הוועדה המיוחדת לעניין נגיף הקורונה החדש ולבחינת היערכות המדינה למגפות ולרעידות אדמה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 74, 2020-10-26 12:15

יפעת שאשא ביטון: צוהריים טובים לכולם.

יפעת שאשא ביטון: ברשותכם, אני מתכבדת לפתוח את דיון הוועדה בנושא: קריסת הצעירים בישראל נוכח משבר הקורונה וסכנת היווצרות דור אבוד, ביוזמת חבר הכנסת יוראי להב.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מדברים כאן רבות על הילדים הצעירים, על מערכת החינוך, על הקשישים ועל בעלי העסקים, אבל יש רצועת גיל שאנחנו אולי לא נתנו את הדעת עליה עד הסוף והכנסנו אותה בתוך הסך הכולל, וזו קבוצת הצעירים.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מדברים על חיילים משוחררים שהתחילו לעבוד ופתאום מוצאים עצמם ללא מענה כי הם לא צברו את התקופה שצריך כדי לקבל את דמי החל"ת, והם נופלים בין כסאות.

יפעת שאשא ביטון: כמו כן, סטודנטים שהחלו ללמוד ונשארים עכשיו ללא מענה כלכלי שמשפיע גם על המענה ההשכלתי כי חלקם לא יכולים להבטיח לעצמם את המשך הלימודים, והם חווים את החוויות בצורה מאוד מאוד מורכבת, ולפעמים רב ממדית.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מקדישים כמובן את הדיון הזה אליהם.

יפעת שאשא ביטון: נמצא איתנו חבר הכנסת יאיר לפיד, יושב-ראש סיעת יש עתיד.

יפעת שאשא ביטון: אדוני, בבקשה.

יאיר לפיד: תודה רבה.

יאיר לפיד: אני רוצה לעבוד קצת עם הנתונים.

יאיר לפיד: אנחנו יודעים שאנחנו בשיאו של גל אבטלה שלא היה כמותו במדינה.

יאיר לפיד: בתוך גל האבטלה הזה, שיעור אבטלת הצעירים, הוא כפול מהאבטלה בציבור הכללי.

יאיר לפיד: אם אני מדבר על נתוני בנק ישראל או על הערכות בנק ישראל שמדברות על זה שאולי יהיה בין 16% ל-20% אבטלה עד סוף השנה, כבר היום בקרב צעירים בני 25 – 34, האבטלה היא 33%.

יאיר לפיד: הצעירים האלה הם לא רק מובטלים בשיעורים הרבה יותר גבוהים, הם גם אלה שלא יוחזרו לעבודה או יוחזרו לעבודה אחרונים.

יאיר לפיד: הם מאבדים את מקום עבודתם ללא אופק.

יאיר לפיד: 13.3% מהצעירים מאחרים בתשלומי שכירות במשכנתא, שזה אלו שלא חזרו להורים.

יאיר לפיד: רובם חוזרים להורים כי אין להם שום אפשרות אחרת להמשיך ולהחזיק את עצמם ולגור במקום אחר.

יאיר לפיד: 24.7%, כלומר, רבע מהם, אמרו שהם לא מצליחים לשלם חשבונות, 26% מהם דיברו על חוסר ביטחון תזונתי, 24% מהם פשוט העמיקו את האוברדרפט.

יאיר לפיד: אנחנו באמת יוצרים פה דור אבוד לגמרי של החברה הישראלית.

יאיר לפיד: לפני כמה ימים עשיתי שיחת זום עם נציגים של 35 ארגונים שעוסקים בתעסוקת צעירים.

יאיר לפיד: יוראי, היה איתי, ואני שמח שהם פה.

יאיר לפיד: הם דיברו על צעירים שחיים מבחינתם במדינה חסומה לגמרי.

יאיר לפיד: זה בדיוק הצעירים שהלכו לשנת שירות, ששירתו בצבא, שאמורים להיות עתודת משלמי המסים של מדינת ישראל, שאמורים להיות המנוע הכלכלי שלנו.

יאיר לפיד: המדינה צריכה לעשות עם עצמה החלטה האם היא מאבדת אותם או הופכת אותם למנוף כלכלי ולמנוף הצמיחה העיקרי.

יאיר לפיד: די ברור כבר היום שמדינת ישראל צריכה לייצר לעצמה איזשהו פרויקט לאומי גדול במיוחד כדי לחלץ את עצמה מתוך המשבר הכלכלי הנוכחי.

יאיר לפיד: זה מה שעושות רוב המדינות בעולם.

יאיר לפיד: הן אומרות: אנחנו בוחרות באיזשהו פרויקט לאומי ענק ואיתו אנחנו עובדות.

יאיר לפיד: ההצעה שלי אומרת שהצעירים עד גיל 40, יהיו המנוף הזה.

יאיר לפיד: בנינו הצעה שיושבת בערך על 12 – 15 מיליארד שקל בשנתיים הקרובות, שזה פחות מ-2% מתקציב המדינה.

יאיר לפיד: ההצעה בנויה על חמישה סעיפים: ראשית, הם ילמדו בחינם את המקצועות הנדרשים.

יאיר לפיד: אנחנו צריכים את הדור הטכנולוגי הבא ולכן אנחנו צריכים לאפשר ללמוד בחינם, לקבל הכשרות מקצועיות בחינם, ולאורך כל תקופת הלימודים הם צריכים לקבל סיוע, גם בדמי קיום וגם עזרה בדיור.

יאיר לפיד: אפשר לעשות את זה במודל המימון האוסטרלי שבו אתה מקבל הלוואת מדינה, אבל לא כמו האמריקאים שתוקעים לנצח את הצעירים שלהם עם הלוואת סטודנטים, אתה מתחיל לשלם את ההלוואה מתוך המסים שלך, זאת אומרת, כפטור ממס, רק אחרי שעברת את המשכורת החציונית.

יאיר לפיד: המדינה מחכה, למדינה יש אפשרות לחכות, כדי שהם יוכלו להחזיר את זה רק כשיש להם את האפשרות להחזיר את זה ולא לסבך אותם בחובות.

יאיר לפיד: קודם כול, לימודים חינם של מקצועות נדרשים, עם דגש על מקצועות הביו ועל המקצועות הטכנולוגיים.

יאיר לפיד: שנית, שנת התמחות.

יאיר לפיד: לא מזמן הייתה הצעת חוק של יוראי בנושא ההתמחויות בכנסת.

יאיר לפיד: לצערנו, היא לא עברה.

יאיר לפיד: היא עוד תעבור.

יאיר לפיד: מי שצריך לעבור סטאז', צריך שהמדינה תממן לו משכורת.

יאיר לפיד: שלישית, לייצר קרן יזמות לצעירים – מין רשות חדשנות או המדען הראשי, אבל בדגש על יזמות צעירים.

יאיר לפיד: צריך לשים שם כסף, לתת להם 100% ערבות מדינה להלוואות זולות, לאפשר להם להקים עסקים.

יאיר לפיד: העסקים הקטנים נסגרים, ייפתחו חדשים במקומם.

יאיר לפיד: רביעית, להרחיב את ההיצע של מעונות היום, אני יודע שהתעסקת בנושא הזה לא מעט, גברתי היושבת-ראש, כדי שלכל הורה ולכל מי שנמצא בשלב ההכשרה המקצועית בחייו, יהיה מעון יום זול, זמין, מרושת במצלמות בגלל שאלות בטיחות עליהן קיימנו דיון, ולא רחוק מהבית שלו.

יאיר לפיד: הדבר האחרון, צעירים בחובות יקבלו הלוואות זולות בפריסה ארוכה מהמדינה כי אין לנו אינטרס שהצעירים האלה יהיו שקועים בחובות.

יאיר לפיד: בסוף אנחנו צריכים להחליט אם יש פה דור שלם שהופך למשלמי מסים, עובדים ומתניעים את המשק, או שהם מתיישבים על קופת המדינה ותורמים לתרבות הקצבאות הישראלית.

יאיר לפיד: זו החלטה.

יאיר לפיד: המדינה, כידוע לך, קיימת על זה לא מעט דיונים, גם ביקשה וקיבלה מהכנסת יותר מ-100 מיליארד שקל.

יאיר לפיד: היא גם לא הצליחה למצות חלק ניכר מהכסף.

יאיר לפיד: למשל, הכסף של הכשרות מקצועיות, שאנחנו יודעים שנוצל ממנו אפס או משהו קרוב לאפס.

יאיר לפיד: בואו נשקיע את הכסף הזה בצעירים הישראלים מפני שהם אלה שיוציאו אותנו מהבוץ.

יאיר לפיד: במקום להכניס אותם לבוץ, בואו ניתן להם להוציא את הכלכלה הישראלית מהבוץ.

יאיר לפיד: תודה.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת לפיד, תודה רבה לך.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת יוראי להב, בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: קודם כול, אני רוצה להודות לך, גברתי, על שזיהית את הבעיה הייחודית בתחום הצעירים והסכמת לקיים את הדיון החשוב הזה.

יוראי להב-הרצנו: אני רוצה להתחבר ישירות לסיפא של דבריו של חבר הכנסת יאיר לפיד, יושב-ראש האופוזיציה.

יוראי להב-הרצנו: נוצר פה דור אבוד, דור של צעירים, שמפספס את ההזדמנות הראשונה שלו להיכנס לשוק העבודה ויחווה מכה שלעולם לא נתאושש ממנה כלכלית.

יוראי להב-הרצנו: אני חלק מאותו דור.

יוראי להב-הרצנו: חבריי איבדו את מקום עבודתם או הוצאו לחל"ת, נאלצו לנטוש את הדירה השכורה שלהם ולחזור לבית ההורים שלהם.

יוראי להב-הרצנו: עשרות חברים שלי באמת שוקלים לנשור מהלימודים האקדמיים כי הם נמצאים במצוקה כלכלית.

יוראי להב-הרצנו: מדובר פה בהיווצרות של דור.

יוראי להב-הרצנו: לא אחזור על כל הנתונים עליהם דיבר חבר הכנסת לפיד, רק אומר שאחד מכל שלושה מובטלים הוא צעיר.

יוראי להב-הרצנו: אנחנו מדברים על למעלה מ-300,000 צעירים שהם מובטלים בישראל.

יוראי להב-הרצנו: רבע מכל הסטודנטים בישראל נמצאים בסכנת נשירה מהלימודים.

יוראי להב-הרצנו: בחברה הערבית מדובר על יותר מחצי.

יוראי להב-הרצנו: 52% מהסטודנטים הערבים שוקלים לנשור מהלימודים – מכה שספק אם יתאוששו ממנה.

יוראי להב-הרצנו: אני מוטרד כי אני חש שהמדינה לא מזהה את הצעירים כקבוצת אוכלוסייה מובחנת שיש בה מאפיינים, מצוקות וצרכים ייחודיים.

יוראי להב-הרצנו: הצעירים נעדרים מכל תוכניות הסיוע הממשלתיות שגובשו במהלך המשבר, אנחנו לא מופיעים באף תוכנית ממשלתית אחת.

יוראי להב-הרצנו: למרות שבשבוע שעברה נפתחה שנת הלימודים האקדמית, אין תוכנית סיוע ממשלתית אחת שאמורה לעזור לסטודנטים בישראל לסיים את השנה או להתחיל אותה עם הראש מעל המים.

יוראי להב-הרצנו: בעיניי, זו בעיה, כי מאחר ולא מזהים את האוכלוסייה הזו כאוכלוסייה מאובחנת שצריכה לקבל טיפול ייחודי, גם אין תוכנית ממשלתית, אין היערכות ממשלתית, אין עבודת מטה ממשלתית, שאמורה להתייחס לאותן בעיות.

יוראי להב-הרצנו: כשאני שואל את עצמי מה הבשורה של ממשלת ישראל לצעירים בישראל, אותם צעירים שעכשיו נמצאים איתנו בזום, אלה שמובילים את ארגוני החברה האזרחית שעוסקים בצעירים, ואני בכלל משוכנע שלוועדת הקורונה יש אחוזי רייטינג גבוהים, מה הבשורה של ממשלת ישראל לאותם צעירים שמביטים בנו עכשיו?

יוראי להב-הרצנו: שבו בבית באבטלה.

יוראי להב-הרצנו: רבע מהסטודנטים בישראל לא זכאים בכלל לחל"ת ולא לדמי אבטלה, אבל אלו שכן זכאים עד גיל 28, זכאים לעשרות אחוזים פחות לעומת מבוגרים.

יוראי להב-הרצנו: אבל מה הבשורה?

יוראי להב-הרצנו: מה המדינה מבקשת לומר לצעירים שלה?

יוראי להב-הרצנו: שבו בבית, קבלו דמי אבטלה, עד יוני 2021 בלי אופק ובלי תקווה.

יוראי להב-הרצנו: יש כל כך הרבה תוכניות מצוינות, יושב-ראש האופוזיציה ציין חלק מהן.

יוראי להב-הרצנו: הקורונה בעולם היא אותה קורונה, הצעירים הם אותם צעירים, האתגרים הם אותם אתגרים, ואני שואל את עצמי למה אנחנו לא לומדים מהעולם, למה לא מחזירים את הצעירים לשוק העבודה וגורמים להם להמשיך להיות מנוע צמיחה הכי יצירתי והכי מרגש של המדינה שלנו.

יוראי להב-הרצנו: מדובר בצעירים שרוצים לעבוד.

יוראי להב-הרצנו: אנחנו מורגלים לעבוד קשה כדי להגיע ליעדים שלנו.

יוראי להב-הרצנו: אשמח להבין היום ממשרדי המשלה מה הבשורה שלהם לצעירים בישראל.

יוראי להב-הרצנו: האם הם יכירו בטעות של תוכנית החל"ת ששולחת צעירים לאבטלה, ואולי יציגו כאן תוכניות אחרות שמדברות על יצירת מנועי צמיחה, על החזרת הצעירים לשוק העבודה, ואיזושהי בשורה שלא כוללת אבטלה וחוסר מעש.

יוראי להב-הרצנו: תודה לך.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חבר הכנסת יוראי להב.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה, בבקשה

ג'אבר עסאקלה: גברתי יושבת-הראש, קודם כול, אני רוצה להודות לחברי יוראי להב על העלאת הנושא שוב ושוב בכל מסגרת אפשרית.

ג'אבר עסאקלה: אמיתי הדבר שממשלת ישראל הזניחה את הצעירים בכל המשבר הזה, אבל היא גם לא התייחסה לשונות שיש בתוך החברה הישראלית.

ג'אבר עסאקלה: אנחנו מדברים על צעירים יהודים שמסלול ההתפתחות שלהם הוא ברור, כשלאחר התיכון יש את הצבא וכו' וכו', לגבי החרדים יש ישיבות, אבל לצעירים הערבים אין מסלול התפתחות אחד.

ג'אבר עסאקלה: חלק קטן מהם מגיע לאוניברסיטאות ולמכללות, חלק גדול מהם נשאר מובטל.

ג'אבר עסאקלה: גם לפני הקורונה שיעור המובטלים בקרב הצעירים הערבים היה גבוה מאוד.

ג'אבר עסאקלה: זה קשור גם לבעיית הפשיעה בחברה הערבית.

ג'אבר עסאקלה: אנחנו מגלים שצעירים בני 18 - 24 בחברה הערבית יותר מעורבים בפשיעה ובעבירות מכל שכבת גיל אחרת.

ג'אבר עסאקלה: ביום שהממשלה החליטה לסייע לאוכלוסיות ולפלחים שונים של האוכלוסייה, היא כמובן לא התייחסה לצעירים, אבל היא גם לא התייחסה לסטודנטים.

ג'אבר עסאקלה: אני מצר על כך שכאשר העלינו את זה לדיון בוועדת החינוך, גם משרד האוצר, גם ראשי האוניברסיטאות והמכללות, ממש לא התייחסו ברצינות לבעיית הסטודנטים.

ג'אבר עסאקלה: הסטודנטים היום לומדים בזום.

ג'אבר עסאקלה: בערך 20% - 25% משכר הלימוד שהם משלמים זה אגרות שונות כאשר לאוניברסיטאות ולמכללות זה לא עולה דבר, אבל הן דורשות מהסטודנטים לשלם.

ג'אבר עסאקלה: נדחתה הדרישה שלנו להפחית את שכר הלימוד.

ג'אבר עסאקלה: מכללה אחת או שתיים מבין אלו שהייתי איתן בקשר, היו מוכנות כאילו לעשות תשלומים וכל מיני דברים אחרים, אבל הבעיה העיקרית שהסטודנטים היום הם גם מובטלים, הוצאו לחל"ת, וגם משלמים שכר לימוד מלא, גם משלמים שכר דירה, אם זה במעונות או בדיור מחוץ לאוניברסיטה.

ג'אבר עסאקלה: יש לנו בעיה נוספת עם הסטודנטים הערבים ועם המובטלים הערבים.

ג'אבר עסאקלה: לפי הביטוח הלאומי, לצעירים בני 18 עד 20 לא מגיע אבטלה.

ג'אבר עסאקלה: זה אומר שליהודים מגיע כי הם אחרי הצבא וכו' וכו', אבל לערבים שהיו אמורים לעבוד ולהתפרנס, לא יכולים לקבל דמי אבטלה גם אם הם פוטרו עכשיו בתקופת הקורונה.

ג'אבר עסאקלה: כל הניסיונות שלנו לתקן את הדבר הזה לא צלחו עד עכשיו.

ג'אבר עסאקלה: אני חושב שנדרשת הסתכלות מעמיקה ורחבה לפלח הזה של אוכלוסיית הצעירים והסטודנטים, עם הסתכלות ספציפית לאוכלוסיות השונות וגם התייחסות לשונות שישנה בין האוכלוסיות.

ג'אבר עסאקלה: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך, חבר הכנסת ג'אבר עסאלקה.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת רזבוזוב, בבקשה.

