגה של אגף תקציבים של המשרד.

ענת כהן: לשאלתכם לגבי מעונות ממשלתיים ומסגרות אחרות שהן לא ממשלתיות, אין הבדל מהותי או משמעותי בין מדריכים לבין מטפלים שנמצאים במעונות הממשלתיים.

ענת כהן: אם יש איזה הבדל של אולי 100 שקלים וזה בזמנו היה במכרז של הממשלתיים, שהתבקשנו לתת תעריף של מטפל ולא של מדריך, ההבדל ביניהם הוא שולי ולא רלוונטי.

ענת כהן: מה שכן רלוונטי היא כמות התשומות.

ענת כהן: אם במעון ממשלתי על 12 ילדים אני צריכה שני מדריכי לילה שישנו שם, אז בוודאי התעריף הרבה יותר גבוה מהוסטל או פנימייה ששם נמצאים ילדים שהם הרבה פחות מסוכנים לעצמם ולאחרים, אז אני יכולה לתקצב פחות כוח אדם.

ענת כהן: ההבדל הוא באופן מהותי בגלל היקף כח האדם.

קארין אלהרר: קודם כל תודה על התשובה.

קארין אלהרר: אני רוצה לשאול, במידה ומדינת ישראל קובעת העלאה למשל של שכר לעובדים והעובדות הסוציאליים, אתם מחויבים לתת את העליה הזאת למעונות הממשלתיים, לא שואלים אתכם.

קארין אלהרר: אתם מחויבים לתת את הכסף.

קארין אלהרר: מי שעובד במכרז בעצם האם הוא מקבל מכם את התוספת הנדרשת על פי חוק או שאתם אומרים לו 'תסתדר'?

טלי פלוסקוב: שאלה לגיטימית מאוד.

טלי פלוסקוב: בבקשה.

ענת כהן: בוודאי שכשיש הסכמי שכר כאלה ואחרים אנחנו מגדילים את השכר של אותם אנשים שנוגעים בהסכמי השכר, אנחנו מגדילים את שכר העובדים הסוציאליים, החודש הגדלנו אותו לפי ההסכם החדש.

ענת כהן: העניין הוא שכשיש הסכמים כאלה האוצר בהם, וכשהאוצר מעורב בהם הוא חייב גם לתקצב אותנו.

ענת כהן: אז כשיש למשל תוספת בשכר מינימום, כל השכר של כולם עולה, גם של המדריכים, גם של המטפלים - - -

קארין אלהרר: האם אתם משפים את העמותות שפועלות במכרז על אותן התוספות?

טלי פלוסקוב: כן.

טלי פלוסקוב: היא אמרה שכן.

ענת כהן: בוודאי.

ענת כהן: אני מגדילה את התעריף.

ענת כהן: התעריף נגזר מעלויות כח האדם.

ענת כהן: ברגע שיש תוספת לשכר, זה לא משנה אם זה למדריך או לעו"ס, והשכר שלהם כל הזמן עולה, הוא לא נשאר קבוע.

טלי פלוסקוב: אז למה פתאום אנחנו עומדים היום מול מצב כזה, מה קרה פתאום?

טלי פלוסקוב: האם באמת ההערכה שלכם לגבי התקצוב לא נכונה?

ענת כהן: אין לי כלים לתת את התשובה הזאת כי הם יכולים לנבוע משני דברים.

ענת כהן: הם יכולים לנבוע באמת, כמו שאתם אומרים, מההוצאות, אבל אנחנו מגדילים את ההוצאות כל הזמן בהתאם למה שקורה במשק.

ענת כהן: אם זה הסכמי שכר, אם זה - - -

טלי פלוסקוב: אז אולי התעריף שגוי?

ענת כהן: אני אסיים בבקשה.

ענת כהן: אני חושבת שזאת שאלה שאפשר להפנות למפעיל, מה קורה כשאין תפוסה מלאה במסגרות שלהם.

