ועדת משנה לקידום עסקים קטנים ובינוניים, כנסת 23, פרוטוקול מספר 1, 2020-10-13 13:30

קרן ברק: אני חייבת להגיד שמשמח ומרגש אותי, אנחנו מתחילים היום את הדיון הראשון של ועדת המשנה לעסקים קטנים ובינוניים.

קרן ברק: אני גם יושבת-ראש השדולה לעסקים קטנים ובינוניים אבל זו ועדה שמאוד רציתי שתקום בשביל שיהיו גם סמכויות אמיתיות כוועדה ולא רק שיחות.

קרן ברק: התלבטנו הרבה מאוד מה יהיה הדיון הראשון של הוועדה.

קרן ברק: קודם כול, אני באמת שמחה לראות את כולם פה, ואשמח מאוד אם חברי כנסת נוספים יצטרפו לדיונים האלה.

קרן ברק: אני חושבת שבעת הזו של הקורונה במיוחד כולם מבינים לאיזו עזרה זקוקים העסקים בימים אלה.

קרן ברק: אנחנו כאן בשביל לתת לזה תוקף של ועדה.

קרן ברק: אני שמחה שיושב-ראש ועדת הכלכלה, יעקב מרגי, ביחד עם חברי הוועדה, בחרו בי לעמוד בראש הוועדה הזאת.

קרן ברק: אני מבטיחה שבכל פעם שיתנו לי חלון זמן אנצל אותו.

קרן ברק: אתם מוזמנים להלחיץ את עידית חנוכה כמה שאתם רוצים כי זה כבר תלוי בה.

קרן ברק: מבחינתי שבכל שבוע בימי שלישי יהיה דיון, ואם לא בכל שבוע אז לפחות פעם בשבועיים, אבל שיהיה לנו דיון ספציפי על נושאים שרלוונטיים לעסקים הקטנים.

קרן ברק: נמצאים איתנו חברי הכנסת, נמצאים איתנו גם ארגוני מעסיקים גדולים וגם נציגי העסקים הקטנים.

קרן ברק: אני רואה פה את אביר קארה מתנועת "אני שולמן", יגיע גם רועי כהן מלה"ב, רוית גרוס מהתאחדות בעלי המלאכה והתעשייה נמצאת פה, נשיאות המגזר העסקי של דובי אמיתי והגר יהב, ולדעתי צריכים להגיע עוד.

קרן ברק: לדיון הזה חשוב מאוד שמאיר שפיגלר, מנכ"ל המוסד לביטוח לאומי, יגיע כי אנחנו מדברים פה בסוף על ימי בידוד שמשלם אותם המוסד לביטוח לאומי.

קרן ברק: חברת הכנסת עטיה, את חברה בוועדת המשנה ואני שמחה מאוד שהצלחת להגיע.

קרן ברק: חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין וחברת הכנסת חוה אתי עטיה הן חברות קבועות בוועדת המשנה.

קרן ברק: עידן רול ומיקי לוי חיים ונושמים עסקים קטנים ואני מקווה שהם יבואו גם.

קרן ברק: הם לא חברים בוועדת המשנה.

קרן ברק: אני שמחה שאתם פה.

קרן ברק: היו הרבה מאוד נושאים אבל הדבר שהבנו שהוא הכי בוער, דווקא בגלל שהוא נמצא על סדר היום של הממשלה, או-טו-טו מגיע כתזכיר חוק שונה לחלוטין ממה שאנחנו קיווינו, הוא נושא התשלום על ימי בידוד.

קרן ברק: אנחנו מבינים ומכירים – דרך אגב, משרד האוצר ניהל על זה הרבה מאוד דיונים, כלומר זה לא בא לו ב"שלוף".

קרן ברק: הוא ניהל על זה דיונים.

קרן ברק: גם דובי אמיתי היה חלק מן הדיונים וגם רון תומר, כלומר ארגוני מעסיקים גדולים היו חלק מן הדיונים.

קרן ברק: לדעתי הטעות הייתה שהוא לא באמת שיתף את העסקים הקטנים בדיונים.