יואל רזבוזוב: תודה, כבוד היושבת-ראש.

יואל רזבוזוב: הנתונים שהראה לנו כאן יושב-ראש האופוזיציה חבר הכנסת לפיד מראים דבר אחד - כישלון טוטלי של הממשלה.

יואל רזבוזוב: הנתונים מדברים בעד עצמם.

יואל רזבוזוב: חברי הממשלה, ראש הממשלה, חברי הקבינט, תמיד טוענים שאנחנו יודעים רק לבקר ושהם מנהלים את המשבר.

יואל רזבוזוב: קודם כול, לפי הנתונים, זה ניהול גרוע.

יואל רזבוזוב: שנית, עשינו את העבודה בשבילם.

יואל רזבוזוב: יש תוכנית אותה הציג יושב-ראש האופוזיציה לפיד.

יואל רזבוזוב: הם פשוט צריכים לרדת מהעץ עליו הם טיפסו ולהתחיל ליישם את התוכנית הזו.

יואל רזבוזוב: התוכנית הזו תעזור מיידית לדור האבוד, לאותם חבר'ה צעירים שעוברים לגור עם ההורים שלהם.

יואל רזבוזוב: אני עדיין נותרתי כעוס מאז הדיון הקודם על החינוך.

יואל רזבוזוב: בדיוני הוועדה אנחנו כל פעם שומעים את כל הנתונים ואנחנו לא מבינים למה הממשלה לא עושה.

יואל רזבוזוב: הם מדברים, הם מקשקשים, הם מנהלים כאילו דיונים, אבל לא עושים שום דבר.

יואל רזבוזוב: יש תוכנית, תתחילו ליישם אותה.

יואל רזבוזוב: משרדי הממשלה שאמורים לענות לנו עכשיו, צריכים לקום ולקחת את התוכנית הזו שעשו בשבילם.

יואל רזבוזוב: הם לא צריכים לעשות כלום, פשוט ליישם אותה.

יואל רזבוזוב: תודה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך.

יפעת שאשא ביטון: שלומי יחיאב, יושב-ראש התאחדות הסטודנטים, בבקשה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו גם נראה את המצגת.

שלומי יחיאב: תודה רבה, כבוד יושבת-ראש הוועדה.

שלומי יחיאב: חברו וחברי הכנסת, כמו שאמרו פה לפניי, מתפתח במדינת ישראל דור אבוד של צעירים.

שלומי יחיאב: לפני שאצלול למצגת שתציג את מצב הסטודנטים המגובה בנתונים ובפתרונות שאנחנו רוצים להציג כאן, אני רוצה להגיד מהלב מה זה אומר מבחינתנו דור אבוד של צעירים.

שלומי יחיאב: אנחנו מדברים באמת על נערים ועל צעירים שסיימו שירות צבאי, שירות לאומי, שרוצים להגיע לאקדמיה ובלי עבודה אין להם דרך להתחיל את התואר הראשון.

שלומי יחיאב: אנחנו מדברים על סטודנטים ועל סטודנטיות שנמצאים במהלך התואר, שבלי תואר, בלי פרנסה, אין להם על מי להישען.

שלומי יחיאב: זו הדרך היחידה שלהם לסיים את התואר.

שלומי יחיאב: סטודנטים וסטודנטיות ומשפחות צעירות שסיימו את התואר שחלמו להגשים ולהיות שופטות, מורים, רופאות, מבינים ששוק העבודה השתנה עכשיו ושהם ללא עבודה, ושהם לא יכולים להיות מה שרצו להיות.

שלומי יחיאב: אם אני מסכם את כל קבוצות האוכלוסייה האלו, המשוואה היא פשוטה.

שלומי יחיאב: אנחנו, הדור הצעיר שאוהב את המדינה, האמנו שאם אנחנו נעבוד קשה אנחנו נצליח, והמשוואה הזו נשמטת מתחת לרגליים שלנו.

שלומי יחיאב: אנחנו לא דור של בטלנים, אנחנו רוצים לעבוד קשה ולהצליח בזכות עצמנו.

שלומי יחיאב: לא הגענו לכאן חלילה לבקש צדקה אלא רק כדי שייתנו לנו להגשים את עצמנו.

שלומי יחיאב: כחומר מקדים שלחנו לכם את הפתרונות.

שלומי יחיאב: גם אנחנו כהתאחדות סטודנטים ארצית יחד עם כל האגודות הגשנו כבר למשרדי הממשלה במהלך חודשי הקיץ, אבל את הפתרונות אנחנו לא רואים, וזה מתסכל אותנו.

שלומי יחיאב: זה קשה לנו כי אנחנו חושבים שאפשר לבלום פה את המשבר הזה, ואפשר שלא נגיע למצב שצעירים יקרסו.

שלומי יחיאב: זה קורה לנו מתחת לידיים.

שלומי יחיאב: תודה רבה על קיום הדיון.

שלומי יחיאב: ברשותכם, אציג במצגת את הנתונים ובסוף גם את הפתרונות.

שלומי יחיאב: אנחנו מבססים את הנתונים שלנו על סקר ארצי שאנחנו מקיימים מדי שנה, והשנה הרחבנו אותו יותר לעומק.

שלומי יחיאב: מבחינת הכמויות ורמת המובה

שלומי יחיאב: קות, זה סקר שדוגם 10,000 סטודנטים בשנה, אבל עשינו גם בדיקה השוואתית בעשור האחרון שדגמה כמעט כ-100,000 סטודנטים וסטודנטיות.

שלומי יחיאב: הנקודה הראשונה שאני רוצה להתייחס אליה, ברשותכם, היא הסוגיה האקדמית.

שלומי יחיאב: יש איזה מיתוס שרץ שתקופת הזום היא התקופה הכי יפה בחיי הסטודנטים ושהם היו שמחים להיות בבתים וללמוד מרחוק, אבל זה לא נכון.

שלומי יחיאב: זו אומנם גזירת גורל, והמוסדות האקדמיים באמת פעלו בצורה נחושה כדי שנצליח ושהסמסטר לא ייאבד, אבל אנחנו עכשיו נמצאים כבר אחרי גל שני, ותוכלו לראות את הנתונים שאומרים שרק 15% מהסטודנטים מעדיפים להישאר וללמוד מהבית.

שלומי יחיאב: אנחנו רואים שהרוב הגדול מעדיף לחזור לקמפוסים או ללמוד בלמידה היברידית, וחלק מהם, אלו שלומדים לימודי אומנות, עיצוב, התנסויות מעשויות, לא יכולים מבלי לחזור לקמפוסים.

שלומי יחיאב: כמובן שכאן במסגרת הדיון בוועדה הזו אני יודע שגם לפתחכם מגיעות הדילמות האלה.

שלומי יחיאב: אנחנו, הסטודנטים, כמובן מבלי לפגוע בסטודנטים שהם באוכלוסיות סיכון, הבריאות חשובה לנו בחברה הישראלית, אנחנו רוצים לחזור במתווה מסודר ולהיות כחלק מאסטרטגית החזרה ללימודים בקמפוס.

שלומי יחיאב: הנתונים המרכזיים מדברים באמת על משבר התעסוקה איתו פתחתי את הדברים.

שלומי יחיאב: מבין הסטודנטים, היום אנחנו רואים שכמעט 75% נפגעו היקפית בדרך כזו או אחרת, והפגיעה המרכזית היא כמובן התעסוקה.

שלומי יחיאב: בלב המשבר, עוד לפני שדגמנו את הגל השני, אחד מכל שני סטודנטים וסטודנטיות במדינת ישראל איבד את העבודה שלהם, בין אם זה חל"ת או בין אם פוטרו.

שלומי יחיאב: כמו שאמרו כאן חברי הכנסת, הדור הצעיר והסטודנטים נמצאים ברשתות ביטחון מאוד נמוכות.

שלומי יחיאב: לא רק הסטודנטים הערבים שאין להם דמי אבטלה, סטודנטים שהם מתחת לגיל 28 היום מקבלים הפחתה של 30% בדמי האבטלה שלהם.

שלומי יחיאב: רשתות הביטחון נמוכות.

שלומי יחיאב: אנחנו רואים שזה מוביל לכמה דברים מרכזיים: 13% מהסטודנטים, ומדובר באלפים, פשוט עזבו את הדירה שלהם.

שלומי יחיאב: בהתחלה אולי היה נחמד להיות עם ההורים, אבל אנחנו לא דור שרוצה לחזור ולגור עם ההורים שלו.

שלומי יחיאב: אנחנו רוצים להגשים את עצמנו, להיות עם בני ובנות הזוג שלנו, ולחיות בדירות ואנחנו רוצים לפרנס ולעבוד.

שלומי יחיאב: 16% מהסטודנטים ביקשו הנחה, רק 3% באמת קיבלו – זה בסוף שוק פרטי.

שלומי יחיאב: גם אם היו בינינו כאלה ששמרו על העבודה שלהם, ההכנסה שלנו ירדה בכמעט 700 – 1,000 שקלים.

שלומי יחיאב: מרדדים במשמרות וזה משליך ישירות על היכולת שלנו להתמודד עם ההוצאות.

שלומי יחיאב: ההכנסות שלנו היום, בשנה רגילה ללא קורונה, הן נמוכות.

שלומי יחיאב: בשנה רגילה אנחנו צוברים גירעון של 10,000 שקלים, שעכשיו גם עלה.

שלומי יחיאב: הנתון המרכזי שצריך להדיר שינה מכל אדם במדינת ישראל זה ש-24%, כמעט רבע מהסטודנטים והסטודנטיות בישראל אומרים לנו: אין לנו איך לשלם בסמסטר הקרוב, לא רק את שכר הדירה, את שכר הלימוד.

שלומי יחיאב: אנחנו בדרך לאבד את התואר שלנו.

שלומי יחיאב: זה צריך להדיר שינה לא רק בגלל שזה העתיד שלנו, אלא זה העתיד של המדינה כולה.

שלומי יחיאב: אם רבע מהסטודנטים לא יגשימו את עצמם והם יגיעו לקו הסיום כשהם איבדו את התואר שלהם, מדינת ישראל תיראה אחרת בשנים הקרובות.

שלומי יחיאב: ראינו שהדבר הזה קרה כבר באירופה ב-2008, וזה מה שמתחיל להתגבש כאן.

שלומי יחיאב: מה הלאה?

שלומי יחיאב: כאמור, אנחנו כבר באוגוסט שמנו תוכנית מאוד מסודרת, שהעברנו אותה לכולכם, בשם: תוכנית חילוץ הצעירים ממשבר האבטלה.

שלומי יחיאב: אנחנו הצגנו אותה לכל משרדי הממשלה הרלוונטיים.

שלומי יחיאב: יש פורום בין-משרדי של מנכ"לים שלא דיבר על הצעירים.

שלומי יחיאב: כשאנחנו הגענו אליהם, זה היה כאילו נחתנו מהירח.

שלומי יחיאב: הצגנו את הפתרונות למשרד האוצר, למשרד הכלכלה, למשרד ראש הממשלה, למועצה הלאומית לכלכלה.

שלומי יחיאב: אמרנו שיש פה צעירים שנמצאים במשבר, ויש פתרונות ושאפשר למנוע את זה.

שלומי יחיאב: חלק מהמשרדים לוקחים את זה ומתחילים לייצר פתרונות, אבל אין תמונת מבט הוליסטית.

שלומי יחיאב: אנחנו נמצאים מול מערכת ההשכלה הגבוהה במשא ומתן בסוגיית תוך האקדמיה על מנת לראות איך אנחנו מונעים את הנשירה.

שלומי יחיאב: אתמול הפגנו מול המל"ג, ואתמול היו כמה שעות של משא ומתן בהובלת השר להשכלה גבוהה אלקין, שכן דוחף ומנסה למצוא פתרונות בתוך האקדמיה.

שלומי יחיאב: אבל יש זוויות שזה מחוץ לזירה האקדמית, ולכן אני חושב שהדיון כאן בוועדה חשוב.

שלומי יחיאב: הנקודה הראשונה היא החזרת הסטודנטים לקמפוסים עד כמה שאפשר.

שלומי יחיאב: זה פתרון, זה בידיים שלכם.

שלומי יחיאב: זה ימנע נשירה, זה יאפשר לסטודנטים להגשים את עצמם.

שלומי יחיאב: הנקודה השנייה היא סופר אסטרטגית, והיא סוגיית מודל החל"ת עליה דיבר גם חבר הכנסת להב הרצנו.

שלומי יחיאב: אני מתאר לעצמי שכולכם מכירים את המודל שעד יוני 20'-21' המודל הוא שכולם ייצאו לחל"ת.

שלומי יחיאב: יכול להיות שזה טוב למי שיש לו משכורות גבוהות ולא נמצא במשכורות חלקיות.

שלומי יחיאב: לצעירים זה רע, זה גרוע.

שלומי יחיאב: רשתות הביטחון שלנו נמוכות.

שלומי יחיאב: רוב הצעירים שעובדים בחיי הלילה, במסעדות ובברים, עובדים בכלל על תלושי משכורת מאוד נמוכים כי השאר זה טיפים.

שלומי יחיאב: תלוש המשכורות שלהם ודמי האבטלה נגזרים מזה.

שלומי יחיאב: זאת אומרת, יש היום סטודנטים וצעירים שחיים מהכנסה חודשית של 500 – 700 שקלים על הוצאות של 5,000 – 6,000 שקל בחודש – זו המציאות.

שלומי יחיאב: מעל לכול, זה הופך אותנו לדור של בטלנים – זה מה שהמדינה אומרת.

שלומי יחיאב: אנחנו לא רוצים להיות בחל"ת, אנחנו רוצים לעבוד, ויש דרך.

שלומי יחיאב: מדינות בעולם יצרו מודלים גמישים.

שלומי יחיאב: זה לא בינארי: או להוציא לחל"ת או לא.

שלומי יחיאב: יש דרכים בהן המעסיקים יכולים להחזיר אותנו, באחוזי משרה חלקיים, שהכסף יגיע דרך המדינה.

שלומי יחיאב: משרד האוצר אומר בגלוי: המעסיקים ירמו, המעסיקים ייקחו את הכסף.

שלומי יחיאב: לא רק שהופכים אותנו לבטלנים, הופכים את החברה הישראלית גם לשקרנית.

שלומי יחיאב: אני אומר, אנחנו לא כאלה.

שלומי יחיאב: כולם, גם התעשיינים, גם הסטודנטים והצעירים, מאמינים שחייבים לשנות את מודל החל"ת.

שלומי יחיאב: אני חושב שהוועדה צריכה להיות השופר הראשון שמאתגר את זה, וכל שבוע לעשות דיון ולהביא מומחים, וכך נמצא את המודל הנכון.

שלומי יחיאב: הנקודה השלישית, כמו שאמר גם חבר הכנסת יושב-ראש האופוזיציה יאיר לפיד, רואים בנו נטל במשבר הזה.

שלומי יחיאב: בסוף אנחנו אלה שנחזיר את הגירעונות שעולים פה, אבל גם בטווח הקצר לא רק שאנחנו לא נטל אלא אנחנו יכולים לתת פתרונות.

שלומי יחיאב: לדוגמא, אני פרסמתי סקר לכמה סטודנטים אין עבודה והם מחפשים עכשיו.

שלומי יחיאב: 50,000 סטודנטים ענו לנו תוך ארבעה ימים ואמרו לנו: שלומי, אם תגיד לנו איפה להתייצב, אנחנו נתייצב.

שלומי יחיאב: אנחנו צריכים עבודה ורוצים, וזאת במקום שהם ילכו למקומות לא פרודוקטיביים.

שלומי יחיאב: נתתי כאן דוגמא לדברים שאנחנו יודעים להעמיד מחר בבוקר: אנחנו יודעים למצב 10,000 סטודנטים יחד עם פייסבוק ישראל והתאחדות התעשיינים כדי שהם יעזרו לכל העסקים הקטנים בישראל לעשות מהלך דיגיטציה.

שלומי יחיאב: פייסבוק והתעשיות יכשירו אותם.

שלומי יחיאב: אם אנחנו נותנים להם מלגה, שכר, 10,000 סטודנטים בחורף הקרוב יחזקו את כל העסקים הקטנים.

שלומי יחיאב: 10,000 סטודנטים כבר בפריסה ארצית מוכנים לסייע לקשישים.

שלומי יחיאב: תדמיינו שסטודנטים לאומנות ולקולנוע עושים שיחות עם קשישים שבמהלכן הם שומעים על העבר ועושים סרטונים - הכול אפשרי.

שלומי יחיאב: אפשר להכווין 10,000 סטודנטים להיות נאמני קורונה.

שלומי יחיאב: הגיע העת להוציא את הצבא ואת המשטרה מהרחובות.

שלומי יחיאב: אנחנו מבינים שהקורונה תיקח אותנו שנה קדימה.

שלומי יחיאב: צריך אכיפה בחלק מהגזרות, אבל אפשר לייצר פה תרבות שבה האזרחים ירצו בעצמם ליצור סביבה שבה שומרים על ריחוק חברתי בזמן המשבר.

שלומי יחיאב: הסטודנטים יכול להיות כוח החלוץ הראשון.

שלומי יחיאב: אנחנו כמובן שומעים על מערכות החינוך ועל זה שאין כסף.

שלומי יחיאב: יש לנו עשרות אלפי סטודנטים לחינוך שהם מובטלים ובסכנת נשירה.

שלומי יחיאב: אנחנו יודעים להעמיד מחר בבוקר 20,000 מהם כך שהם ייתנו תמיכה בגנים ובבתי הספר.

שלומי יחיאב: בשורה התחתונה, אנחנו באמת יכולים להיות פה הפתרון למשבר הזה ולא רק נטל.

שלומי יחיאב: הכול קיים, תנו לנו את האוקיי, את הרוח הגבית, ואנחנו רצים קדימה.

שלומי יחיאב: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: שלומי, תודה רבה לך על הדברים החשובים.