ענת כהן: אני חושבת שזה גם תלוי בכמה אנשים נמצאים במסגרת.

ענת כהן: נניח אם המסגרת והתעריף מיועדים ל-15, 16 מושמים ובפועל יש רק 8 או 9 - - -

קארין אלהרר: - - -

טלי פלוסקוב: זה בדיוק העניין.

טלי פלוסקוב: הם לא מקבלים כסף לזה.

טלי פלוסקוב: הם מקבלים כסף רק פר מטופל.

טלי פלוסקוב: אם אין תפוסה מלאה, הם צריכים עם הכסף שיש ל-10 מטופלים להסתדר גם עם אותו צוות.

קארין אלהרר: עמותה כמו אותות, הרי זה כלל ידוע, צעירים באים והולכים.

קארין אלהרר: למשל הגג הוורוד בתל אביב, זה shelter לצעירים וצעירות שהרבה פעמים באים, פתאום הסתדרו – הם הולכים.

קארין אלהרר: ואז צריך לדאוג להורדה הבאה.

קארין אלהרר: הדבר הזה לוקח זמן.

קארין אלהרר: יכול להיות פער של שבוע, שבועיים, לפעמים חודש עד שהמסגרת מתמלאת.

קארין אלהרר: אני רוצה לשאול את נציגי משרד הרווחה מה הציפיה שלהם, שיפטרו עובדים בינתיים ואז ינסו להחזיר אותם?

קארין אלהרר: מה ההגיון?

קארין אלהרר: אתם יודעים איך הדבר הזה מתנהל וכאילו טומנים את הראש בחול ואומרים 'לא מעניין אותי'.

קארין אלהרר: ה'לא מעניין אותי' לא עובד ככה.

טלי פלוסקוב: ענת יש לך אפשרות להתייחס לדברים?

ענת כהן: אנחנו מצפים ממסגרת שתפעיל כח אדם בהתאם לתפוסה.

קארין אלהרר: אלוהים, באמת.

קארין אלהרר: הציפיה שלכם לא ריאלית.

טלי פלוסקוב: הבנתי עכשיו איפה הבעיה.

טלי פלוסקוב: ברגע שיורד מספר המטופלים התקצוב יורד ואז אתם נמצאים במצוקה כי אתם ממשיכים לשלם שכר לכל הצוות, כי מחר יכול להיות שזה יתמלא.

אלון ברמי: זה נכון ואין לנו שום יכולת, בטח במסגרות ארוכות הטווח - - -

ענת כהן: לגג הוורוד אנחנו נותנים השלמת תפוסה של 80% כדי לאפשר שלא יהיה שינוי בכח האדם כדי לאפשר כל הזמן כח אדם קבוע.

ענת כהן: אנחנו נותנים 80% משום ש-20% זה הוצאות פעולות שהן פר קפיטה, לפי ראש.

ענת כהן: אני צריכה פחות אוכל, אני צריכה פחות ביגוד, אני צריכה פחות תרופות ודברים כאלה.

ענת כהן: אבל באופן קבוע, לגג הוורוד או למסגרות חירומיות אחרות כמו חסרי קורת גג שגם הן מסגרות שמופעלות על ידי עמותת אותות, במסגרות האלה אני נותנת כל הזמן 80% תפוסה גם אם יש שם שני אנשים.

אלון ברמי: זה מאוד נכון וזה מתייחס לקורות הגג והשלטרים שלנו.

אלון ברמי: יש לנו עוד מספר גדול של מסגרות ארוכות טווח.

תמר אלון: לגבי קורות הגג זה 80% אבל מוגבל לשלושה.

תמר אלון: אז אם יש שניים אתם נותנים לנו עוד שלושה ואז חמישה זה לא 80%, זה רחוק מה-80% וזו אחת מהבעיות.

טלי פלוסקוב: העלית פה סוגיה.

טלי פלוסקוב: אני רוצה לשמוע את התשובה של ענת.