קרן ברק: יכול להיות שהתוצאות של הדיונים האלה היו אחרות לחלוטין אם מנהיגי העסקים הקטנים היו משתתפים בדיונים האלה, אז המתווה היה שונה.

קרן ברק: אנחנו כאן ננסה לדון גם במתווה של האוצר וגם במתווה שלנו.

קרן ברק: מי שיודע, אנחנו הגשנו הצעת חוק, שהצטרפו אליה גם חברי הכנסת מיקי לוי, עודד פורר ומתן כהנא, לפני חודשיים, באוגוסט – פשוט מאז לא הייתה ועדת שרים לחקיקה.

קרן ברק: קיבלנו פטור מחובת הנחה, הכול עשינו כפי שצריך כדי שימי הבידוד יהיו כמו ימי מילואים.

קרן ברק: אנחנו רוצים להקדים תרופה למכה ולקיים פה דיון, כדי שנצא מפה עם איזו בשורה.

חוה אתי עטייה: את יכולה להגיד מה הצעת החוק שלך אומרת ולפרט אותה?

קרן ברק: הצעת החוק שאני הגשתי, שאנחנו לא דנים בה עכשיו, לא עברה כי לא הייתה ועדת שרים לחקיקה.

קרן ברק: הצעת חוק שלי ושל מיקי לוי דיברה על כך שימי בידוד ישולמו למעסיקים כמו ימי מילואים.

קרן ברק: זאת אומרת, אדם שיוצא למילואים הביטוח הלאומי משלם על ימי המילואים ישר למעסיק והמעסיק משלם אותם לעובד.

מאיר שפיגלר: אנחנו מעבירים את זה למעסיק.

מיקי לוי: כשאני נוסע לחוץ לארץ, חוזר והמעסיק אומר:

מיקי לוי: רגע אחד, עכשיו אתה נכנס ל-14 ימי בידוד, תשלם, מעסיק.

מיקי לוי: רגע, סליחה, מה פתאום?

קרן ברק: דווקא המקרה הזה הוא דוגמה לא כל כך טובה.

קרן ברק: תגיד לעובד: אל תיסע לחוץ לארץ.

קרן ברק: אתה יודע שאלה התנאים, שלא לנסוע לחוץ לארץ.

מיקי לוי: אין לו שליטה.

מיקי לוי: יתרה מכך, יש דברים יותר חמורים מזה.

קרן ברק: יש בעיות במתווה.

קרן ברק: קודם כול אענה לחברת הכנסת עטיה.

קרן ברק: הצענו אז שזה יהיה הכי פשוט, כי הביטוח הלאומי יודע להתנהל כך כפי שהוא יודע לשלם את ימי המילואים, יש לו את המנגנון הזה.

קרן ברק: את אותו מנגנון קל ופשוט אפשר להחיל על ימי בידוד.

קרן ברק: הרי אנחנו כמדינה החלטנו שיהיו 14 ימי בידוד, החלטנו שהמעגל השני צריך להיכנס לימי בידוד גם אם הוא לא חולה, אז יש לזה מחיר.

קרן ברק: אנחנו יכולים להחליט שלא נכנסים לימי בידוד אבל אם החלטנו שאדם צריך להיכנס לבידוד אז אנחנו גם צריכים לשלם על זה.

קרן ברק: לא יכול להיות שאנחנו מחליטים שהעובדים של אותו עסק ייצאו לבידוד והמעסיק ישלם על ההחלטה שלנו.

קרן ברק: יש עם זה בעיה.

קרן ברק: גם לא יכול להיות שזה יהיה לגמרי על המדינה כי גם המדינה בעצם סגרה את התקציב שלה.

קרן ברק: גם פה, חבר'ה, אתם צריכים להיות ברורים – אנחנו נמצאים במשחק סכום אפס.

קרן ברק: יש לנו מעגל תקציבי שלא יפרצו אותו בשבילנו.