יפעת שאשא ביטון: אתה מציג, בעיקר בסיפא של המצגת, הם דברים שיכולים לייצר מציאות של win-win, גם לכם וגם לנו כחברה.

יפעת שאשא ביטון: ציינת פה את מערכת החינוך.

יפעת שאשא ביטון: רק לפני כשעה אנחנו קיימנו דיון כאן על החינוך, ואני יודעת שיש צורך אמיתי בתגבור גם שם.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת יוראי להב, בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה על הדברים שלך.

יוראי להב-הרצנו: כפי שאתה יודע, לפני שבועיים דחתה מליאת הכנסת את הצעת החוק שגיבשנו יחד על הפחתת שכר לימוד.

יוראי להב-הרצנו: אני יודע שאתה מנהל משא ומתן מול השר אלקין בנוגע לתוכנית ממשלתית שתיתן סיוע מיידי לסטודנטים.

יוראי להב-הרצנו: האם תוכל לשתף אותנו איפה המשא ומתן עומד?

יוראי להב-הרצנו: אני מבין שעם אלקין אין סיכום כרגע.

יוראי להב-הרצנו: אני אשאל אותו איפה עומד הפער ועל כמה כסף עומד הפער.

יוראי להב-הרצנו: אותך אני רוצה לשאול איפה זה עומד מבחינת הסטודנטים בישראל.

יוראי להב-הרצנו: שלומי, איפה עומד המשא ומתן בינך לבין אלקין לגבי תוכנית סיוע ממשלתית לסטודנטים.

יוראי להב-הרצנו: אני מבין שאתם מנהלים משא ומתן שעדיין לא הבשיל.

יוראי להב-הרצנו: איפה זה עומד כרגע?

שלומי יחיאב: אני כמובן אשמח שגם השר יתייחס.

שלומי יחיאב: כמו שאמרתי, השר אלקין כן פועל כדי לייצר חבילת סיוע לסטודנטים ולסטודנטיות בתוך האקדמיה.

שלומי יחיאב: אנחנו בתוך משא ומתן.

שלומי יחיאב: הצגנו את הדרישות שלנו, גם את פריסת רשת הביטחון של הפחתת שכר לימוד, גם תהליכים לצמצום אבטלה.

שלומי יחיאב: הפער הגדול, ובגלל זה קצת כואב לי להגיד אותו, הוא שאנחנו עוד לא באזורים בכלל של להתווכח על כמה, איך ולמה.

שלומי יחיאב: יש פה פערים, בעיקר מול משרד האוצר, וגם הוות"ת לפעמים, בתפיסות עולם.

שלומי יחיאב: אחת מתפיסות העולם בה אני מרגיש שיש פער היא זה שאומרים לנו שסטודנטים או צעירים שנכנסו לאקדמיה, היו צריכים לדעת שכשהם נכנסים לתואר יהיה משבר אבטלה ואולי יהיה קשה לממן את עצמם.

שלומי יחיאב: זה פער.

שלומי יחיאב: זה כבר לא משא ומתן קלאסי שאני אומר:

שלומי יחיאב: אני רוצה משהו אחד והשני משהו אחר.

שלומי יחיאב: זו תפיסות עולם מורכבות.

שלומי יחיאב: גם לגבי הנשירה – אנחנו נמצאים עדיין בפער גדול.

שלומי יחיאב: כן יש נכונות, אנחנו יושבים.

שלומי יחיאב: אף אחד לא אומר לנו שהוא לא רוצה לשמוע אותנו.

שלומי יחיאב: הם רוצים לשמוע אותנו, יש פער בתפיסות העולם אותן אנחנו מנסים לצמצמם, בין אם זה להיאבק ברחובות ובין אם זה בשיח מקצועי.

שלומי יחיאב: אנחנו מציגים נתונים.

שלומי יחיאב: כמו שאמרתי, השר כן דוחף את המערכת קדימה, ואני מקווה מאוד שנראה בשורה בגזרה של ההשכלה הגבוהה.

יפעת שאשא ביטון: שלומי, תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת יאיר גולן, בבקשה.

יאיר גולן: משבר צריך להיות גם הזדמנות, והזדמנות בעיקר לצעירים.

יאיר גולן: כאיש אופוזיציה אפשר להאשים אותנו שאנחנו פשטניים.

יאיר גולן: אנחנו לא פשטניים, הפתרונות הם פתרונות פרקטיים.

יאיר גולן: הדבר הראשון שצריך לעשות במיידי הוא לפתוח עסקים שמעסיקים צעירים, את כל המסעדות, הפאבים ובתי הקפה.

יאיר גולן: הרי הטלנו מגבלות שהן פשוט לא הגיונית.

יאיר גולן: במקום קביעה קטגורית של כך בפנים וכך בחוץ, פשוט לפתוח את כל מה שבחוץ.

יאיר גולן: לצד הפתיחה הזו, שמעסיקה אלפי צעירים, יש למנות הרבה מאוד צעירים כפקחים.

יאיר גולן: יש לתת לרשויות תקציב מיוחד או בלי תקציב מיוחד, כדי שיעסיקו פקחים שיקפידו על כך שהכול נעשה לפי הכללים.

יאיר גולן: המון עבודות נחסכו מהצעירים בגלל הקורונה ואפשר לפתוח להם הזדמנויות שהם יהיו אלה שמקפידים שכללי הקורונה יישמרו במרחב הציבורי.

יאיר גולן: שנית, כל נושא תעסוקות קורונה נוספות.

יאיר גולן: בואו נראה כמה דברים דורשים תעסוקת קורונה.

יאיר גולן: הוזכר כאן טיפול בקשישים, אבל גם מילואים.

יאיר גולן: יש אלפי אנשי מילואים ואסור שיהיה איש מילואים אחד שעובד גם בעבודה אחרת.

יאיר גולן: יש לקחת את כל החבר'ה הצעירים האלה, שממילא רובם עושים מילואים, ולתת להם תקופות מילואים יותר ארוכות.

יאיר גולן: הם גם יעשו משהו, לא תהיה להם תחושה של מובטלים, והם גם ירוויחו כסף.

יאיר גולן: שלישית, הוראה.

יאיר גולן: הרי אנחנו צריכים הרבה יותר עובדי הוראה.

יאיר גולן: צריך לראות שכל עובדי ההוראה האלה באים מתוך המערך הזה של הסטודנטים ומתוך האנשים הצעירים.

יאיר גולן: אני מניח שאם נחפש היטב נמצא עוד עובדי קורונה בעבודות ייחודיות לעת הזו.

יאיר גולן: דבר נוסף, לפתוח באופן מלא את מערכת הלימודים עד כיתה ד'.

יאיר גולן: אני לא מבין את המתווה עכשיו.

יאיר גולן: מה זה א'-ב' למידה יום כן ויום לא ולסירוגין?

יאיר גולן: איזה משפחה יכולה להתנהל בשיטה הזו?

יאיר גולן: זה פשוט בלתי אפשרי.

יאיר גולן: לא צריך להיות הורה מדופלם בשביל להבין שזה פשוט לא עובד.

יאיר גולן: מה הבעיה?

יאיר גולן: אם היו נותנים לכל הרשויות המקומיות לתכנן איפה פותחים כיתות א'-ב', לפזר את זה בכל העיר, בגנים, במוסדות תרבות, במתנ"סים וכן הלאה, היה אפשר לפתוח את כל בתי הספר.

יאיר גולן: ברור שזה מצריך עוד צוות עבודה, אז צוות העבודה הזה יבוא מתוך הסטודנטים.

יפעת שאשא ביטון: אני מבינה שאתה מחבר את שני הדיונים שעשינו, את הדיון הקודם ואת הדיון עכשיו.

יאיר גולן: הפעלת מוסדות התרבות – דיברתי על זה גם בפעם הקודמת שיש כל כך הרבה מוסדות שאו שמופיעים בהם צעירים או שעובדים בהם צעירים.

יאיר גולן: למה אנחנו לא מפעילים אותם?

יאיר גולן: הכול בחללים ענקיים, אין שם סכנת הידבקות.

יאיר גולן: בין הסגר הראשון לשני כל המוסדות האלה הסתגלו כבר לעבודה ורכשו את כל הציוד, את מדי החום וכל מה שצריך, בשביל להמשיך ולפעול, אבל המוסדות האלה מושבתים.

יאיר גולן: אין לזה שום הצדקה.

יאיר גולן: אין ספק שצריך לחזור ללמידה היברידית.

יאיר גולן: קמפוסים זה שטחים עצומים.

יאיר גולן: בואו נחשוב איפה אנחנו מכרים שיש מוסד תרבות שפרוס על מרחבים כאלה כמו שיש באוניברסיטה או במכללה.

יאיר גולן: למה הם משותקים?

יאיר גולן: אני ממש לא מצליח להבין את זה.

יאיר גולן: איזה בעיה יש לוודא שהקמפוס יפעל בצורה בטוחה?

יאיר גולן: הנתונים בסקר של הסטודנטים פה מדברים בעד עצמם.

יאיר גולן: נדמה לי ש-85% רוצים או למידה בקמפוסים או למידה היברידית.

יאיר גולן: בואו נניח שיש בעיה עם למידה מלאה, בואו נחליט קטגורית שבכל הקמפוסים בארץ עוברים ללמידה היברידית, אין לי ספק שזה יתרום ללמידה טובה יותר ושזה יביא לכך שההכשרה המקצועית תהיה טובה יותר.

יאיר גולן: בקיצור, אני חושב שפה אנחנו מדברים, והכול מהמוחות הקודחים שלנו ומכמה דוברים שמדברים.

יאיר גולן: אם היינו מדברים שוב לרשויות לעבוד, היו מוצאים עוד שפע פתרונות יצירתיים.

יאיר גולן: אבל משום מה, הממשלה מתעקשת לנהל הכול מלמעלה במקום לתת ליצירתיות מלמטה לומר את דברה ולתת פתרונות אמת לאנשים בכלל בישראל, ובפרט לאנשים הצעירים.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חבר הכנסת יאיר גולן.

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת אורנה ברביבאי, בבקשה.

אורנה ברביבאי: הקשבתי רוב קשב ליושב-ראש התאחדות הסטודנטים, ושאלתי איפה ניגוד העניינים בין מה שהוא אמר לבין מה שהמדינה צריכה לעשות.

אורנה ברביבאי: למעשה, הוא אמר את האינטרס הכי משמעותי של המדינה: ראשית, לדאוג שעתודת הסטודנטים מסיימת, גם באיכות התואר הנדרש וגם באופן וביכולת לפתח.

אורנה ברביבאי: אני מסתכלת על זה כעל נכס וכעל משאב אנושי משמעותי ביותר שיש במדינה וצריך לשאול האם הם ייצאו בזמן, ביכולות, באיכויות.

אורנה ברביבאי: בכל התיאור של המצגת לא שמעתי בקשה לא מידתית או לא נכונה.

אורנה ברביבאי: הם אומרים: תנו לנו ללמוד, אנחנו נלמד ונשמור על עצמנו.

אורנה ברביבאי: אנחנו יכולים בעצמנו לתרום לחברה הישראלית בפעילויות כאלו ואחרות.

אורנה ברביבאי: תוך כדי זה גם נאפשר לעבוד ולהתפרנס וגם לשלם את שכר הלימוד, אם רק תיתנו לנו את היכולת.

אורנה ברביבאי: אני חושבת שהפער שהולך ונוצר בין האופן שבו המדינה מנהלת את המשאבים שלה, את היכולות שלה ואת האיכויות שלה, גורם נזק לא רק כאן ועכשיו לסטודנט ברמת הפרט, אלא בהתבוננות מערכתית על יכולות משמעותיות ואיכויות משמעותיות יותר של מדינה שפשוט הולכים לאיבוד ויוצרים תסכול רב בקרב אנשים צעירים שרוצים לעשות ולהשפיע.

אורנה ברביבאי: אני פספסתי את מה שאמר ידידי יוראי, אבל אני חושבת שכל האמירות לגבי הסטודנטים הן נכונות משום שצריך לתת להם אופק, תקווה והזדמנות.

אורנה ברביבאי: אני מאוד מעריכה את העבודה שלך ושל הוועדה, אני עוקבת מקרוב ומרחוק.

אורנה ברביבאי: להערכתי, הדרך המקצועית שבה הדברים מתנהלים כאן ראויים לכל הערכה.

אורנה ברביבאי: אני מקבלת פניות רבות מאנשי מילואים שאומרים: אנחנו רוצים להיבדק לקורונה לפני הכניסה למילואים וביציאה משירות המילואים.

אורנה ברביבאי: הם אזרחים שמגיעים למילואים, זה גם מצד המשפחות שלהם.

אורנה ברביבאי: אם אנחנו רוצים להתמודד עם הקורונה, אני לא יודעת למה שלא יינתן השירות הזה של הבדיקה עם צו התייצבות, וש-72 או 48 שעות לפני צו יגיעו לכל דרייב-אין בכל הארץ ושייבדקו ושיגיעו עם אישור מעבר בדיקת קורונה.

אורנה ברביבאי: אם לא עושים את זה, אנחנו מסכנים את הקהילה ואת הצבא.

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך, חברת הכנסת אורנה ברביבאי.

יפעת שאשא ביטון: שיר גור, בבקשה.

שיר גור: שלום, אני מייצגת את פורום ארגוני התעסוקה הצעירים.

שיר גור: בפורום מאוגדים היום 40 ארגונים שעוסקים בתעסוקת צעירים.

שיר גור: אני רוצה לתאר את מצב הארגונים עצמם.

שיר גור: הארגונים יודעים לתת תוכניות תעסוקה לצעירים מצוינות.

שיר גור: הם פועלים בכל הארץ בכל המגזרים של החברה הישראלית: חרדים, ערבים, יוצאי אתיופיה, פריפריה, וכו'.

שיר גור: מצב הארגונים כיום הוא שכספי הפילנתרופיה הולכים יורדים, ומצד שני, כמות הצעירים שמתדפקים על הדלתות וזקוקים לסיוע שאנחנו נותנים, להכוון התעסוקתי, להכשרות, לליווי לתעסוקה, הוא מאוד גבוה.

שיר גור: על כל מקום בתוכנית, מתחרים היום מאות צעירים.

שיר גור: אנחנו חושבים שאת המצב הזה צריך לתקן.

שיר גור: צריך שהמדינה תתגייס ותאפשר לארגונים האלה להרחיב את העבודה שלהם, שהיום מצטמצמת במקום להתרחב.

שיר גור: אנחנו גיבשנו תוכנית עם מספר סעיפים ואציג אותם בקצרה.

שיר גור: ראשית, אנחנו חושבים שצריך לחזק את התשתיות המקומיות שעומדות לרשות הצעירים.

שיר גור: זאת אומרת, אנחנו חושבים שבכל מרכז צעירים, ותיכף יתארו פה ממרכזי הצעירים, צריך להיות רכז תעסוקה, צריך להיות רכז מעסיקים אזורי, והם צריכים לתת את המענה לתעסוקת צעירים ברשויות המקומיות.

שיר גור: אנחנו רואים שהרשויות המקומיות והשלטון המקומי יודע לעבוד ולעשות את העבודה.

שיר גור: לכן, אנחנו חושבים שכדאי לחזק אותו.

שיר גור: דיברו פה על סבסוד שכר לימוד באוניברסיטאות.

שיר גור: אני רוצה לדבר על סבסוד של מערך ההכשרות.

שיר גור: יש צעירים שמסיבות כאלו ואחרים לא מעוניינים ללמוד ממושכים.

שיר גור: הם יכולים לעשות הכשרות.

שיר גור: ההכשרות האלה גם צריכות להיות מסובסדות כדי לאפשר לצעירים שלא מסוגלים היום במצב הנוכחי לשלם על הכשרה או זקוקים גם לדמי קיום כדי להשתתף בהכשרות, להשתתף בהן.

שיר גור: יש הכשרות שהוכיחו תוצאות מאוד מאוד יפות בהשמה לעבודה, ואני חושבת שזה נכון לסבסד את ההכשרות, וגם לכלול בהם כמובן מיומנויות של כישורים רכים ואחרים.

שיר גור: לגבי התמחויות – אנחנו מאוד מברכים על התמחויות שנעשות במהלך הלימודים האקדמיים.

שיר גור: אנחנו מזהים כרגע שהצורך המרכזי הוא דווקא אצל צעירים שהם עד שלוש שנים מסיום ההכשרה או הלימודים.

שיר גור: הם לא מצליחים להשתלב בתעסוקה.

שיר גור: אנחנו חושבים שיש מקום לתת תמריצים למעסיקים כדי שהם יוכלו לבצע התמחות בשכר מלא.

שיר גור: הנתונים של ההתמחויות מעידים על זה שאנשים מצליחים לרכוש ניסיון ולפתח תיק עבודות, לרכוש קשרים.

שיר גור: הרבה מהם לא יעבדו במקום שבו הם עשו את ההתמחות, אבל כן יעבדו בסביבה של הארגון ובאמצעות קשרים שהם רכשו במהלך ההתמחות.

שיר גור: נושא ההתמחות לצעירים עד שלוש שנים מתום הלימודים הוא בעינינו נושא שמאוד חשוב לקדם.

שיר גור: אנחנו מזהים אצל הצעירים בכל התוכניות שלנו מחסור במידע על כל האפשרויות שעומדות לרשותם.

שיר גור: אנחנו חושבים שכן יש מקום לבנות איזשהו מאגר מידע איכותי שמדבר באמת על מסלולי קריירה, על אפשרויות הכשרה, על אפשרויות לימודים, על ביקושים בתעסוקה, ולהנגיש את המאגר הזה לצעירים.

יפעת שאשא ביטון: שיר, תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: לצד זה, צריך גם לשחרר את מקומות התעסוקה.