ענת כהן: אנחנו יוצאים מתוך הנחה שבדרך כלל מבדיקות שעשינו לאורך השנים התפוסה היא פחות או יותר קבועה, זאת אומרת שאין מסגרת שיש בה 12 ופתאום זה יורד ל-3.

ענת כהן: נכון, לפעמים זה יורד מ-9 ל-5 או ל-7, וכשיש מסגרות שכל הזמן ובאופן קבוע התפוסה שלהן נמוכה, וזהמה שקורה סטטיסטית, זה נבדק ואנחנו בדקנו את זה הרבה פעמים לפני שהחלטנו על ההתנהלות הזאת של השלמה ל-3 ואני גם אסביר למה זה קורה.

ענת כהן: כשבאופן קבוע יש אותה רמת תפוסה במשך שנה ובמשך שנתיים אנחנו מצפים שהמסגרת תתאים את עצמה מבחינת כח האדם לתפוסה הקיימת.

ענת כהן: אנחנו שילמנו במשך שנים רבות השלמה של 80% תפוסה ונוצר מצב ששילמנו למסגרות באופן קבוע למעלה מחצי מיליון שקל על כלום.

ענת כהן: על מכסות ריקות.

ענת כהן: ואחרי שראינו שזה לא תקין, ואנחנו לא רק מחויבים לנוער במצוקה ואנחנו לא רק מחויבים למפעילים שעושים עבודת קודש ואכן הם עושים עבודת קודש, אנחנו גם מחויבים לכספי ציבור וצריכים להתנהג בזהירות ובאחריות.

טלי פלוסקוב: גם זה לא תקין, מה ש- - - כרגע, צריך למצוא את המנגנון המתאים.

טלי פלוסקוב: אני מסכימה איתך.

קארין אלהרר: מה היא טוענת, שהם משתמשים בכספים שלא למטרה הרשמית שלהם?

טלי פלוסקוב: זה מה שהיא אומרת, שמעבירים את הכספים ואין שימוש - - -

קארין אלהרר: ענת, זה מה שאת טוענת?

קארין אלהרר: שהם מתנהלים ביתר?

טלי פלוסקוב: לאן הכסף הולך?

ענת כהן: לא טענתי שהם עושים שימוש לרעה או לא לרעה.

ענת כהן: אני באה ואומרת שאם אני באופן קבוע משלמת למסגרת כל שנה בין 500,000-700,000 שקל על השלמת תפוסה לאורך כל השנה, זה לא חד פעמי שפתאום יש מעט מושמים ואני צריכה להשלים.

ענת כהן: אם זה היה קורה, הייתי יכולה לחיות עם 80% בלי להגביל את זה ל-3 מכסות, אבל ברגע שיש לי באופן קבוע פחות אנשים בכל חודש, כל חודש אני משלמת על 3, 4, 5, ולפעמים 6, כל הזמן לאורך זמן, אני עושה חשבון ואני אומרת, אני חייבת דין וחשבון - - -

טלי פלוסקוב: אני רוצה לשמוע אתכם, אותות.

אלון ברמי: קודם כל ההתייחסות שלה היא על קורות הגג והשלטרים שזה חלק אחד והוא לא גדול במערך שלנו ואנחנו מעמידים באמת שלטרים עם כח אדם מלא מתוך התפיסה - - -

תמר אלון: שזה 60%-70% מסך כל ההוצאה.

תמר אלון: בערך 70% זה משכורות.

תמר אלון: צריך תמיד לדעת שכח אדם זה החלק הכי גדול בהוצאה.

תמר אלון: אנחנו לא משנים, אנחנו לא מקטינים משרות ואנחנו לא מפטרים וקולטים בהתאם למספר ה- - -

טלי פלוסקוב: ענת, למה אתם לא מתייחסים לשכר שצריך לשלם?