קרן ברק: זאת אומרת, אנחנו כל הזמן צריכים לחשוב איך אנחנו משחקים את המשחק הזה, מאיפה אנחנו לוקחים כדי שיהיה כאן את השיפוי שאנחנו מבקשים, או באיזה אחוזים אנחנו רוצים לבקש את השינוי במתווה.

קרן ברק: המדינה היום מגלגלת בינה לבין עצמה טיוטות שאותן היא רוצה להעביר כהצעת ממשלה ואחרי זה כהצעת חוק בוועדת הכספים, שגם בה אנחנו חברים.

קרן ברק: היא תגיד שהמתווה של ימי בידוד יהיה כזה שהעובד עצמו, כמו בימי מחלה, ישלם עבור היומיים הראשונים, הוא בעצמו מממן את זה, זה על היום הראשון ועל חצי מן היום השני וחצי מן היום השלישי, זה בעצם יומיים מלאים שהוא מממן.

רועי כהן: לא צריך פה שינוי.

רועי כהן: זה חוק ימי מחלה.

חוה אתי עטייה: ואלה שאין להם יתרה של ימי מחלה?

חוה אתי עטייה: מה הם יעשו?

קרן ברק: עוד שנייה אגיד לך.

קרן ברק: מאותו רגע, אחרי היומיים האלה, התשלום על ימי הבידוד יהיה חצי על המדינה וחצי על המעסיק.

קרן ברק: אנחנו מאוד שמחים שההסתדרות הייתה חלק מן ההסכם הזה, אז כפי שאתם רואים שמרו על העובדים, אבל פחות שמרו על בעלי העסקים הקטנים.

קרן ברק: אנחנו כאן כדי להסביר ולראות איך אנחנו יוצרים מתווה נכון, לפני שהוא מגיע לממשלה, לפני שהוא מגיע לוועדת הכספים.

קרן ברק: אנחנו נמצאים פה עם מתווה – אני מקווה מאוד – שמוסכם על כולנו, שאנחנו נדרוש שילכו לכיוון שלנו.

קרן ברק: עשיתי סקירה של המצב כיום.

קרן ברק: שוב אני אומרת, זה הדיון הראשון שמתקיים.

קרן ברק: הדיונים האלה התקיימו אך ורק בתוך משרד האוצר, הם גיבשו איזו טיוטה שהם אמורים לאשר בממשלה ואחרי זה להביא אותה לדיונים בוועדת הכספים.

קרן ברק: אנחנו פה בוועדת הכלכלה, בוועדת המשנה לעסקים קטנים ובינוניים רוצים לדון על ההשלכות של זה על העסקים והאם באמת הם יכולים לחיות עם זה.

קרן ברק: בשביל זה אנחנו כאן.

קרן ברק: איפה שפיגלר?

קרן ברק: הוא עסוק.

אוסאמה סעדי: שפיגלר הוא קבלן ביצוע.

קרן ברק: בואו נתחיל עם חברי הכנסת.

קרן ברק: זה בסדר מבחינת

קרן ברק: כם שהנוכחים פה בחדר ידברו קודם ואחרי כן חברי הכנסת, כדי שהם יבינו את המצוקה?

קרן ברק: קודם כול, אני רוצה לדעת מי נמצא איתנו בזום.

קרן ברק: נציגי משרד האוצר נמצאים בזום?

קרן ברק: הכי חשוב לי שנציגי משרד האוצר יהיו.

קרן ברק: דיברתם כל היום שהם צריכים להיות פה.

חוה אתי עטייה: את מתייחסת בעיקר לעסקים הקטנים והבינוניים או גם לשכירים כמו עובדים בתעשייה האווירית, עובדים ברשות שדות התעופה?

קרן ברק: הוועדה הזאת היא ועדת המשנה לעסקים קטנים ובינוניים.

קרן ברק: השכירים, דרך אגב, קיבלו מענה, הם לא נפגעים מן המתווה הזה.

קרן ברק: המתווה הזה פוגע בעסקים כי הוא אומר שאת כשכירה – קודם כול, התעשייה האווירית זה בכלל עסק גדול, זה אירוע אחר לחלוטין, שם פתרו את זה בחל"תים.