יוראי להב-הרצנו: הדבר הכי כואב בדבריה של שיר הוא שהיא אומרת מה צריך לעשות ושום דבר לא מבוצע בפועל.

יוראי להב-הרצנו: זה כל כך כואב - - -

יפעת שאשא ביטון: לא, יש הרבה מאוד מרכזי צעירים שיש בהם רכז תעסוקה.

יפעת שאשא ביטון: הסיפור היום הוא שיכול להיות לך רכז תעסוקה, רק שאין לך איפה לעבוד.

יוראי להב-הרצנו: כי מעודדים אנשים לשבת בבית.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך.

יפעת שאשא ביטון: שי דנון, בבקשה.

שי דנון: תודה רבה, גברתי יושבת-הראש על ההזדמנות ועל הדיון הזה.

שי דנון: זה נושא מאוד חשוב.

שי דנון: אני רוצה להודות גם לחבר הכנסת יוראי להב על כך שבאמת לא מרפה בנושא הזה ושרתם אותנו כשותפים, ושמחנו על כך, ואני מייצג גם את מרכז הצעירים בקריית ביאליק, אבל גם את מינהלת והתאחדות מרכזי הצעירים, לתוכנית שהוא הציג כאן.

שי דנון: חשוב לי להגיד לגבי הדור האבוד כמו שאמרו קודמיי.

שי דנון: יש פה איזושהי משוואה.

שי דנון: מצד אחד, אי אפשר להגיד דור אבוד, ומצד שני, לטפל בזה באקמול ובאמצעות תוכנית של 100, 200 או 500 מיליון שקל.

שי דנון: מי שמדבר על דור אבוד ועל ירידה ב-35% באבטלה, צריך לתת תוכנית מקיפה של מעל 10 מיליארד שקל.

שי דנון: ברור לנו שזה לא יהיה פשוט.

שי דנון: שימי לב, גברתי יושבת-הראש, כמה יידע נצבר ומתגייס פה סביב השולחן.

שי דנון: דיבר לפניי שלומי, נציג התאחדות הסטודנטים, ואני ממש חותם על כל מילה שאמר בנושא הזה, אבל אני רוצה לפתוח את היריעה ולהתמקד באלו שאינם סטודנטים, כמו שקודמתי שיר דיברה, על אותם אנשים שלא מתאים להם ללמוד את התואר האקדמי.

שי דנון: האנשים האלה מגיעים אלינו למרכזי הצעירים הרבה פעמים ואנחנו נותנים להם ייעוץ והכוונה תעסוקתית.

שי דנון: אנחנו קיימים על מנת להכווין את הצעיר ולתת לו ייעוץ תעסוקתי.

שי דנון: אמרת לפני כן שצריך לפתח מקומות תעסוקה, לצידם להכשיר את הסטודנטים.

שי דנון: אבל איך הם יידעו מה ללמוד ומהו המקצוע הנדרש?

שי דנון: כאן אנחנו באים לידי ביטוי.

שי דנון: לנו יש פריסה ארצית.

שי דנון: למעשה, אנחנו גוף שמקשר בין הצעירים להם אנו רוצים לסייע, לרשויות המקומיות, שאנחנו חלק מהן, לשלטון המרכזי שמממן חלק מהמשרות שלנו.

שי דנון: אני חושב שחסר במדינת ישראל משרד לענייני צעירים.

שי דנון: ברגע שיש כל כך הרבה משרדים שמנסים לעשות טוב אבל זה מתפזר, מישהו צריך לאחד את הדברים.

שי דנון: אני אמנה חלק: רכזי חיילים משוחררים, ורכזי תעסוקה, ומשרד הכלכלה, באמת אין משרד שלא מנסה לגעת, אבל בסופו של דבר אנחנו תופסים מרובה ולא תופסים.

שי דנון: זה בסדר שכל משרד להגשים את עצמו דרכנו, אבל זה לא נותן לנו את אותה אחריות.

שי דנון: אתם מבקשים אחריות מהרשויות המקומיות, אנחנו יודעים לעשות את זה, אבל אנחנו גם צריכים לנהל את זה איך שמתאים לנו.

שי דנון: יש מרכזי צעירים שהם אחראים על יישובי כפרים, שהם כידוע יותר רחבים והם עם מעט תושבים, ולהם יש מצוקות משלהם.

שי דנון: לכל אחד יש את המורכבות ואת השונות שלו.

שי דנון: יש ערים גדולות וערים קטנות, והשוני והמגוון הם רבים.

שי דנון: חשוב שהצעירים יהיו חלק מהפתרון, חשוב שאנחנו נהיה חלק.

שי דנון: אנחנו באים ועוזרים בצמתים שבהם נדרשת החלטה, כשהחייל משתחרר, כשהוא נהיה סטודנט, כשהוא נהיה הורה צעיר.

שי דנון: יש לנו גם את משבר הקורונה וגם את משבר הפנסיות וגם את הדור האבוד, והכול ביחד ייפול על כתפי הצעיר.

שי דנון: איך הוא ישלם את המסים שאנחנו רוצים לחלק בצורה שווה ואיך הוא יתמודד עם זה?

שי דנון: ברור שיהיו לו בעיות נפשיות שנצטרך לתקצב, ויהיו לו קשיים כלכליים שנצטרך לסבסד.

שי דנון: במקום להגיע לדבר הזה, בואו נשים עכשיו את הכסף בצורה משמעותית ונהפוך את הצעירים לאיזשהו פיתרון למצב המסובך הזה ולמשבר העולמי הזה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, שי.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת אלכס קושניר, בבקשה.

אלכס קושניר: גברתי היושבת-ראש, אני מגיע מדיון שמתקיים במקביל בוועדת הקליטה בנושא חיילים בודדים, וגם שם אתה מרגיש ורואה שבכל מה שקשור בטיפול בצעירים, איכשהו הממשלה מאותגרת.

אלכס קושניר: אני לא הייתי פה, אבל עודכנתי ששלומי הציג את הנתונים.

אלכס קושניר: לא אחזור עליהם כי כולנו מכירים אותם.

אלכס קושניר: אגע בכמה נקודות: הדבר הבסיסי הוא דמי אבטלה.

אלכס קושניר: צעירים מתחת לגיל 28 זכאים לדמי אבטלה פחותים ב-20%.

אלכס קושניר: יש גם שכר מינימלי שמזכה לדמי אבטלה.

אלכס קושניר: אם אתה מקבל פחות, ורוב הסטודנטים קיבלו פחות כי הם עבדו בעבודות מזדמנות, הם לא מקבלים.

יפעת שאשא ביטון: זה עלה קודם, דיברנו על זה.

אלכס קושניר: בפן ההכנסה, יש פה פגיעה מאוד מאוד קשה.

אלכס קושניר: בפן הלימודי, סמסטר אביב וסמסטר קיץ היו מאוד מאתגרים עבור הרבה מאוד סטודנטים, וכתוצאה מכך יש הרבה מאוד סטודנטים שנכשלו במבחנים ועכשיו הם צריכים לפתוח את השנה החדשה כאשר ברור שהלימודים בשנה הזו הם לא רגילים ואיכות הלימודים נפגעת באופן משמעותי.

אלכס קושניר: יחד עם זאת, אנחנו רואים התנגדות מאוד מאוד קשה של הממשלה לבוא לקראת הסטודנטים ולראות איך הם באמת מקבלים איזשהו סבסוד בנושא הזה.

אלכס קושניר: יתרה מזאת, יש כל מיני סעיפים ומרכיבים נלווים בתוך שכר הלימוד.

אלכס קושניר: למשל, אגרת אבטחה.

אלכס קושניר: למה לשלם אגרת אבטחה אם הסטודנט בכלל לא מגיע לקמפוס?

אלכס קושניר: אנחנו יודעים שהרבה מאוד סטודנטים ויתרו על המעונות וחזרו לגור עם ההורים שלהם.

אלכס קושניר: אנחנו חושבים שמתי שהוא הקמפוסים ייפתחו השנה בצורה כזו או אחרת, אז בואו נפצה קצת את הסטודנטים וניתן להם סיוע בנסיעה חינם בתחבורה הציבורית לפחות בשנה הזו - תשפ"א.

אלכס קושניר: כמובן, קורסים חוזרים.

אלכס קושניר: ברור שרוב הסטודנטים שנכשלו במבחנים בסמסטר קיץ ואביב, נכשלו בגלל המצב שאליו הם נקלעו.

אלכס קושניר: לכן, אין שום סיבה שהסטודנטים יצטרכו לשלם על זה.

אלכס קושניר: אנחנו אומרים כל הזמן שחייבים להפיק לקחים ולהתקדם.

אלכס קושניר: הנה, מתפרנס המענק החדש של עידוד חזרה לעבודה.

אלכס קושניר: המענק הזה אמור לטפל באלה שנמצאים באבטלה הרבה מאוד זמן, מאה ימים, וכשהם יחזרו הם יקבלו איזשהו מענק עם נוסחה יחסית מסובכת.

אלכס קושניר: אבל לא על זה אני רוצה לדבר.

אלכס קושניר: מי נופל בין הכיסאות?

אלכס קושניר: אלה שלא היו זכאים לדמי אבטלה מלכתחילה.

אלכס קושניר: זה החבר'ה האלה שנמצאים עכשיו בזום וצופים בנו.

אלכס קושניר: הממשלה לא קיבלה את הצעת החוק של יוראי, ולא קיבלה את התוכנית שהצגתי שכוללת חמישה סעיפים.

אלכס קושניר: אין בעיה, אני מבין - אין מונופול על השכל.

אלכס קושניר: יכול להיות יוראי ואני לא צודקים, יכול להיות שכולנו לא צודקים, יכול להיות שהתאחדות הסטודנטים לא צודקת, אבל אי אפשר לשבת באיזשהו ואקום באולימפוס, להתבשם מזה שיש גידול בהרשמה ללימודים של 20% השנה, ולחשוב שהכול בסדר.

אלכס קושניר: כשתנתחו את ה-20% האלה תוכלו לראות שרוב הנרשמים הם או חיילים משוחררים שלא יכולים לנסוע לחו"ל או אנשים מיואשים שיושבים עכשיו ללא עבודה וחושבים איך הם עושים עכשיו הסבת מקצוע.

אלכס קושניר: אבל מה עם אלה שכן לומדים ומה עם אלה שכן מתקשים היום?

אלכס קושניר: 25% מהסטודנטים מתקשים להתחיל את השנה הזו.

אלכס קושניר: אני יודע שעכשיו השר אלקין יעלה והוא ידבר על הסיוע שהוא כבר נתן ועל הסיוע התוספתי.

אלכס קושניר: בסוף בסוף בסוף הכסף לא מגיע לאנשים.

אלכס קושניר: יש פה באמת צעדים פשוטים שצריך לעשות כדי לנסות ולטפל גם בדור ההווה וגם בדור העתיד, כי מישהו יצטרך לשלם את כל ההלוואות האלה של מעל 100 מיליארד שקל שהממשלה לקחה.

אלכס קושניר: גברתי היושבת-ראש, את מקיימת את הדיון הזה ואולי הוא יוכל לתת איזושהי פרצת דרך במאבק המשותף שלנו לטובת הסטודנטים.

אלכס קושניר: תודה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך, חבר הכנסת אלכס קושניר.

יפעת שאשא ביטון: נמצא איתנו השר אלקין.

יפעת שאשא ביטון: אדוני השר, תודה רבה שאתה מכבד אותנו בנוכחותך.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מאוד שמחים.

זאב אלקין: אני בבידוד, אחרת הייתי טורח לבוא לכנסת.

זאב אלקין: תודה רבה, יפעת.

זאב אלקין: אני מודה לך ולחברי הכנסת על ההזדמנות לקחת חלק בדיון הזה.

זאב אלקין: אתייחס למספר סוגיות ומן הסתם תרצו לשאול עוד שאלות.

זאב אלקין: קודם כול, הספקתי לשמוע רק את הדברים של חבר הכנסת קושניר.

זאב אלקין: רק שני תיקונים קטנים.

זאב אלקין: אני לא חולק על הצורך, ותיכף אדבר על כך וגם על מה אנו עושים כדי להתמודד עם הצורך.

זאב אלקין: ראשית, זה לא נכון שכסף לא מגיע לסטודנטים.

זאב אלקין: נמצא איתנו כאן יושב-ראש התאחדות הסטודנטים שהיה שותף מלא בכל ההחלטות שקיבלנו לגבי חלוקת התקציב, סיוע ייחודי, שהבאנו בקיץ יחד איתו - 50% בכלל הלך דרך ההתאחדות וכל השאר במסלולים אחרים.

זאב אלקין: אני לא מכיר שכסף לא מגיע לסטודנטים.

זאב אלקין: זה נכון שהוא לא מגיע לכולם ושהוא מחולק לפי עיקרון סוציו-אקונומי, אבל כמו שבאמת תכננו בסיכום הזה, אני חושב שסדר גודל של כ-125,000 סטודנטים נוספים, מעבר לאלו שמקבלים סיוע בשנה רגילה, קיבלו סיוע בקיץ.

זאב אלקין: לכן, חבר הכנסת קושניר, הכסף מגיע.

זאב אלקין: לא לכל אחד, ולא בטוח שהוא מספיק, אבל זה כבר שאלה אחרת.

זאב אלקין: לגבי השאלה איפה אנחנו נמצאים כרגע – כאמור, אני לא חולק על הצורך.

זאב אלקין: אנחנו מזהים שקבוצת הסטודנטים היא אחת מהקבוצות שאולי הכי נפגעו מבחינה כלכלית ממשבר הקורונה, ממספר סיבות: כי הם עובדים זמניים ולכן הכי קל לשלוח אותם לחל"ת או לפטר אותם, בגלל שחלקם הגדול עובד בענפי המשק שהם הראשונים להיסגר והאחרונים להיפתח.

זאב אלקין: כשהם נשלחים לחל"ת, לחלק מהם אין תקופת הכשרה נדרשת, ולכן הם לא מקבלים תשלום בכלל, לא זכאים לסיוע, או שאלה שכן מקבלים בגלל שהם עד גיל 28, מקבלים פחות.

זאב אלקין: מכל כיוון ואיך שלא מסתכלים, ציבור הסטודנטים הוא אחד מהנפגעים המשמעותיים בתוך המשבר הזה, ועל זה אין מחלוקת.

זאב אלקין: השאלה היא איך מטפלים באירוע הזה.

זאב אלקין: יש שלוש דרכים ואני לא מסתיר את עמדתי, אני נתתי לה ביטוי מעל במת הכנסת: אפשרות אחת היא על חשבון המוסדות.

זאב אלקין: כלומר, להגיד: יתכבדו המוסדות, יהדקו את החגורות, ולמעשה בתקופה הזו יורידו שכר לימוד לסטודנט מתוך זה שמן הסתם יש להם יותר כסף ממה שצריך.

זאב אלקין: אני אחלק פה בין שתי קבוצות.

זאב אלקין: על הקבוצות הלא מתוקצבים אני לא יודע לדבר, אני לא יודע מה מצבם התקציבי.

זאב אלקין: המדינה לא מפקחת על מצבם התקציבי, זה חלק מההגדרה שלהם כמוסדות לימוד לא מתוקצבים.

זאב אלקין: מצד אחד, הם לא מקבלים מאיתנו כסף.

זאב אלקין: מצד שני, הם לא נמצאים תחת פיקוח.

זאב אלקין: לכן, אני לא יודע האם יש להם כסף או לא, האם הם גובים יותר מדיי והאם הם יכולים לאפשר לעצמם.

זאב אלקין: זה חלק מהתחרות בין המוסדות והשיח בין אגודות הסטודנטים שם למוסדות עצמם.

זאב אלקין: לגבי המוסדות המתוקצבים – אני יכול להגיד באחריות שהשנה הזו לא עולה להם פחות לעומת שנה רגילה, נהפוך הוא.

זאב אלקין: זה נכון שיש תשלומים שהם חוסכים.

זאב אלקין: בחלק מהתשלומים האלה, מחובתם גם לגבות פחות מהסטודנטים.

זאב אלקין: למשל, הזכיר פה חבר הכנסת תשלום אבטחה.

זאב אלקין: אנחנו כרגע בשיח מול המוסדות יחד עם ההתאחדות.

זאב אלקין: שלומי מכיר את זה.

זאב אלקין: רק אתמול הייתה לנו ישיבה עם האוצר, עם ות"ת ומל"ג יחד איתו, ובין השאר, על הנושא הזה.

זאב אלקין: לדעתנו, היות והתשלום לאבטחה הוא ייעודי לאבטחה, ברגע שסטודנטים נמצאים פחות בקמפוס - ולא מסכים עם חבר הכנסת קושניר שהקמפוס מושבת לחלוטין, זה לא כך, במציאות שהיא לא סגר קמפוס לא מושבת.

זאב אלקין: אנחנו מקווים שהדרגה נצליח כמה שיותר מהר להחזיר יותר שירותים לקמפוס, גם את הספריות, גם את השימוש במחשבי הקמפוס, גם לימודי מעבדות ועבודה מעשית, ובסופו של דבר גם חלק מהוראה פרונטלית.

זאב אלקין: לכן, אנחנו נהיה בשיטת האקורדיון השנה.

זאב אלקין: חלק מהזמן הקמפוס יפעל במתכונת די רחבה, וחלק יתכווץ למתכונת מאוד מצומצמת.

זאב אלקין: לדעתי, נעבור כמה גלים כאלה במהלך שנת הלימוד הזו.

זאב אלקין: אין ספק שלכאורה לפחות חלק מתקציבי האבטחה צריכים פה להיחסך, ואז לשיטתי המוסדות חייבים להחזיר את הכסף לסטודנטים.

זאב אלקין: הם לא יכולים להעביר את זה לסעיף אחר כי בהסכם על שכר הלימוד זה הוגדר כתשלום ייעודי לאבטחה.

זאב אלקין: אני מאוד מקווה שנגיע לסיכום עם המוסדות בעניין הזה.