טלי פלוסקוב: את מדברת על 80% על פי ההשמות ואני מבינה שזה יותר בפתרונות דיור, למה אתם לא מתייחסים לשכר של אנשים שעובדים כל הזמן, שאת בעצמך אמרת שלא יהיה נכון לפטר את האנשים האלה שצברו כבר את הוותק והנסיון, ואחר כך בעוד שלושה חודשים לנסות לחפש אחרים.

טלי פלוסקוב: למה אתם לא מתייחסים לזה, לשמור על מצב של העמותה שכן יכולה לתת לך מקסימום תפוקה?

ענת כהן: לא הבנתי את הקשר בין זה לבין השכר.

טלי פלוסקוב: מה שאומרים כאן מאותות ש-60%-70% מהוצאות העמותה זה דווקא השכר.

טלי פלוסקוב: אם זה לפעילות כזאת או אחרת הם עוד יכולים לגייס תורם כזה או אחר, שגם זה אני לא מבינה למה אנחנו צריכים לבקש נדבות ולמה לא המדינה נותנת, אבל לשכר אף אחד לא ייתן כסף.

טלי פלוסקוב: מי שצריך לתת לשכר כסף זו המדינה.

טלי פלוסקוב: למה אתם לא מתייחסים דווקא לנושא השכר?

טלי פלוסקוב: יש פה מסגרת שאמורה לתת שירות לעשרה מטופלים ואני צריכה בשביל זה שלושה מדריכים - - -

אלון ברמי: אנחנו גם נדרשים להעמיד צוות קבוע.

אלון ברמי: אין לנו את האפשרות להוריד צוותים, ועל אחת כמה וכמה אנחנו לא אלה ששולטים על המנגנון של מי מביא את הנערים או את הצעירים אלינו לשלטרים, זה לא אנחנו אחראים על זה וגם בהוסטלים ארוכי הטווח שלנו – מה שניסיתי לומר מקודם – לא אנחנו אלה שמחליטים, כי היא דיברה קודם על מספר מושמים.

אלון ברמי: לא אנחנו מחליטים על מספר מושמים, יש בחלק מהמקומות מיטות ריקות ומחכים לקליטות.

אלון ברמי: משרד הרווחה הוא זה שמסנן ומפנה את המטופלים - - -

טלי פלוסקוב: ועדיין ממשיכים לשלם שכר לעובדים שהם בעצם נמצאים שם.

אלון ברמי: הכל.

אלון ברמי: כל הזמן.

תמר אלון: זה גם לא רק שכר, זה גם שכר דירה.

תמר אלון: רוב ההוצאות חוץ מהאוכל של הילדים שאולי קצת קטן, רוב ההוצאות - - -

טלי פלוסקוב: שכר הדירה קבוע.

טלי פלוסקוב: לא חשוב כמה ילדים נמצאים שם, חמישה או עשרה לצורך העניין.

תמר אלון: נכון.

ענת כהן: אני רוצה להגיד שאת שכר הדירה אני לא משלמת לפי תפוסה, אני משלמת לפי המקסימום האפשרי תמיד.

טלי פלוסקוב: ענת תודה רבה.

טלי פלוסקוב: אני רוצה לשמוע את מנכ"ל המשרד אביגדור קפלן, שאני יודעת שליבו במקום המאוד נכון.

טלי פלוסקוב: שלום אביגדור.

טלי פלוסקוב: שמעת את הדיון, תנסה לעזור לנו למצוא את הפתרון.

 << אורח >> אביגדור קפלן: שלום אני שמעתי את הדיון והדיון מוסט לכיוונים לא נכונים.

 << אורח >> אביגדור קפלן: לא לכיוון שלשמו זימנתם אותו.

 << אורח >> אביגדור קפלן: אני רוצה להסביר, תנו לי לדבר ברצף ואעמיד את הדברים על דיוקם.

 << אורח >> אביגדור קפלן: קודם כל אנחנו מעריכים מאוד את עבודת עמותת אותות, את עבודת הקודש כפי שקראתם לה, שנעשית שם לטובת אותם צעירים ונערים שאכן גורלם לא התמזל להם והם צריכים טיפול וטיפול טוב.