זאב אלקין: לפחות כרגע מסתמן שכן נצליח להגיע לסיכום.

זאב אלקין: המוסדות לא משקיעים פחות בשנה הזו בסטודנט.

זאב אלקין: הם חוסכים אולי קצת על מים וחשמל ודברים כאלה, הם מוציאים כסף נוסף על כל המעטפת הטכנולוגית, בין השאר, כדי לאפשר לסטודנטים ודאות.

זאב אלקין: היום כמעט כל המוסדות נערכו לכך שגם אם הקמפוס ייפתח, ניתן יהיה להמשיך ללמוד באופן מקוון מהבית בזום, וזה דורש היערכות.

זאב אלקין: למעשה, חלק גדול או כמעט כל כיתות הלימוד היום מצוידות ביכולת לשדר את השידור בו זמנית.

זאב אלקין: הוא יכול להתקיים גם פרונטלית וגם באופן מקוון, וזה כמובן הוצאות גדולות.

זאב אלקין: אנחנו הבאנו סיוע ייחודי למוסדות בשנה הזו לצורך זה, אבל כמובן שהוא לא מספיק.

זאב אלקין: המוסדות גם סופגים מכה קשה מאוד מתרומות בתקופה הזו של הקורונה.

זאב אלקין: לא פלא שהתרומות מצטמצמות ובסופו של דבר המאזן התקציבי של המוסדות המתוקצבים עליהם אני יכול לדבר כי הם מפוקחים ברמה כזו או אחר, הוא במינוס ולא בפלוס ביחס לשנה רגילה.

זאב אלקין: מכאן אני מגיע לעיקר.

זאב אלקין: לכן, להגיד למוסדות מתוקצבים, להוריד משכר הלימוד חוץ מתשלומי אבטחה וחוץ מעוד קצת פה ושם, ואנחנו לוחצים עליהם חלק במאמץ, המשמעות של זה שהמדינה תכניס יד לכיס ותפצה אותם.

זאב אלקין: פה השאלה היא האם אני כמדינה שם כסף, והאם חכם למרוח את הכסף, ככל שאצליח להשיג, בשכבה דקה על כל הציבור של 300,000, 320,000 או 350,000 סטודנטים – אני לא נכנס כרגע למספרים.

זאב אלקין: גם אם נביא מאות מיליוני שקלים, זה בסופו של דבר יתורגם בהנחה סמלית בשכר הלימוד שלא תעזור לאף סטודנט לסיים את השנה הזו.

זאב אלקין: כל הסטודנטים נפגעו, אבל יש כאלה שזקוקים יותר לסיוע ויש כאלה שזקוקים פחות.

זאב אלקין: יש לא מעט סטודנטים בסוציו-אקונומי 8 - 10 במוסדות, ויכול להיות שגם הם איבדו מקומות עבודה, אבל מצבם יותר קל לעומת סטודנט מסוציו-אקונומי 1 - 4 שאיבד את מקום עבודתו, וכן הלאה וכן הלאה.

זאב אלקין: אני יכול להביא דוגמאות.

זאב אלקין: לכן, המסלול שעליו אנחנו מדברים, וכרגע נמצאים במשא ומתן אינטנסיבי מול ההתאחדות, ואני מקדיש לזה שעות כל יום עכשיו, שלומי יעיד שישבנו שעות איתו, וכמובן שכל ישיבה כזו איתו זה גם שעות של הכנה קודם בוויכוחים בתוך הצוות הממשלתי - המטרה שלנו היא להביא חבילת סיוע תקציבית משמעותית לציבור הסטודנטים שתהיה בנויה מכמה זרועות: ראשית, מסיוע משמעותי של מלגות לכאלה שבאמת חסר להם, מסיוע בתחום של הכשרות מקצועיות ובכניסה לעולם התעסוקה לציבור הסטודנטים – זה חבילה שנייה.

זאב אלקין: אתמול הרחבנו עליה את הדיבור בישיבה שהייתה לנו עם שלומי.

זאב אלקין: היא גם תהיה בנויה מאיזושהי חבילה שהמוסדות יביאו, הקטנה של תקציב אבטחה, ואולי גם עוד הגדלה של תקציב המלגות גם מצדם, מול הכסף הנוסף שהמדינה תביא.

זאב אלקין: בסך הכול, אני מנסה להגיע לחבילת סיוע מאוד משמעותית וגם לעשות את זה מהר כי אני חושב שהזמן הוא מרכיב מאוד קריטי פה, גם לקבל החלטות וגם לבצע.

זאב אלקין: אנחנו מחפשים מסלולים מהירים לביצוע ככל האפשר וכדי שזה לא ייסחב הרבה זמן כי סטודנטים צריכים וודאות כלכלית והם צריכים לדעת מה יש.

זאב אלקין: נושא נוסף שמטריד מאוד את מנוחתי זה סטודנטים במוסדות לא מתוקצבים.

זאב אלקין: שכר הלימוד שם הרבה יותר גבוה.

זאב אלקין: אני קודם כל התעקשתי, וממשיך להתעקש, וגם בקיץ זה היה וגם עכשיו, שבכל מסלולי סיוע שנביא, סטודנטים במוסדות לא מתוקצבים יוכלו לקחת חלק ושהם לא יופלו לרעה.

זאב אלקין: אנחנו לא מתקצבים את המוסדות, אבל זה לא אומר שאנחנו לא מתקצבים את הסטודנטים.

זאב אלקין: מותר לנו לעזור לסטודנטים והם צריכים באופן שוויוני לקבל תמיכה כמו כל שאר הסטודנטים.

זאב אלקין: בניגוד למקובל, סוציו-אקונומי במוסדות הלא מתוקצבים לא שונה בהרבה מהאוניברסיטאות, אולי אפילו הפוך.

זאב אלקין: יש שם יותר סטודנטים בסוציו-אקונומי נמוך.

זאב אלקין: זה נושא לדיון נפרד, הוא לא קשור כרגע למשבר הקורונה.

זאב אלקין: לכן, זאת קבוצה מיוחדת שאנחנו מנסים להביא לה מענה, גם דרך השתתפות בתוך סל המלגות וגם בדרכים אחרות שאני כרגע לא יכול לחשוף עליהן כי אנחנו עובדים עליהן, אבל כדי לתת רשת ביטחון לסטודנטים במוסדות לא מתוקצבים.

זאב אלקין: בהרבה מאוד מובנים בעיניי הם אולי הקבוצה שהכי מאותגרת היום, בוודאי תלמידים מסוציו-אקונומי נמוך שלומדים במוסד לא מתוקצב והתכוונו לשלם 30,000 -40,000 שקל - - - מתוך שכר שהתכוונו לקבל.

זאב אלקין: זו התמונה נכון לעכשיו.

זאב אלקין: כפי שאמרתי, אנחנו במשא ומתן אינטנסיבי, ואני מקווה שהוא יסתיים כמה שיותר מהר.

זאב אלקין: הכלל שמוביל אותי, כפי שהיה גם בקיץ, הוא שאנחנו עושים את כל השיח הזה יד ביד עם התאחדות הסטודנטים ועם יושב-ראש - - - כדי לטייב את הפתרונות מתוך הראייה של הסטודנטים ולא מתוך גישה פטרונית של לזרוק את זה לסטודנטים ולהגיד: זה מה שהחלטנו.

זאב אלקין: אם יהיו שאלות, אשמח לענות.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, כבוד השר.

יפעת שאשא ביטון: יש לי כמה התייחסויות, ואחר כך חבר הכנסת יוראי להב מבקש לשאול.

יפעת שאשא ביטון: ראשית, אמרת: אנחנו צריכים לעזור לסטודנטים, ויש איזשהו קונפליקט שאומר: אם נעזור להם, האם המוסדות הם אלה שצריכים לשלם את המחיר.

יפעת שאשא ביטון: אני מרגישה שאנחנו כל הזמן בשיח של: את מי אנחנו מקריבים לעולה.

יפעת שאשא ביטון: השאלה היא האם אנחנו כמדינה לא צריכים לראות איך אנחנו עוזרים לסטודנטים מבלי להביא לקריסת המוסדות.

יפעת שאשא ביטון: כאן אני נכנסת לעניין תשלומי אגרה.

יפעת שאשא ביטון: ציינת שישנה שורה של נושאים כמו אבטחה, מים וחשמל.

זאב אלקין: לא מים וחשמל.

זאב אלקין: בשונה מאבטחה, שזה באמת אגרה ייחודית, אין תשלום מיוחד על מים וחשמל ש - - -

יפעת שאשא ביטון: אני חוזרת על הדברים שאמרת רק כדי לחדד את הדברים, זה משהו שאתה העלית.

יפעת שאשא ביטון: בקיצור, יש כל מיני סעיפים שאנחנו יכולים לקחת מתוך תשלומי האגרות ולראות איך אנחנו מקלים בתשלום שלהם על הסטודנטים, וזה גם דבר הגיוני.

יפעת שאשא ביטון: אגב, אם צריך במקום הזה צריך לתת שיפוי למוסדות אז המדינה צריכה לראות איך היא עושה את זה כחלק מכל העסקים שהמדינה נותנת להם שיפוי.

יפעת שאשא ביטון: במאמר מוסגר, דווקא כמי שבאה מהאקדמיה אני יודעת שבתקופה הזו דווקא למוסדות האקדמיים יש לא מעט הוצאות בגלל הקורונה מבחינת היערכות ומבחינת תשתיות וכו'.

יפעת שאשא ביטון: אני שומעת כל הזמן סטודנטים שאומרים: אנחנו בכלל לא מגיעים לשם אז המוסד האקדמי חוסך כסף, אבל זה לא הסיפור.

יפעת שאשא ביטון: שאלה נוספת היא מבחינת סיוע במלגות, כמו שאמרת, והכשרה מקצועית.

יפעת שאשא ביטון: לאיזה היקפים יגיע סל הסיוע עליו אתם מדברים?

יפעת שאשא ביטון: מתי הוא אמור לצאת כבר לפועל כי אנחנו עמוק עמוק בתוך האירוע?

יוראי להב-הרצנו: אדוני השר, אני שמח שסוף סוף לנקודה בה אנו דנים בשאלה איך לסייע לסטודנטים ולא האם צריך לסייע לסטודנטים, כי חודשים רבים אנחנו מעלים שה-100 מיליון שהבאת, ואני מצדיע לך על כך, נגמר.

יוראי להב-הרצנו: הכסף הזה נוצל, לשיטתך כהלכה.

יוראי להב-הרצנו: אני מסכים איתך שדרוש לתת לאלו שבאמת בסכנת נשירה ולא לכולם.

יוראי להב-הרצנו: עדיף לעשות את זה בדרך הזו.

יוראי להב-הרצנו: אני שמח שאנחנו דנים באיך ולא בשאלה האם צריך.

יוראי להב-הרצנו: שנית, אני שמח לשמוע שאתה במשא ומתן עם התאחדות הסטודנטים.

יוראי להב-הרצנו: אני רוצה שתעדכן את חברי הכנסת ואת הציבור איפה המשא ומתן הזה עומד, מה הפער בינך לבין הסטודנטים.

יוראי להב-הרצנו: האם מדובר בפער של 100 מיליון שקל או בחצי מיליארד, ב-3 מיליון שקל?

יוראי להב-הרצנו: איפה הפער בינך לבין הצד שאיתו אתה מנהל משא ומתן?

יוראי להב-הרצנו: אומנם שלומי פרגן לך ואמר שאתה דוחף קדימה, וזה נהדר, אבל אני גם הבנתי שהם אתמול הפגינו מול משרדך ומול משרדי הממשלה, כך שאני מבין שאין עדיין הסכמה על הפרטים.

יוראי להב-הרצנו: האם תוכל למסור לוועדה מה הפער בין דרישת הסטודנטים לבין מה שהמדינה מוכנה או לא מוכנה להקצות לטובת העניין?

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת ג'בארין, בבקשה, שאלה.

יוסף ג'בארין: כבוד השר, מצד אחד, אני בוחן את מצוקה של ציבור הסטודנטים והצעירים, והכותרת של הדיון היא אפילו כותרת מאוד קשה: קריסת הדור הצעיר, ומצד שני, אני בוחן את חבילות הסיוע.

יוסף ג'בארין: אני לא רואה כאן באמת סיוע ממשי.

יוסף ג'בארין: אני תוהה מה קורה לגבי הדבר המינימלי שכל סטודנט כיום מצפה אליו והוא שתהיה התחשבות ישירה, בין אם זה בגובה שכר הלימוד או בגובה שכר המעונות, והחלטה של הממשלה שהולכים פשוט על הנחה מאוד משמעותית כאן, לפחות, לפחות לגבי סטודנטים במעמד סוציו-אקונומי נמוך?

יוסף ג'בארין: זה המינימום, אם לא רוצים לעשות את זה אוניברסלי, למרות שזה מתבקש.

יוסף ג'בארין: מול התמונה המצב הכלכלית אליה אנחנו עדים, אי אפשר להשאיר את הסטודנטים רק לחשוב על עוד הלוואות ועוד סיוע מכאן ולא לשלם את האגרה.

יוסף ג'בארין: זה לא נשמע מספיק רציני.

יוסף ג'בארין: לכן, אני חושב שהדרישה כאן חייבת להיות החלטה באמת אוניברסלית על הנחה משמעותית.

יוסף ג'בארין: יכול להיות שצריך לחשוב עכשיו על שכר לימוד חינם, לפחות בתקופה הזו, כדי להציל את הסטודנטים בהשכלה הגבוהה.

יוסף ג'בארין: צעירים בגילאי 18 עד 20 אינם זכאים לדמי אבטלה, גם אם הם קיימו את הכול.

יפעת שאשא ביטון: כן, את זה נשאל את האוצר.

יוסף ג'בארין: הרבה מהם סטודנטים, וזה העניין.

יוסף ג'בארין: מדובר בסטודנטים שעבדו במלצרות ובבתי קפה וכד' והם דווקא בגיל הזה.

יוסף ג'בארין: אגב, אני מכיר את הבעיה מהחברה הערבית שבה אלפי צעירים בגילאים הללו זכאים לאבטלה אבל לא מקבלים בגלל מגבלת הגיל.

יוסף ג'בארין: פנינו לאוצר ולרווחה, אני מקווה שיימצא פתרון לנושא הזה.

יפעת שאשא ביטון: נשאל את משרד האוצר את השאלה הזו.

יפעת שאשא ביטון: בכוונה אני עשיתי הפרדה בין הדברים בהם מטפל השר – כדי שלא נשים עליו הכול ונתמקד בנושא של הסטודנטים בתוך מוסדות הלימוד.

אלכס קושניר: אדוני השר, קודם כול, אני באמת שמח לשמוע על שינוי הטון, - מהמקום שלא הכרנו בבעיה אנחנו עכשיו מכירים בבעיה ומטפלים בה.

אלכס קושניר: שלוש הערות קצרות: ראשית, אני מאוד שמח שדיברת על מוסדות מתוקצבים ולא מתוקצבים.

אלכס קושניר: זה שאמרת שצריך לדבר על הסטודנט ולא על המוסד שבו הוא לומד, זה מאוד מאוד חשוב, כי האגדה הזו של לסטודנטים שלומדים בלא מתוקצבים יש מעמד סוציו-אקונומי גבוה יותר היא אגדה אורבנית.

אלכס קושניר: אני שמח שהזכרת את זה.

יפעת שאשא ביטון: רק שאלה, אנחנו לא מבקרים את מה שהוא אמר עכשיו.

יפעת שאשא ביטון: בסוף הוא ילך לאיבוד בתוך כל הדברים.

אלכס קושניר: תאמיני לי, אני מכיר אותו, הוא לא ילך לאיבוד.

אלכס קושניר: הוא יודע לספוג הרבה מאוד מידע.

אלכס קושניר: לגבי קורסים חוזרים – האם תהיה התייחסות לנושא הזה בתקופת המשבר, לפחות בתקופת סמסטר א'?

אלכס קושניר: מה קורה בנושא התחבורה הציבורית בהתחשב בעובדה שהרבה סטודנטים עזבו את המעונות בגלל הבעיות הכלכליות?

יפעת שאשא ביטון: אדוני השר, בבקשה.

זאב אלקין: תודה.

זאב אלקין: אנסה לענות בקצרה לחלק מהשאלות וההערות במסגרת הזמן שיש לנו.

זאב אלקין: קודם כול, בעקבות הדברים של חבר הכנסת קושניר וחבר הכנסת יוראי להב, מעולם לא הייתה מחלוקת על הצורך, אלא הייתה שאלה באיזו דרך וגם מתי.

זאב אלקין: לא יכלו לעבור חודשים ארוכים מאז שהגיע הסיוע של 100 מיליון עד המשא ומתן של היום כי הסיוע של 100 מיליון שקל הגיע ביולי ואנחנו כרגע באוקטובר.

זאב אלקין: המשא ומתן הזה הוא בעצימות שונה, הוא נמשך כבר יותר משבועיים.

זאב אלקין: פערים גדולים בוודאי שלא היו כאן, הייתה מחלוקת על הדרך.

זאב אלקין: לגבי השאלה מה הפערים במשא ומתן - מטיבו של משא ומתן, אנחנו לא נוכל לנהל אותו כאן.

זאב אלקין: זה גם לא משא ומתן ביני לבין הסטודנטים אלא זה משא ומתן בין משרד האוצר לסטודנטים, ואני לא על תקן של הגורם המגשר, אלא גורם שמעוניין להביא כמה שיותר סיוע לציבור הסטודנטים, כולל גם זה שהאוצר כמובן דורש מוות"ת, ממערכת התקצוב של מערכת להשכלה גבוהה, להשתתף חלקית בהוצאות ובעלויות של הצעד הזה ולוותר על חלק מהתוכניות שנועדו לקידום השכלה גבוהה בנושאים אחרים.

זאב אלקין: אנחנו שם כי אנחנו מזהים את הצורך הזה לסייע לסטודנטים.

זאב אלקין: יושבת-ראש ות"ת, והסמכות קבלת החלטות על תקציבי ות"ת היא לא שלי, כידוע לכם, אלא של ות"ת, אסור לי להתערב בעניינים תקציביים של ות"ת, גם היא לוקחת, יחד עם צוות מקצועי של ות"ת-מל"ג, חלק בתהליך הזה.

זאב אלקין: זה בסדר גמור שסטודנטים הפגינו.

זאב אלקין: שלומי יעיד, אני אמרתי לו מהרגע של השיח הזה כשהיו ניסיונות להגיד לסטודנטים: אם אתם מפגינים, אנחנו לא נדבר איתכם, אני פסלתי את השיח הזה לחלוטין.

זאב אלקין: זכותם להיאבק ולהביע דרישה ציבורית, זה חלק מהעניין, כולל גם מול המשרדים שלנו ומול כל מקום אחר שירצו.

זאב אלקין: תפקידנו להביא להם פתרון בשיח איתם.

זאב אלקין: זה לא שאם מפגינים אז לא מדברים, אלא עד שלא הגענו לפתרון מוסכם אני מניח שהם ימשיכו במאבק כדי למשוך תשומת לב ציבורית וגם את תשומת הלב של המערכת הפוליטית, וזה לגיטימי לגמרי בעיניי.

זאב אלקין: אנחנו משקיעים הרבה שעות, ועל זה שלומי בוודאי יעיד, כדי כן לנסות להגיע לפתרון.

זאב אלקין: אני מאוד מקווה שנגיע לפתרון מאוד רציני.

זאב אלקין: מדובר על חבילת סיוע משמעותית של מאות מיליוני שקלים.

יפעת שאשא ביטון: כמה?

זאב אלקין: אני כרגע לא רוצה ולא יכול להיכנס לפרטים כי הדברים טרם סוכמו.

יפעת שאשא ביטון: למה?

יפעת שאשא ביטון: השר אלקין, אי אפשר לקבל איזשהו נתון כדי שנבין על מה אנחנו מדברים, גם מבחינת ההיקף וגם מבחינת ה- - -?

זאב אלקין: יפעת, היות וזה בעיצומו של משא ומתן, וגם ההחלטה לא בידיי.

זאב אלקין: אם זה היה אצלי, זה היה פשוט והמשא ומתן כבר היה מסתיים, היות וההחלטה פה במשרד האוצר, ומי שעוד מלווה את התהליך הזה מבחינה כלכלית זה יושב-ראש המועצה הלאומית לכלכלה, פרופ' אבי שמחון, לפי בקשת ראש הממשלה, שנכנס לעובי הקורה יחד עם הצוות שלו.

זאב אלקין: בסוף ההחלטה על מקורות תהיה בציר הזה, בין ראש ממשלה למשרד האוצר.

זאב אלקין: כפי שאמרתי, מדובר על חבילת סיוע משמעותית של מאות מיליוני שקלים.

זאב אלקין: עוד מוקדם לדבר על כמה ואיך בדיוק, זה חלק מהשיח שלנו מול ההתאחדות.

זאב אלקין: יש דברים שההתאחדות יודעת כבר יותר כי פרסנו אותם, יש דברים שאנחנו מחכים לתשובות מההתאחדות כדי להציע פתרונות במסגרת המקורות התקציביים שיש.

זאב אלקין: זה לא פשוט כי כולכם יודעים שאנחנו נמצאים בשנה שהתקציב שלה כבר חולק.

זאב אלקין: לכן, לגייס כסף זה מהגורן ומהיקב.

זאב אלקין: זה לא שיש רזרבה תקציבית שאפשר לפנות אליה ולמשוך משם.

זאב אלקין: לכולם ברור שיש צורך ושצריך לעשות פה מאמץ להגיע למשהו מאוד משמעותי.

זאב אלקין: לגבי כמה הצעות קונקרטיות שעלו כאן – הרעיון ללכת בצורה ש - - -

יפעת שאשא ביטון: אדוני השר, יש לוחות זמנים מתי ומה תאריך היעד ששמתם לסיום המשא ומתן?

זאב אלקין: כמו בכל משא ומתן, לוחות זמנים תלויים בנקודת ההסכמה.

זאב אלקין: מצדי, יכולנו לסיים אתמול, אבל היו נושאים שהתאחדות לקחה אתמול לחשיבה כי היא הופתעה מכמה מהגישות שלנו, וזה לגיטימי.

זאב אלקין: יכול להיות שזה ייקח עוד יום, עוד יומיים, אולי אפילו שבוע.

זאב אלקין: אני לא מדבר על משיכה של חודשים או אפילו שבועות.

זאב אלקין: המטרה המקורית שלי היא לנסות ולסיים את המשא ומתן הזה כבר השבוע אם יהיה פה שיתוף פעולה.

זאב אלקין: מבחינתי, ושלומי יעיד, אנחנו מקדישים לזה הרבה מאוד זמן, שעות, וזה רק פגישות שהוא מכיר אותן.

זאב אלקין: יש פגישות שהוא לא מכיר והן פגישות ההכנה לפגישות איתו.

זאב אלקין: לכן, מבחינתנו, וזה נאמר מהיום הראשון של המשא ומתן, המטרה היא לסיים כמה שיותר מהר, כי כפי שאמרתי, יש צורך להביא סיוע בוודאות לסטודנטים כמה שיותר מהר - זה לגבי לוחות זמנים.

זאב אלקין: אני לא יודע להגיד לך מדויק באיזה יום זה ייגמר, זה תלוי בנקודת ההסכמות.

זאב אלקין: תיאורטית אם שלומי היה מקבל את כל מה שרצינו להצביע והיה אומר אמן, ולא חשבתי לרגע שזה יהיה כך, אז היינו מסיימים אתמול.

זאב אלקין: אבל מטיבו של משא ומתן שיש איזשהו תהליך שצריך לעבור.

זאב אלקין: אני דוחף בכל הכוח כדי שמשא ומתן במידת האפשר יהיה ממש יום יומי – פשוטו כמשמעו, לא כמליצת לשון, כדי שנגיע כמה שיותר מהר לפתרון.

זאב אלקין: לגבי המרכיבים שהם לא מרכיב אבטחה – יפעת, בצדק אמרת שאת יודעת שבסך התקציב המוסדות נפגעו ולא יצאו מורווחים.

זאב אלקין: לכן, אם אין תשלום ייעודי למשהו אלא יש שכר לימוד באופן כולל, אני לא יכול לבוא למוסד מפסיד ולהגיד לו: אבל אתה חוסך בסעיף הזה, כי הוא יגיד לי: נכון, אבל אני משלם הרבה יותר בסעיף אחר.

זאב אלקין: בסוף זה נשאר אותו כיס, ולכן זה שוב חוזר למימון ממשלתי.

יפעת שאשא ביטון: בסדר גמור, שהממשלה תממן.

יפעת שאשא ביטון: הסטודנט לא צריך לשאת בזה אלא לשלם על מה שהוא מקבל.

זאב אלקין: - - - ואם מדובר במימון ממשלתי אז זה כבר חוזר לתפיסה שאני דוגל בה ואומר אותה על השולחן, שכל כסף שהממשלה תיתן, אני רוצה לתת במנות יותר גדולות למי שחסר ולא למרוח כשכבה דקה לכולם.

זאב אלקין: בעיניי, זו צריכה להיות המשימה.

יפעת שאשא ביטון: כן, אני מסכימה.

זאב אלקין: אותו הדבר גם לגבי כסף שהמוסדות יכולים להביא, חוץ מנושא של אבטחה כי זה גם עניין חוקי בעיניי.

זאב אלקין: מה שגובים עבור אבטחה כתשלום ייחודי, לא יכול ללכת לדברים אחרים.

זאב אלקין: לכן, אם חוסכים פה, זה חייב לחזור.

זאב אלקין: אבל כל השאר, במקום לתת למוסדות ולצפות שהם יורידו לסטודנטים, ואז אני גם לא יודע לעזור ללא מתוקצבים כי אני לא יודע לתת להם כסף, אני מעדיף לתת ישירות כסף ביד לסטודנטים והם ישתמשו בזה למטרות שהם יחליטו, אם זה לתשלום שכר לימוד, דמי מחייה או דברים נוספים – זו המשימה.

זאב אלקין: כמובן כל זה, וחשוב להזכיר את זה פה, מעבר לתקציבים רגילים לסיוע לסטודנטים הקיימים.

זאב אלקין: לא מדובר על תרגיל יח"צ לצבוע תקציבים קיימים.

זאב אלקין: יש היום סיוע לסטודנטים שוות"ת מעמידה בדרכים שונות שמתקרב לחצי מיליארד שקל בשנה, ויש סיוע שמוסדות וקרנות מעמידים, שגם הוא מתקרב לעוד כחצי מיליארד שקל בשנה.

זאב אלקין: מול זה אנחנו מדברים כל הזמן רק על תקציבים תוספתיים מעבר לקרנות הרגילות והסכומים הרגילים שמחולקים, אלא סיוע ייעודי בתקופת הקורונה.

זאב אלקין: סוגיית התחבורה היא בסמכות שרת התחבורה, ועל זה אני לא יודע לענות.

זאב אלקין: אני חושב שהתייחסתי לרוב הנושאים.

זאב אלקין: ברשותכם, אצטרך תיכף להיפרד כי חלק מהבידוד זה גם לקחת את הבת הקטנה שלי, שאני בידוד בגללה, לבדיקת הקורונה.

זאב אלקין: זה חלק מהתענוג.

יפעת שאשא ביטון: קודם כול, רפואה שלימה ובריאות טובה.

יפעת שאשא ביטון: אני מקווה שאתם בבידוד לשווא.

יפעת שאשא ביטון: השר אלקין, אני רוצה להודות לך.

יפעת שאשא ביטון: תיכף נשמע את האוצר בסוגיות הנוספות שעלו כאן.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו כן מבקשים כוועדה שהמשרד יעביר לנו את ההתקדמות גם במשא ומתן וגם בסטטוס של חבילות הסיוע עליהן דיברת תוך שבוע מהיום כדי שנוכל לעקוב ולראות שהדברים אכן מתקדמים.

זאב אלקין: בהחלט.

זאב אלקין: נשמח תמיד לעדכן את הוועדה בהתאם להתקדמות.

זאב אלקין: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך.

יפעת שאשא ביטון: נועה שוקרון מהאוצר, שמעת את השיח.

יפעת שאשא ביטון: עלו כמה סוגיות.

יפעת שאשא ביטון: ראשית, נשמח לדעת מה מסגרת התקציב שאתם מייעדים לטובת חבילת הסיוע כפי שדיבר עליה השר אלקין.

יפעת שאשא ביטון: דבר נוסף הוא נושא דמי האבטלה שמקבלים היום הצעירים שיש להם הפחתה של כ-30%.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו רוצים לדעת איך אתם מתכוונים לטפל בזה ובסופו של דבר לתת לצעירים האלה את המענה כפי שאנחנו נותנים לכל המשק כשעושים חישוב אחר ולא קונבנציונלי.

יפעת שאשא ביטון: ישנו גם עניין החיילים המשוחררים שמתחילים את דרכם ואוספים שקל ועוד שקל לקראת הלימודים אבל הם עובדים רק חודשיים כי הם השתחררו רק לפני חודשיים או שלושה, ואין להם תקופת הכשרה לאבטלה.

יפעת שאשא ביטון: איך אנחנו עוזרים בדברים הקטנים האלה כדי לא לאבד את הצעירים?

יוסף ג'בארין: גילאי 18 עד 20 שלא יכולים לקבל דמי אבטלה.

יפעת שאשא ביטון: איך אנחנו נותנים מענה לצעירים שלנו מבלי לפגוע בהם יותר מהפגיעה שהם נפגעים כבר עכשיו?

נועה שוקרון: שלום, אני רפרנטית השכלה גבוהה.

נועה שוקרון: אתייחס לנושא המשא ומתן עם הסטודנטים ולחשש מנשירה.

נועה שוקרון: בכל הנוגע למודלים של החל"ת, אביעד מצוות תעסוקה באגף יתייחס בהמשך.

נועה שוקרון: כפי שאמר השר אלקין, ואני חייבת להודות שאני מאוד מאוד מסכימה איתו, אנחנו נמצאים בהליך של משא ומתן הכולל מספר משמעותי מאוד של שחקנים, ולכן בשלב הזה אני לא חושבת שזה יהיה נכון לדבר על סכומים, מהסיבה הפשוטה – שגם התמונה כולה עדיין לא ברורה לכולנו, וגם כי יש פה הרבה מאוד פרמטרים כפי שהשר הזכיר.

נועה שוקרון: יש פה לא רק תקציבים אוצריים אלא גם - - -

קריאה: נועה, מה לא ברור לך בתמונה?

נועה שוקרון: אנחנו עוד לא הבהרנו אותה, לא ברמה המקצועית מול ההתאחדות.

נועה שוקרון: יש כמה סוגיות מקצועיות שאנחנו מחכים תשובה מההתאחדות על מנת ללבן אותן ואז נוכל לבנות את המספרים על בסיסן.

נועה שוקרון: גם לגבי סוגיית המקורות התקציביים, יש פה כמה וכמה גופים שיצטרכו לראות איך הם נושאים בנטל במשותף ומתמודדים ומקצים את המקורות לדבר.

נועה שוקרון: לכן, בשלב הזה אנחנו לא נוכל לייצר איזושהי תמונה של חבילה עם סכומים.

נועה שוקרון: זה גם לא העת.

נועה שוקרון: אני חושבת שברור לכולכם שאנחנו נמצאים בסיטואציה של משא ומתן ואנחנו לא יכולים לשקף את המספרים האלה באופן - - -

יפעת שאשא ביטון: נועה, אני מוכרחה לומר שאני קצת נדהמת.

יפעת שאשא ביטון: את צודקת כשאת אומרת שזה לא העת כי זה היה כבר צריך להיעשות מזמן.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו בדיליי רציני.

יפעת שאשא ביטון: ידענו שפתיחת שנת הלימודים האקדמית תגיע ולא נערכנו.

יפעת שאשא ביטון: שנית, זה כאילו הכול באוויר.

יפעת שאשא ביטון: אם יבואו עכשיו עם סל של דברים שדורשים מיליארד שקלים, האם תיתנו?

יפעת שאשא ביטון: האם תיתנו רק 100 מיליון שקלים?

יפעת שאשא ביטון: באיזה עולם של מושגים אנחנו נמצאים?

יפעת שאשא ביטון: אני מניחה שיש איזשהו רף עליון ותחתון שקבעתם.

נועה שוקרון: לגבי סוגיית התזמון - אנחנו נמצאים, וגם את זה ציין השר אלקין, במשא ומתן אינטנסיבי עם התאחדות הסטודנטים בשבועות האחרונים.

נועה שוקרון: גם אנחנו לא רצינו להגיע לתאריך הזה, אבל אנחנו משקיעים את כל המשאבים והזמן שלנו לטובת הדבר.

נועה שוקרון: כרגע אנחנו נמצאים בסיטואציה במשא ומתן ויש מספר ליבונים מקצועיים שמהם כמובן נגזרים המספרים והחישובים התקציביים שלגביהם אנחנו מחכים לתשובות מהתאחדות הסטודנטים.

נועה שוקרון: יש לנו כוונה גדולה לסיים את התהליך הזה לקראת סוף השבוע הקרוב ולצאת עם פתרונות.

נועה שוקרון: אין לנו שום רצון לעכב את התהליך.

נועה שוקרון: ברור שמרגע שאנחנו מסכימים שתהיה איזושהי תוכנית, גם לנו יש אינטרס להוציא אותה מוקדם ככל האפשר לסטודנטים ולתת את הוודאות הזו לשוק.

נועה שוקרון: לגבי הסכומים, לצערי הרב, אנחנו נמצאים עכשיו בסיטואציה של ליבון מקצועי שלאחריו נוכל להתחיל לבנות את המספרים על בסיסו.

יוראי להב-הרצנו: נועה, מדובר בכסף ציבורי.

יוראי להב-הרצנו: כנציג ציבור, אני רוצה להבין גרוסו מודו מה המסגרת התקציבית שאתם מקצים לדבר הזה?

יוראי להב-הרצנו: האם 100 מיליון שקל או חצי מיליון?

יפעת שאשא ביטון: אבל היא ענתה לך.

יוראי להב-הרצנו: היא ענתה לי שהם מלבנים את זה.

יפעת שאשא ביטון: כן, זה לא קשור לכספי ציבור.

יפעת שאשא ביטון: מטריד אותי שאנחנו נמצאים בנקודת זמן כזו ואין להם מושג לאן זה הולך – זה מה שמטריד.

יוראי להב-הרצנו: נכון.

יוראי להב-הרצנו: אם נבין שהפער הוא 3 מיליון שקל אז יכול להיות שנפעיל לחץ על מקבלי ההחלטות.

יוראי להב-הרצנו: אם הפער הוא 300 מיליון שקל כנראה שגם זה לא ייפתר גם השבוע.

יוראי להב-הרצנו: לכן, אני רוצה להבין מה קורה.

יפעת שאשא ביטון: אני מבינה מה שאתה שואל, יכול להיות שפספסתי פה משהו.

יפעת שאשא ביטון: נועה, את אומרת שאתם מחכים כדי לראות מה הפער?

נועה שוקרון: אתמול בשיחה עם ההתאחדות עלתה סוגיה מקצועית משמעותית שהיו בה פערים.

נועה שוקרון: אנחנו סיכמנו באופן משותף עם כל הגורמים במשא ומתן שאנחנו מחכים לתשובה בהיבט הזה מהתאחדות הסטודנטים, ולאחר מכן נוכל להמשיך את השיח.