 << אורח >> אביגדור קפלן: הנושא של מיקור חוץ של פעילות המשרד במסגרות חוץ ביתיות הולך אחורה 40, 50 שנים, הוא לא מהיום ולא מאתמול, הוא המון שנים, כפי ששמעתם אותות קיימת 40 שנים, היא הוקמה על ידי ותיקי המשרד דאז כפתרון לטובת שירותים שצריכים לתת.

 << אורח >> אביגדור קפלן: המשרד עובד לפי תעריפים, יש ועדת תעריפים משותפת לשלטון המקומי, למשרד האוצר ולמשרד.

 << אורח >> אביגדור קפלן: התעריפים האלה מתעדכנים עם כל הסכם קיבוצי כללי ואם היה כרגע צו הרחבה לעובדים הסוציאליים על הסכם שנחתם לאחרונה, התעריפים האלה מתעדכנים.

 << אורח >> אביגדור קפלן: הם מתעדכנים גם כשיש עליית שכר גורפת.

 << אורח >> אביגדור קפלן: הם לא מתעדכנים כשיש בעיות של הסכמים קיבוציים מקומיים.

 << אורח >> אביגדור קפלן: אנחנו מספקים שירותים ללמעלה מ-30,000 דיירים במסגרות חוץ ביתיות שונות.

 << אורח >> אביגדור קפלן: נכון שגם התאגידים שנותנים את השירותים הם שונים, יש תאגידים למטרות רווח, יש עמותות, יש חברות לתועלת הציבור, יש כל מיני סוגי תאגידים ואנחנו נותנים להם את אותם תעריפים, בין אם הם למטרות רווח ובין אם לא.

 << אורח >> אביגדור קפלן: ההבדל היחידי הוא שאלה שחייבים במע"מ מקבלים מאתנו את המע"מ, אלה שחייבים במס שכר כפי שחל על עמותות, אנחנו משלמים את מס השכר בתעריף.

 << אורח >> אביגדור קפלן: מיקור החוץ של המעונות, מה שאתם קוראים ממשלתיים ברשות חסות הנוער, גם נעשה על ידי מפעיל פרטי.

 << אורח >> אביגדור קפלן: הפיל בחדר קוראים לו כוח לעובדים.

 << אורח >> אביגדור קפלן: כוח לעובדים הוא הארגון היציג שמייצג את עובדי אותות, ואגב, הבעיה היא לא רק באותות, יש לי חדשות בשבילכם, יש לפחות עוד מסגרת אחת בשם רטורנו, שגם שם יש את הבעיות האלה.

 << אורח >> אביגדור קפלן: הגישו רשימת תביעות שכר, מופרזת זו מילה עדינה כדי לציין את רמת השכר, והייתי מציע שתמר אלון תחשוף את תביעות השכר של כח לעובדים.

 << אורח >> אביגדור קפלן: כבר היה לנו עם כח לעובדים אירוע לא פשוט עם עמותת עינב והשביתו לנו את מעונות רשות חסות הנוער בלי כחל וסרק, בלי לב, נתנו לנערים ונערות בסיכון להיות עזובים ואנחנו כמשרד התגייסנו לתת את השירותים כשהשביתה הזאת פקדה את אותם מעונות, וכרגע גם כשהיה לי שיח עם תמר אלון, סיכמנו בינינו שככל שהיא לא תוכל להכיל אנחנו כמשרד נירתם לעזור ובלבד שהנערים והנערות שנמצאים בהוסטלים שהם מפעילים לא ייפגעו.

 << אורח >> אביגדור קפלן: הם בבת עינינו וחשוב לנו שכל אחד מהם יקבל את השירות הכי טוב ויהיה מוגן ככל שרק אפשר.