יפעת שאשא ביטון: כשאת אומרת שהיו פערים, האם זה פערים בתפיסה או פערים תקציביים?

נועה שוקרון: קודם כול, כשאנחנו עושים משא ומתן יש לנו רצון עז לעשות אותו בצורה מקצועית.

נועה שוקרון: לכן, אנחנו קודם כול מלבנים סוגיות מקצועיות ועל בסיסן בונים את התחשיבים התקציביים.

נועה שוקרון: אמרתי ושיקפתי, אנחנו כרגע עוד נמצאים באי-הסכמה לגבי הנתונים המקצועיים ועוד לא התחלנו לדבר על מספרים.

נועה שוקרון: אני כן חושבת שזה תהליך שהוא אפשרי ויש לנו כוונה לסיים אותו עד סוף השבוע.

נועה שוקרון: לכשהוא יתכנס למספרים, אנחנו כמובן נשמח, זה כספי ציבור ואנחנו נשקף אותם גם לוועדה וגם לממשלה, ובכל דרך אפשרית אחרת.

נועה שוקרון: זה פשוט לא השלב שבו אנחנו נמצאים מבחינה מקצועית.

יפעת שאשא ביטון: רציתי לומר שכל המלל הזה כבר נאמר.

יפעת שאשא ביטון: אני חשבתי שהוא מתכוון לפערים בתקציב, ואני הבנתי פערים בתפיסה, אז יצא שזה בסדר.

יפעת שאשא ביטון: בכל מקרה, חשוב לי לדעת מה קורה ברמה הקונקרטית – מכאן לאן?

יפעת שאשא ביטון: מכאן לאן מבחינת חבילת הסיוע - אז אתם אומרים: אנחנו עד סוף השבוע פחות או יותר נדע.

יפעת שאשא ביטון: ביקשנו לקבל סטטוס בסוף השבוע, אנחנו נחכה.

יפעת שאשא ביטון: יש דברים כללים שלא קשורים בכלל לשיח עם התאחדות הסטודנטים.

יפעת שאשא ביטון: אתם יודעים שצעירים היום במדינת ישראל לא זכאים לאבטלה כי אין להם מספיק תקופת הכשרה לצורך העניין, ובעניין הזה אתם לא צריכים אותנו כי אתם יודעים יותר טוב מאיתנו.

יפעת שאשא ביטון: אתם גם יודעים שיש צעירים וסטודנטים שעובדים בעבודות שהתלוש הוא לא מאוד גבוה ושבגלל שהם לא הגיעו לתקרה מסוימת הם לא זכאים בכלל לשום תגמול.

יפעת שאשא ביטון: השאלה היא האם אנחנו יכולים להשתמש עכשיו בכלים שבשגרה גם עכשיו כשאנחנו נמצאים בעת חירום, והאם אנחנו לא צריכים לתת לסטודנטים את מה שמגיע להם בגלל אובדן ההכנסה שלהם באופן יחסי, כפי שאנחנו עושים עם כל האוכלוסייה, ולא להשאיר אותם נטולי כל כי זה מה שקורה היום.

יפעת שאשא ביטון: הסטודנטים היום לא מקבלים שום מענה.

יפעת שאשא ביטון: מכל כיוון שאנחנו מסתכלים על זה, יוצא שהם נפגעים.

יפעת שאשא ביטון: למה דמי אבטלה מופחתים?

יפעת שאשא ביטון: הוא לא מובטל כי הוא בחר, אלא בגלל שאמרנו להם לסגור את העסקים ולשבת בבית.

יפעת שאשא ביטון: כל הדברים האלה יכולים להיות מטופלים ללא קשר אלינו כוועדה וללא קשר להתאחדות הסטודנטים.

יפעת שאשא ביטון: הם היו צריכים להיות מטופלים מזמן, בטח לא בנקודת הזמן הזו.

יפעת שאשא ביטון: השאלה היא האם את יכולה לתת לנו בשורה לפחות לגבי הסוגיות שהן כלליות.

נועה שוקרון: כפי שאמרתי, אביעד שוורץ, רפרנט תעסוקה באגף תעסוקה, יתייחס לנושא התעסוקה.

נועה שוקרון: הוא פה איתנו.

יפעת שאשא ביטון: אשמח לשמוע אותו.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, נועה.

יפעת שאשא ביטון: אביעד, בבקשה.

אביעד שוורץ: שלום לכולם.

אביעד שוורץ: לגבי סוגיות דמי אבטלה - אלו סוגיות שעלו כשעשינו את התיקונים לדמי אבטלה, ועכשיו נעשו לא מעט תיקונים שחלקם הגדול רלוונטי מאוד לצעירים.

אביעד שוורץ: התיקונים הראשונים שנעשו, גם קיצור תקופת ההכשרה וגם הארכת משך הזכאות, הם תיקונים שהם הכי רלוונטיים לאנשים צעירים שחלקם לא הספיקו לגמור את תקופת ההכשרה, ולכן הקיצור יעזור להם לעמוד בתנאי הזכאות לדמי אבטלה.

אביעד שוורץ: הארכת משך הזכאות לאבטלה תלוי בגיל המובטל, לכן הארכת משך הזכאות היא משהו שמהוה מענה.

אביעד שוורץ: בנוסף, לגבי מובטלים צעירים וסוגיית הפער של 30% - זה משהו שתוקן לגבי צעירים שהם הורים ובעלי משפחות, כי חלק גדול מאוד מהחשש בדמי אבטלה, וזה משהו שאנחנו רואים בתקופה האחרונה, מצד אחד, זה תומך באנשים הללו בתקופה שהם מחוץ לשוק העבודה, מצד שני, הוא גם מהווה איזושהי מלכודת.

אביעד שוורץ: יש אנשים שבשבילם זה איזושהי דרך להישאר מחוץ לשוק העבודה, ואת זה אנחנו כמובן רוצים למנוע, ובמיוחד לגבי אנשים צעירים שחלקם הם לא משק בית עצמאי אלא יכול לגור אצל ההורים, וחלקו ממש גר אצל ההורים.

אביעד שוורץ: הצורך בדמי אבטלה פה הוא שונה, ולכן למי שהוא בעל משפחה עצמאית.

אביעד שוורץ: אותו הדבר גם לגבי דמי אבטלה מגיל 18 – מי שהוא בעל משפחה יהיה זכאי לדמי אבטלה רגילים לעומת מי שלא, וזה על מנת להימנע מהמלכודת הזו.

יפעת שאשא ביטון: אני מחייכת, אביעד, כי מילא אנחנו מדברים על זה שכל הזמן משחקים עם נתוני הקורונה, אבל אתם גם משחקים בכללים.

יפעת שאשא ביטון: זה שצריך לעשות מלחמה עם כל עניין האבטלה והחל"ת עד יוני 20' –21', זה משהו שאנחנו חוזרים ואומרים, ואנחנו נעלה את זה גם בדיון שעתיד להיות בשבוע הבא לגבי זה שצריך לשנות את המנגנון הזה.

יפעת שאשא ביטון: עכשיו אתה משתמש בזה כסיבה למה אנחנו צריכים להיזהר כשאנחנו מדברים עליו בקרב הצעירים.

יפעת שאשא ביטון: אני אומרת דבר פשוט, היום יש מנגנון של אבטלה והצעירים צריכים לקבל אבטלה ונותנים להם אבטלה כמו שמקבל כל אחד אחר.

יפעת שאשא ביטון: גם הפטרונות של: הם גרים אצל ההורים, הם צריכים פחות – מאיפה אנחנו יודעים מה הצעירים האלה עוברים ומה הם צריכים לעשות עם הכסף שלהם, ואם כן יש להם אפשרות להיות אצל ההורים או לא?

יפעת שאשא ביטון: יכול להיות שההורים שלהם נמצאים בעצמם במצוקה כלכלית והם צריכים לסייע גם באחזקת הבית.

יפעת שאשא ביטון: המדינה לקחה איזשהו תפקיד של פטרון ואנחנו עכשיו מחליטים מי צריך ומי לא.

יפעת שאשא ביטון: אני אומרת, יש כלל פשוט: החלטנו שאנחנו מפצים את האנשים בגין אובדן הכנסה, בין אם הם שכירים ובין אם הם עצמאים, בואו נעשה את זה גם עם הצעירים שלנו באופן מדויק לתקופה הזו.

יפעת שאשא ביטון: כשתיגמר הקורונה, תחזרו לאיזה כלל שאתם רוצים, ואפשר יהיה להתווכח על זה אחר כך.

יפעת שאשא ביטון: אבל היום, כשכולם נמצאים במצוקה כל כך גדולה, שחררו להם ותאפשרו גם להם לקיים את עצמם באיזושהי סבירות מבחינת הוודאות הכלכלית שלהם.

יפעת שאשא ביטון: זה פשוט, זה בסך הכול לשנות את שלושת הקריטריונים עליהם דיברנו.

אביעד שוורץ: לשינויים של הקריטריונים האלה יש כמובן עלות תקציבית משמעותית, וגם היא צריכה להילקח בחשבון בתוך השיקולים האלה.

אביעד שוורץ: את אומרת, יש פה איזושהי בעיה אבל אנחנו לא יכולים להתעלם ממנה.

אביעד שוורץ: לגבי צעירים – באיזשהו מקום התמיכה הנדרשת היא כן פחותה כי בסוף יש הבדל בין אדם בן 35 עם שניים או שלושה ילדים לבין צעיר בן 24 – 25 שהוא משוחרר.

אביעד שוורץ: מי שמובטל ומי שאמור להיות פנוי לעבודה במשרה מלאה, לא עושה דברים אחרים.

אביעד שוורץ: זה חלק מהדברים האלה כי דמי אבטלה נועדו להיות איזשהו גשר זמני לתקופה.

אביעד שוורץ: הכללים האלה נועדו באמת לדייק את הדבר הזה כדי לתת מענה, ולכן נעשה הפער הזה בין הצעירים האלה לבין מבוגרים בדמי אבטלה, והוא לא משהו שהתחיל בקורונה.

אביעד שוורץ: בזמן הקורונה ניסינו לעשות שם עוד איזשהו צמצום פערים בחלק מהמקרים, וזה התיקונים שכבר נעשו בעבר.

יוראי להב-הרצנו: אביעד, המדיניות שלכם היא לא שוויונית, ואתה הודית במילים שלך עכשיו שאתה מעדיף לתמוך בבני ה-35 ומעלה, באנשים עם משפחות וילדים, ואתה בעצם מוותר על הצעירים שסביר שהם יקרסו כי יש להם הרבה שנים לחיות והם עדיין לא בנו בית ולא הביאו ילדים.

יוראי להב-הרצנו: במו ידיך אתה יוצר פה דור אבוד שיאבד את ההזדמנות הראשונה שלו להיכנס לשוק העבודה ויחווה מכה כלכלית שלעולם לא יתאושש ממנה.

יוראי להב-הרצנו: שנית, אתם חיים בסרט אם אתם חושבים שאין אדוות שליליות למה שאתם מייצרים.

יוראי להב-הרצנו: כי הצעירים האלה שיושבים בבית עם 75% אחוזי אבטלה, במקרה הטוב, עובדים בשחור ונמצאים בחוסר מעש מוחלט.

יוראי להב-הרצנו: זה מייצר תרבות רעה, וזה פשוט אובדן של משאבים לאומיים בגללכם, ואני לא מצליח להבין את זה.

יוראי להב-הרצנו: אתם מבינים שמודל החל"ת נכשל ואתם בדרך למקום אחר או שאתם עדיין עומדים מאחוריו?

אביעד שוורץ: כמו שאתה אומר, אנחנו לא עושים את ההבחנה הזו כי אנחנו דואגים להם יותר או חושבים שמגיע להם יותר.

אביעד שוורץ: זה חלק מהמצב בפועל כשאנשים נמצאים בפרקי זמן שונים בחיים והתלות שלהם בהכנסה היא שונה, היכולת שלהם להגיב לירידה בהכנסה היא שונה כשיש ילדים או אנשים אחרים שתלויים בהם ואותם הם צריכים לפרנס.

אביעד שוורץ: יש להם פחות גמישות בנושאים האלה.

אביעד שוורץ: ההבחנה הזו לא נעשתה עכשיו בקורונה אלא היא קיימת כבר הרבה שנים.

אביעד שוורץ: מעבר לזה, לצעירים במיוחד, כמו שאתה מתאר, אנחנו רוצים ל - - - את הדבר הזה.

אביעד שוורץ: כן, אומנם יש בעיה, במיוחד לגבי אנשים שעובדים במשרות שהן יותר חלקיות, שדמי האבטלה יהוו בהם איזשהו תמריץ לא לחזור לעבודה בגלל בעיית הפערים האלו.

אביעד שוורץ: לכן, ההפחתה ב-30% נועדה להפחית את התמריץ הזה.

יפעת שאשא ביטון: כן, אבל זה לא רלוונטי עכשיו לתקופת הקורונה.

יפעת שאשא ביטון: אין לי בעיה שתתחילו את המודל על הצעירים, לא לתת להם את החל"ת אלא לתת דמי החל"ת להם הם זכאים למעסיק כדי שהמעסיק עצמו ימשיך להעסיק אותם.

יפעת שאשא ביטון: בצורה הזו אנחנו לא מעודדים את האבטלה, אנחנו כן משאירים אותם במעגל התעסוקה, והנה, אתה כבר מתחיל את הפתרון שאנחנו צריכים לתת לכולם.

יפעת שאשא ביטון: במאמר מוסגר, מפגישה שהייתה לי אתמול עם העצמאיים, אני אומרת לך שהסיפור הזה של החל"ת עד 20'- 21', הוא אסון.

יפעת שאשא ביטון: הוא מייצר לך פה תעשייה בשחור שאנחנו בכלל לא מדמיינים את העוצמות וההיקפים שלה.

יפעת שאשא ביטון: את זה אני שמה בצד ונשאיר את זה לדיון ייעודי בנושא.

יפעת שאשא ביטון: אבל הנה, תתחילו עם הצעירים, עם הסטודנטים, שעובדים בחלקיות משרה, כדי שלפחות יוכלו לקבל את מה שיאפשר להם לחיות.

אביעד שוורץ: - - - תסקיר להערות הציבור לגבי מובטלים תקופה ממושכת.

אביעד שוורץ: למעשה, פורסמו שני הסכמים שונים מול הביטוח הלאומי: הראשון נותן מענק של 2,000 שקל למי שהיה מובטל תקופה ממושכת בזמן הקורונה, והשני הוא מעין אפשרות למי שהיה מובטל גם בתקופת הקורונה, עכשיו בחודשים האחרונים, לחזור לעבודה ולא לקזז את דמי האבטלה שקל מול שקל מההכנסה אלא לעשות איזשהו מנגנון קיזוז חלקי, שיאפשר לו אם הוא מצא עבודה בשכר נמוך יותר מהשכר הקודם בו הוא עבד, להמשיך לקבל חלק מדמי האבטלה - - - , איזשהו מענק השלמה לשכר יחד עם השכר שיהיה לו מהעבודה החדשה שהוא מצא.

אביעד שוורץ: אנחנו מקווים לאשר את הדבר הזה בהקדם.

יפעת שאשא ביטון: אני לא מרגישה שקיבלתי תשובה, ואני גם מרגישה שמבחינת

יפעת שאשא ביטון: כם המציאות הזו שאנחנו מאבדים את הצעירים שלנו היא בסדר.

יפעת שאשא ביטון: לא קיבלתי מענה על ה-30%, לא קיבלתי מענה לגבי חיילים משוחררים שמתחילים את החיים שלהם והלכו לעבוד קשה.

יפעת שאשא ביטון: דרך אגב, חייל מדושן עונג לא הולך לעבוד שבוע אחרי שהוא השתחרר.

יפעת שאשא ביטון: אלו אנשים שצריכים את הכסף הזה כדי ללמוד בעוד זמן מה, וזו הפרנסה שלהם, והם לא יהיו זכאים לדמי אבטלה.

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת, אנחנו חורצים פה דין לאנשים שמתחילים את הצעדים הראשונים שלהם.

יפעת שאשא ביטון: אביעד, יש דברים בסיסיים שאני בטוחה שאתם כן יכולים לבוא לקראת ולהגיד: אוקיי, פה אנחנו נעשה מחשבה כדי לראות איך אנחנו מסייעים להם.

יפעת שאשא ביטון: זה לא כזה מורכב.

יוראי להב-הרצנו: זה עולה הרבה כסף והם לא מוכנים.

אביעד שוורץ: אני אחדד נקודה לגבי הצעירים.

אביעד שוורץ: אם בודקים, למשל, את שיעור אבטלת הצעירים בחודש אוגוסט ביחס לרבעון האחרון בשנת 2019 או לינואר 2020, רואים ששיעור האבטלה שלהם לא גדל בצורה שונה לעומת שאר האוכלוסייה, ואפילו גדל בצורה קצת פחותה.

אביעד שוורץ: כלומר, שיעור המובטלים הצעירים אפילו קצת ירד לפני נתוני הלמ"ס ונתוני - - -

יפעת שאשא ביטון: אתה אומר שיש עכשיו פחות מובטלים צעירים מכפי שהיו ב-2019?

אביעד שוורץ: יש יותר, יש יותר מובטלים גם עכשיו משהיו ב-2019.

אביעד שוורץ: יש יותר מכל המובטלים בכל הגילאים.

אביעד שוורץ: אין גיל שיש בו פחות מובטלים.

אביעד שוורץ: ברור לכולנו שאנחנו במצב של גידול במובטלים, אבל החלק שלהם מתוך המובטלים לא גדל.

אביעד שוורץ: אם ניקח 100% מובטלים עכשיו ונראה כמה מתוכם הם צעירים, זה משהו שלא גדל ביחס, למשל, לסוף שנת 2019.

יפעת שאשא ביטון: אביעד, סליחה שאני עוצרת אותך.