 << אורח >> אביגדור קפלן: אני לא יכול להעלות תעריפים סתם כך, הם תלויי תקציב וכל הסיפור של תפוסה והסיפור של 80% לא רלוונטי כרגע לדיון.

 << אורח >> אביגדור קפלן: זה נוהל העבודה שלנו עם העמותות השונות, אדרבה, תעברו על המכרזים תראו את תוכנם, תראו עד כמה נעשית עבודה מקצועית בפרסום המכרזים ובשכלול ואנחנו כל הזמן ביחד עם משרד רוה"מ וגורמים אחרים מנסים לשכלל את הרכש החברתי שהמשרד שלנו עוסק בו.

 << אורח >> אביגדור קפלן: הבעיה שלנו היא שאותו ארגון עובדים, וארגון עובדים הוא ארגון עובדים, הוא עושה את תפקידו, אבל בסיכומו של דבר משא ומתן כזה אמור להסתכם באיזו שהיא פשרה ואני יודע שתמר אלון הציעה להם הצעה מאוד נדיבה ואני חושב שגם הוגנת.

 << אורח >> אביגדור קפלן: בסיכומו של דבר היא גורמת לכך שעמותות אותות תהיה מסוגלת להכיל את תוספת השכר הזו במסגרת הקשר שהיא מקיימת עם המשרד, והמשרד להערכתי מתגמל בצורה הוגנת את כולם, התעריפים של חסות הנוער הם יחסית גבוהים, הם לא תעריפים יחסית נמוכים.

 << אורח >> אביגדור קפלן: זה שיוקר המחיה ועוד דברים אחרים התייקרו וייתכן שפה ושם לא עודכנו התעריפים במתאם למה שקורה באיזו שהיא מסגרת ספציפית, אתם צריכים לזכור, אנחנו מפעילים אלפי מסגרות, אנחנו מפעילים אותן לטובת 30,000 מושמים.

 << אורח >> אביגדור קפלן: בסך הכל במעונות הממשלתיים האחרים שהם מעונות למוגבלים שכלית והתפתחותית יש 1,200 מושמים מתוך 30,000 דיירים שישנם בכל המעונות על מגוון הסוגים הרחב שיש.

 << אורח >> אביגדור קפלן: לכן הדיון צריך להיות ממוקד בבעיה שיש בין אותות לבין כוח לעובדים ולא בין אותות לבין המשרד.

 << אורח >> אביגדור קפלן: בין אותות לבין המשרד אין שום בעיה.

 << אורח >> אביגדור קפלן: הבעיות נפתרות ואנחנו עוזרים ונעזור לאותות ונעמוד לצידם.

 << אורח >> אביגדור קפלן: הבעיה היא כרגע ביחסי העבודה בין כח לעובדים לבין אותות, בהפעלה של כוח מוגזם של ארגון עובדים כלפי עמותה.

 << אורח >> אביגדור קפלן: הארגון הזה לא בוחל בשום אמצעי, כולל שימוש במדיה בהשמצות חסרות שחר נגד בכירי המשרד, כולל נגדי עצמי, משום שאנחנו לא נענים לכל הגחמות והדרישות שלהם.

 << אורח >> אביגדור קפלן: בטח בעקבות הדיון הזה יהיו סדרה של השמצות מכאן ועד הודעה חדשה במדיה הרלוונטית, במדיה הדיגיטלית.

 << אורח >> אביגדור קפלן: הם לא יכניעו אותנו דרך השמצות כאלה.

 << אורח >> אביגדור קפלן: הדיון צריך להיות ענייני, מה שצריך לקרות זה סיכום הסכם קיבוצי בין אותות לבין כח לעובדים, בין רטורנו לבין כח לעובדים.

 << אורח >> אביגדור קפלן: אגב, יש לנו עוד עמותות שנותנות שירותים והן לא מיוצגות על ידי כח לעובדים.

 << אורח >> אביגדור קפלן: לא נוכל לתת תעריפים שונים בין מי שמיוצג דרך כח לעובדים למי שלא מיוצג דרך כח לעובדים.

 << אורח >> אביגדור קפלן: אלה תעריפים אחידים לכולם.

טלי פלוסקוב: אדוני המנכ"ל הבנו.

טלי פלוסקוב: אני מתנצלת שאני עוצרת אותך, אנחנו לקראת סיום הדיון.

טלי פלוסקוב: ח"כ אלהרר רוצה לשאול אותך.

טלי פלוסקוב: בבקשה.

קארין אלהרר: אדוני המנכ"ל, קודם כל תודה שהצטרפת לדיון.

קארין אלהרר: אני שמעתי בדברים שלך שבעצם אתה משית את כל הבעיה על הוויכוח שנוצר בין אותות לבין כח לעובדים, כשאתה מבין לגמרי את המקום שבו אותות נמצאים.

קארין אלהרר: ראה, אין ספק שצריך להגיע למתווה מוסכם.

קארין אלהרר: אבל בהיעדרו של מתווה מוסכם אני חוששת שמי שייפגע פגיעה קשה הם אותם צעירים וצעירות, וזה הדבר שאני רוצה למנוע.

קארין אלהרר: אני שואלת אותך איזה כלים אתה יכול לתת מתוך המשרד על מנת לסייע לאותות במאבק הזה.

קארין אלהרר: אני אומרת לך, אני חוששת מהמקום שבו אנחנו מייצרים קונפליקט משמעותי בין ארגון עובדים לבין עמותה.

קארין אלהרר: כל אחד עושה את עבודתו.

קארין אלהרר: עד כמה המשרד יכול לתת סיוע בכל רמה שהיא א.

קארין אלהרר: כדי למנוע את הקונפליקט הזה, ב.

קארין אלהרר: בהינתן שהוא יתקיים בכל מקרה, עד כמה אנחנו יכולים לעשות כדי למנוע את הנפילה החוזרת של אותם צעירים וצעירות, הם לא יוכלו לספוג עוד פגיעה.

טלי פלוסקוב: הבנתי את השאלה ואני רוצה להגיד, אותי מדאיג דבר אחר.

טלי פלוסקוב: היום זה אותות, מחר זה עמותה ג', מחרתיים עמותה ה', וכל פעם בכל עמותה ניחשף לסוגיות מסוג זה וזה ממש לא צריך להיות.

טלי פלוסקוב: מה שחשוב לנו פה ואני חושבת שח"כ וכל מי שנמצא כאן יסכימו איתי.

טלי פלוסקוב: אני כרגע לא מדברת על העמותה שצריכה לתת שירות, אני מאוד מעריכה את מה שאתם עושים ומגיעות לכם תודות בלי סוף.

טלי פלוסקוב: לי חשוב שאף אדם לא יישאר ללא טיפול.

טלי פלוסקוב: אם יש כזה ויכוח בין ארגון עובדים כזה או אחר לבין עמותה, במקרה הזה אותות, מחר כל המדריכים לא יוצאים לעבודה וזו זכותם, אנחנו חיים במדינה דמוקרטית וזכותם לדרוש שכר, כמו שבכל עמותה אחרת.

טלי פלוסקוב: איך המשרד דואג שבני הנוער האלה לא יישארו ללא טיפול.

 << אורח >> אביגדור קפלן: המשרד לא ייכנס למערכת יחסי העבודה בין כח לעובדים לבין אותות - - -

טלי פלוסקוב: ברור לי.

טלי פלוסקוב: נכון.

 << אורח >> אביגדור קפלן: ולא ישלוף את הכיס העמוק של המדינה לטובת הסחטנות של כח לעובדים.

טלי פלוסקוב: הבנו.

טלי פלוסקוב: אני איתך בזה.

טלי פלוסקוב: הלאה.

 << אורח >> אביגדור קפלן: המשרד יעזור לאותות בכל מה שרק אפשר כדי שאכן הנערים והנערות שנמצאים בטיפולם לא ייפגעו.