יפעת שאשא ביטון: זה לא רלוונטי בכלל, זה לא רלוונטי עבורי מה האחוז שלהם או מה השיעור שלהם בקרב המובטלים בכלל.

יפעת שאשא ביטון: זה משנה לי שהם נמצאים עכשיו ללא מענה.

יפעת שאשא ביטון: בכל נקודה בה אנחנו מסתכלים עליהם, הם נפגעים.

יפעת שאשא ביטון: הם נפגעים מזה שהם לא זכאים לאבטלה, ומי שזכאי לאבטלה אז מפחיתים לו 30%.

יפעת שאשא ביטון: איך שמסתכלים עליהם, הם נפגעים, אז מה זה משנה עכשיו מה השיעור שלהם מסך כל המובטלים?

יפעת שאשא ביטון: הרי ברור שהכול עלה באיזושהי התאמה כי כל המשק חווה אותו חוויה, זה לא שהם חווים חוויה ייחודית.

יפעת שאשא ביטון: היא ייחודית להם רק מהסיבה הפשוטה – שהם לא מקבלים מענה.

יפעת שאשא ביטון: השאלה שלי איך אתם כאוצר אומרים: אוקיי, אנחנו מבינים שיש פה בעיה, נראה איך אנחנו פותרים את זה.

יפעת שאשא ביטון: אם ניתן בתוך כל המענקים שאנחנו מפזרים לרוח גם קצת לצעירים - לא יקרה כלום.

יוראי להב-הרצנו: יפעת, הנתונים שמוצגים פה לא נכונים.

יוראי להב-הרצנו: אחד מכל שלושה מובטלים הוא צעיר.

יפעת שאשא ביטון: הוא לא אמר שהם ירדו במספר, הוא אומר שהשיעור שלהם בקרב המובטלים - - -

יוראי להב-הרצנו: זה לא נכון, אנחנו לא שליש מהאוכלוסייה.

יוראי להב-הרצנו: - - -

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת סונדוס סאלח, בבקשה.

סונדוס סאלח: הקשבנו לדברים קודם ואנחנו רואים שיש התעללות ממסדית בצעירות ובצעירים בכל אופן קבלת ההחלטות מתחילת המשבר עצמו.

סונדוס סאלח: בעולם מתוקן ובמדינה מתוקנת מתייחסים לדור הזה כדור שבא לבנות את העתיד, אבל הממשלה ממש הורסת לו את החיים.

סונדוס סאלח: הם גם כן האחרונים שנכנסו לעבודה והראשונים שהוצאו מהעבודה ולא קיבלו חל"תים.

סונדוס סאלח: אין הפחתה בשכר הלימוד לסטודנטים.

סונדוס סאלח: מדובר בפגיעה כלכלית, חברתית, בריאותית, נפשית, ופגיעה בכל התחומים.

סונדוס סאלח: אנשים שם אוטמים את האוזניים ועוצמים את העיניים ולא מסתכלים על המציאות.

סונדוס סאלח: יש בעיה באופן קבלת ההחלטות ובפיצוי.

סונדוס סאלח: הפיצוי צריך להיות נגזרת מההכנסה, לא מהגיל.

סונדוס סאלח: לא צריך לתלות אותו בגיל.

סונדוס סאלח: יש צעירים שעובדים יותר ממבוגרים, יש צעירים שיש להם חובות והם מפרנסים גם את עצמם וגם חלק מהמשפחות שלהם.

סונדוס סאלח: אני יודעת על כמה צעירים שמפרנסים משפחות שלמות.

סונדוס סאלח: יש מבוגרים שחיים על חשבוננו, על חשבון משלמי המסים, ועל חשבון המדינה, ועכשיו יש להם מענה כספי, כלכלי, וחברתי בכל התוכניות ובכל משרדי הממשלה, ורק לצעירים אין מענה.

סונדוס סאלח: מה זה הניתוק הזה?

סונדוס סאלח: מה עוד צריך לקרות?

סונדוס סאלח: האם אנחנו רוצים לראות יותר צעירים שמתאבדים?

סונדוס סאלח: מה אנחנו מחכים לראות?

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חברת הכנסת סונדוס.

יפעת שאשא ביטון: ד"ר מירי מהביטוח הלאומי רוצה להציג לנו נתונים, בבקשה.

מירי אנדבלד: תודה רבה.

מירי אנדבלד: קודם כול, אני באמת שמחה על הדיון הזה.

מירי אנדבלד: אני חושבת שהקורונה הייתה רק סימפטום לתופעה שקרתה גם לפניה, שהצעירים הוזנחו כאוכלוסייה שיש בה גם יותר עוני, גם יותר הזדקקויות תעסוקה הרבה פחות טובות מאשר למבוגרים בינינו שנכנסים למשרות טובות.

מירי אנדבלד: טוב שהוועדה הזו נדרשת לזה.

מירי אנדבלד: צריך להתייחס לנושא הזה באופן כללי ולא רק בתקופת הקורונה.

מירי אנדבלד: לגבי דברי אביעד נציג האוצר - אנחנו פרסמנו פרסום של מאפייני המובטלים בתקופת הקורונה ומצאנו דברים אחרים.

מירי אנדבלד: ראינו שהסיכוי של צעירים בגיל 18 - 25 להיות מובטלים היה גבוה פי 1.5 מגילאים יותר מבוגרים, בוודאי מגילאי הביניים.

מירי אנדבלד: היה להם - - - וחמישה אחוזי סיכוי לעומת 29% ומטה בגילאים אחרים.

יפעת שאשא ביטון: יכול להיות שזה מסביר את הניתוק והאופוריה באוצר, שאולי עוד יהיה טוב והם יסתדרו לבד.

מירי אנדבלד: גם בסימולציה של עוני שעשינו ראינו שצעירים נטו להיכנס לעוני בעקבות הקורונה באחוזים גבוהים יותר מאשר גילאי הביניים וקשישים.

יפעת שאשא ביטון: גברתי, אני מבקשת שתעבירו לוועדה את הנתונים בצורה מסודרת כדי שנוכל להסתכל עליהם ולראות איך אנחנו מתייחסים אליהם גם בהמשך.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך.

מירי אנדבלד: בשמחה.

יפעת שאשא ביטון: ורד, בבקשה.

ורד פרקל משעלי: שלום לכולם.

ורד פרקל משעלי: קודם כול, אני מצטרפת לקודמיי ואגיד תודה רבה על ההזדמנות.

ורד פרקל משעלי: הנושא עליו מדברת הוועדה חשוב מאין כמוהו.

ורד פרקל משעלי: יפעת ויוראי, נראה שאתם פועלים במרץ, ואני מאוד מאוד שמחה.

ורד פרקל משעלי: אני נמצאת פה היום כיושבת-ראש התאחדות מרכזי הצעירים שהוזכרה גם קודם לכן.

ורד פרקל משעלי: אני מאוד שמחה על השיח, אבל אני כן חייבת להגיד שקצת זזתי באי נוחות בכיסא.

ורד פרקל משעלי: דובר פה רבות על אוכלוסיית הסטודנטים שהיא אוכלוסייה גדולה במדינת ישראל, אבל כ-350,000 צעירים מכלל אוכלוסיית הצעירים, למעלה מ-2 מיליון אזרחים צעירים.

ורד פרקל משעלי: אני כן רוצה להחזיר אותנו לרגע בשיח הזה.

ורד פרקל משעלי: אוכלוסיית הצעירים במדינת ישראל מונה היום חיילים משוחררים, סטודנטים, אקדמאים, צעירים במצבי סיכון, זוגות צעירים, עולים חדשים, צעירים עם מוגבלויות, משפחות צעירות.

ורד פרקל משעלי: ניכר שיש פה התכווננות ותוכניות מדהימות לקהל הסטודנטים, וזה מדהים וחשוב, שלא ישתמע אחרת, אבל מה עם כל השאר?

ורד פרקל משעלי: יפעת, הזכרת את החיילים המשוחררים, ואת צודקת.

ורד פרקל משעלי: אין שום התייחסות לחיילים המשוחררים.

ורד פרקל משעלי: מה עם חבר'ה אקדמאים שנפלטו משוק העבודה ואין להם שום עתיד כרגע?

ורד פרקל משעלי: איפה הזוגות הצעירים והמשפחות הצעירות?

ורד פרקל משעלי: אני מרגישה שצריך לייצר שיח על נושא הצעירים באופן פורמלי, אם זה באמצעות חקיקה, באמצעות ועדה בין-משרדית.

ורד פרקל משעלי: הדבר הזה צריך היה לקרות מזמן, כמו שאמרת יפה.

ורד פרקל משעלי: אולי צריך להגיד תודה לקורונה שהעלית את הנושא הזה לסדר-היום כי עובדה שתחום הצעירים לא קיים.

ורד פרקל משעלי: יש לנו עד גיל 18 את המסגרות הפורמליות של מנהל החינוך, ויש את ההתייחסות לאוכלוסיית האזרחים הוותיקים, אבל איפשהו שם באמצע, גילאי 18 עד 40, אם לא מרכזי הצעירים, אין שום גורם שמטפל בהם היום.

ורד פרקל משעלי: אם לא היו מרכזי צעירים, אז היום זה הזמן להקים את מרכזי הצעירים.

ורד פרקל משעלי: מרכזי הצעירים נמצאים היום ב-120 רשויות מתוך 240 רשויות.

ורד פרקל משעלי: זה הזמן להגיד: בואו נקים בכל הרשויות מרכזי צעירים, בואו נתקנן, בואו נחזק את הרשויות המקומיות ואת מרכזי הצעירים שנוגעים היום בצעירים בתחומים כמו: השכלה גבוהה, תעסוקה ומעורבות חברתית.

ורד פרקל משעלי: יושבים פה גופים חשובים שעושים עבודת קודש.

ורד פרקל משעלי: לא צריך להמציא את הגלגל, הדברים קיימים.

ורד פרקל משעלי: צריך לייצר את החיבורים, צריך לתת את התשתית, וצריך לתת לנו לעשות את העבודה.

ורד פרקל משעלי: תודה לכם על ההזדמנות הגדולה.

ורד פרקל משעלי: אשמח להעביר כל מה חומר שתצטרכו – בשמחה רבה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך, ורד.

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת אימאן חט'יב, בבקשה, בקצרה.

אימאן ח'טיב יאסין: הדיון הזה חשוב לי מאוד, והעליתי כמה פעמים הצעות בנושא.

אימאן ח'טיב יאסין: הלוואי שיכולנו להגיע לכל הדיונים.

אימאן ח'טיב יאסין: הדיונים היום בכל הוועדות היו מאוד חשובים.

אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שנגרם עוול רב לצעירים.

אימאן ח'טיב יאסין: אני בטוחה שדובר רבות על הסטודנטים.

אימאן ח'טיב יאסין: הסטודנטים משלמים, וגם ההורים משלמים, את מלוא השכר ולא מקבלים את כל השירותים.

אימאן ח'טיב יאסין: אפילו הספריות לא פתוחות, אז על מה אנחנו משלמים?

אימאן ח'טיב יאסין: אני רוצה להעלות כאן, ואולי תרצי להוביל, הצעת חוק או כל יוזמה אחרת, לגבי צעירים שיושבים בבית מובטלים, לא מקבלים דמי אבטלה, ואין להם אפשרות להיכנס עכשיו לעבוד, כדי שהם ישוחררו מתשלומי מס בריאות ומביטוח לאומי.

אימאן ח'טיב יאסין: לא יכול להיות שהם יצטרכו לשלם את הדברים האלו כשאין להם הכנסה.

אימאן ח'טיב יאסין: המדינה צריכה לפחות לקראתם בנושא הזה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: נושא הביטוח הלאומי הוא חשובה, נבדוק את זה.

יפעת שאשא ביטון: שלומי יחיאב, ביקשת להתייחס.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נותנים לך את הכבוד לסכם לפני שאני מסכמת את הדיון.

שלומי יחיאב: כבוד היושבת-ראש, תודה רבה לך וכמובן לכל חברי הכנסת, על הדיון החשוב.

שלומי יחיאב: אנחנו נמצאים בנקודה קריטית, כמו שאמרנו.

שלומי יחיאב: אם לא ניתן עכשיו מענה, נראה מול העיניים את הדור האבוד פה.

שלומי יחיאב: אני רוצה להתייחס בקצרה לדבריהם של נועה או אביעד ממשרד האוצר.

שלומי יחיאב: המחלוקת בינינו הן לא מקצועיות, יש פה מחלוקות על תפיסות עולם.

שלומי יחיאב: מבקשים מאיתנו לוותר על פלחי אוכלוסיות של סטודנטים.

יפעת שאשא ביטון: אתה יכול לתת לנו דוגמה קונקרטית?

שלומי יחיאב: כן.

שלומי יחיאב: אתמול רצו שלא נכליל את הסטודנטים מהאוניברסיטה הפתוחה במסגרת כל הסדר שנעשה בחישוב המספרים, וכל מיני אוכלוסיות נוספות.

שלומי יחיאב: זה לא תפיסה מקצועית, זה תפיסות עולם.

שלומי יחיאב: אולי זה מגיע מהרגישות שלי, אני דור ראשון להשכלה גבוהה.

שלומי יחיאב: מבחינתי, כל סטודנט שהגיע לאקדמיה עבד כל כך קשה כדי להגיע אליה.

שלומי יחיאב: אנחנו אומרים שאנחנו לא הולכים לוותר על העתיד של אף אחד מהסטודנטים.

שלומי יחיאב: נתנו דוגמאות על הביטוח הלאומי וגם החל"ת, וזה קשור לכל הצעירים בישראל.

שלומי יחיאב: צריך להגיד, זה לא מחלוקות מקצועיות, זה תפיסות עולם.

שלומי יחיאב: תפיסת העולם שמובילים היום במשרד האוצר היא שזה בסדר שיהיו קבוצות סטודנטים וצעירים שיישארו מאחור.

שלומי יחיאב: לכן, אני שוב מברך על קיום הדיון ועל העבודה ביחד ועל הדחיפה שלכם.

שלומי יחיאב: זה כבר השלב שבו נבחרות ונבחרי הציבור בישראל צריכים להבין שזו תפיסות מדיניות.

שלומי יחיאב: זה המקום שלכם לשים את העתיד שלנו, גם כשזה במחלוקת מול גורמי המקצוע, וזה בסדר.

שלומי יחיאב: אני לא אומר שהם נחים, הם עובדים קשה.

שלומי יחיאב: אנחנו כבר חצי שנה בעבודה עם משרד האוצר, והם יום ולילה עובדים.

שלומי יחיאב: אבל יש פה פערים בתפיסות העולם, והגיעה העת שנבחרי הציבור יגידו כבר מה דעתם ואיפה הם עומדים עבור הצעירים בישראל.

שלומי יחיאב: הוועדה היום היא אחד הצעדים המשמעותיים בדרך לשם.

שלומי יחיאב: שוב, תודה בשם כל הסטודנטים והסטודנטיות.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך, שלומי.

יפעת שאשא ביטון: יוראי, בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: נוצר פה דור אבוד, אבל הוא לא נוצר בגלל הקורונה אלא בגלל מדיניות הממשלה או בגלל היעדרה.

יוראי להב-הרצנו: גברתי היושבת-ראש, השכלת לגעת בדיון בנקודות המרכזיות שגורמות להיווצרות הדור הזה ולאובדן ההזדמנויות שלא יחזרו.

יוראי להב-הרצנו: לכן, אני חושב שצריכה לצאת מפה, ואני מקווה שתצא מפה, עכשיו קריאה לממשלה להתעשת, להתעורר, ולאמץ מדיניות שתצמצם את הפגיעה ואת היווצרות הדור האבוד הזה, בני הדור שלי, הילדים שלך או קצת פחות.

יפעת שאשא ביטון: יש לי גם – 24.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חבר הכנסת יוראי להב.

יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת לסכם את הדיון.

יפעת שאשא ביטון: הדבר הראשון שאנחנו מבקשים הוא לבטל את ההפחתה בדמי האבטלה של הצעירים, לפחות בתקופת הקורונה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מבקשים למצוא דרך לתת לחיילים משוחררים שהתחילו לעבוד ועבודתם הופסקה לפני שהם הצליחו לצבור את תקופת ההכשרה, גם זכות לקבל את דמי החל"ת או האבטלה.

יפעת שאשא ביטון: מבחינתי, אין שום בעיה שהאוצר ישנה את המנגנון דרך שיפוי המעסיקים כדי להשאיר אותם במעגל התעסוקה, ואפילו להפוך אותם לפיילוט – זו הזדמנות מצוינת.

יפעת שאשא ביטון: הוועדה מבקשת לקבל את עדכון הסטטוס של התוכנית לסטודנטים שמתגבשת, עם דרישה מאוד מפורשת לאור דבריו של שלומי לא לייצר אפליה בין הסטודנטים השונים.

יפעת שאשא ביטון: חברים, החברה שלנו גם כך מפולגת, משוסעת.

יפעת שאשא ביטון: זה שאנחנו כל הזמן נותנים לחלק אחד כן ולחלק אחר לא, אנחנו יוצרים מתחים בין הקבוצות, ואנחנו רק מוסיפים על הקרעים שגם כך יש לנו בחברה.

יפעת שאשא ביטון: תפסיקו עם זה.

יפעת שאשא ביטון: סטודנט הוא סטודנט.

יפעת שאשא ביטון: תנו את מה שצריך ותיבנו תוכנית שלא מגלמת בתוכה אפליה וחוסר שוויון.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מבקשים לקבל את הנתונים שהוצגו כאן על-ידי הביטוח הלאומי בצורה מסודרת כדי שנוכל להתייחס גם אליהם מול המשרדים השונים.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו כוועדה נעקוב כמובן אחר היישום של הדברים שביקשנו, ואם נידרש, נקיים דיון נוסף.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך, חבר הכנסת יוראי להב על היוזמה לקיים את הדיון.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, הישיבה נעולה.