 << אורח >> אביגדור קפלן: בכל דרך אפשרית, בכל הידברות אפשרית, אנחנו נעמוד לצד אותות כדי לראות שאכן הם לא מתמוטטים מצד אחד והילדים לא נפגעים מצד שני.

 << אורח >> אביגדור קפלן: יש לכך הרבה מאוד דרכים חוץ מכסף והיענות לסחטנות של כח לעובדים.

טלי פלוסקוב: אני ברשות

טלי פלוסקוב: כם מסכמת כי אנחנו באיחור לקראת הדיון הבא.

טלי פלוסקוב: אני רוצה להודות ליוזמות ולכל חברי הכנסת שלקחו חלק בדיון הזה.

טלי פלוסקוב: אני רוצה להודות לעמותת אותות ולעוד הרבה עמותות שפועלות לטובת האנשים שזקוקים לעזרתן ונכנסים לנעלי המדינה, כי בסך הכל המדינה צריכה לתת את הטיפול הזה ולצערי הרב המנגנון שקיים היום הוא מנגנון שפועל דרך עמותת.

טלי פלוסקוב: אבל זה הזמן לומר לכם שאנחנו רואים ומעריכים את הפעילות.

טלי פלוסקוב: אני מבינה את הסוגיה, אני חושבת שכל ח"כ שנמצא פה, המטרה העליונה בדיון הזה לא לפגוע באנשים שזקוקים לעזרתנו, כפי שאמרתי בהתחלה שהיום אנחנו משקיעים בהם שקל ואם לא נשקיע נצטרך להוציא פי כמה וכמה מהשקל הזה כי אנשים פשוט יפלו מכל המערכות.

טלי פלוסקוב: אני חייבת לומר לכם, מנהלת הוועדה עדכנה אותי שכח לעובדים כן הוזמנו לדיון ולצערי הרב הם לא נמצאים איתנו.

טלי פלוסקוב: אני רוצה לפנות אליהם.

טלי פלוסקוב: אני מבינה את הרצון שלכם להגן על העובדים ולהשיג הישגים עבורם וכן הלאה, אבל צריך להסתכל באמת על דברים אפשריים.

טלי פלוסקוב: כפי ששמענו עכשיו מהמנכ"ל שהבקשות שלכם הן הרבה מעבר למה שבכלל אפשר לשקול.

טלי פלוסקוב: לכן אני קוראת לכם, לכל הצדדים פה, לשבת סביב שולחן אחד לחפש פתרון ולעשות הכל כדי שאף אדם שזקוק לטיפול בעמותה כזו או אחרת לא יישאר ללא מענה.

טלי פלוסקוב: אני מזמינה את כח לעובד, את מנכ"ל משרד הרווחה – שמעתי ואני מחזקת אותך ואני מבינה את מה שאתה אומר – אני מזמינה גם את העמותה וגם את הפעילים, אתם צריכים להעביר להם את המסר, כל מה שהיה פה.

טלי פלוסקוב: אנחנו כן מעריכים את העבודה שלהם אבל צריך לדעת - - -

קארין אלהרר: טלי אבל צריך למצוא את הפתרונות היום.

קארין אלהרר: לא - - -

טלי פלוסקוב: לכן אני אומרת, אני קוראת לכם במיידי לשבת ביחד ולעדכן אותנו בתוצאות השיח בין שלושת הגופים האלה.

טלי פלוסקוב: אני מבינה שמדברים גם עם משרד הרווחה כי המנכ"ל התחייב שהוא יעזור בכל מקרה.

טלי פלוסקוב: לגבי הדרך אני לא יכולה לשאול, את העמותה וכח לעובד.

טלי פלוסקוב: שוב פעם תודה על העבודה ובהצלחה.

טלי פלוסקוב: נשמח לקבל עדכונים.

טלי פלוסקוב: אני נועלת את הישיבה.