קרן ברק: אנחנו עכשיו דנים בהשפעות על העסקים הקטנים והבינוניים.

קרן ברק: אתה רוצה לפתוח או שאתה רוצה להגיב בסוף?

מאיר שפיגלר: הנושא של מתן מענה, לפחות חלקי, לאותם מעסיקים שחלק מן העובדים שלהם נאלץ לשבת בבידוד, נמצא על שולחן משרד האוצר.

מאיר שפיגלר: אנחנו שותפים כמובן לדיונים שמתנהלים בנושא הזה ואני מניח שבסוף אנחנו גם אלה שנצטרך להוציא את ההחלטה שתתקבל מן הכוח אל הפועל.

מאיר שפיגלר: כרגע זה בעיקר הצעת חוק של משרד האוצר.

מאיר שפיגלר: בואו נשמע את מה שיש לכל אלה שנמצאים כאן לומר, וככל שאתבקש אתייחס לזה.

מאיר שפיגלר: בסדר?

קרן ברק: בסדר.

קרן ברק: מישהו ממשרד האוצר חייב להיות פה.

קרן ברק: אני מקווה שאסף וסרצוג יצטרף אלינו.

קרן ברק: דובי אמיתי, נשיא המגזר העסקי.

דובי אמיתי: תודה.

דובי אמיתי: קודם כול, אני רוצה לברך אותך, חברת הכנסת קרן ברק, בתור יושבת-ראש הוועדה לעסקים קטנים ובינוניים.

דובי אמיתי: אני מייצג את כל המגזר העסקי, גם את העסקים הגדולים, אבל במקרה הזה כולנו יודעים שהעסקים הקטנים והבינוניים הם למעלה מ-80% מן התוצר ולנו חשוב מאוד לשמר גם את העסקים האלה, כמובן לצד העסקים הגדולים.

דובי אמיתי: חברי הכנסת, חברי הוועדה, הגעתי לפה מכיוון שאנחנו נמצאים באירוע דרמטי, למגזר העסקי בכלל וגם לעובדים השכירים.

דובי אמיתי: אנסה להסביר בכמה דקות בודדות איזה אירוע ומה הטרגדיה שבאירוע הזה.

דובי אמיתי: הדבר הראשון הוא ההחלטה של המשנה למנכ"ל משרד הבריאות, גברת סיגל סדצקי, שהחליטה בצו גורף שימי הבידוד ייחשבו כימי מחלה.

דובי אמיתי: אנחנו במגזר העסקי לא ראינו עין בעין ופנינו באמצעות מספר ארגונים לבית המשפט העליון.

דובי אמיתי: בית המשפט העליון אמר את דברו באופן הכי מובהק וקבע שימי הבידוד לא ייחשבו כימי המחלה.

דובי אמיתי: ימי מחלה הם ימי מחלה ועל המדינה למצוא פתרון ומענה לימי הבידוד.

דובי אמיתי: בית המשפט נתן זמן עד 30 בספטמבר למצוא את הפתרון.

דובי אמיתי: בין תחילת האירוע, תחילת חודש מרץ, ועד 30 בספטמבר, כל עוד לא הייתה החלטה סופית של בג"ץ מי משלם, אנחנו שילמנו למעלה מ-3.5 מיליארד שקל, המעסיקים הקטנים, הבינוניים והגדולים, כולם בלי יוצא מן הכלל, התעשייה האווירית, כלל המעסיקים, שילמנו.

דובי אמיתי: פנינו כמובן לבג"ץ ובג"ץ אמר את דברו.

דובי אמיתי: במקביל נקראתי לדיונים במשרד האוצר.

דובי אמיתי: למען האמת והגילוי הנאות, לדיון אחד.

דובי אמיתי: הגעתי לדיון במשרד האוצר עם מנכ"לית משרד האוצר, עם אסף וסרצוג וחברי הצוות, ביחד עם כל הגורמים הרלוונטיים.

דובי אמיתי: אמרתי: חברים יקרים, אנחנו באירוע שהוא גדול על המגזר העסקי.

דובי אמיתי: מרבית מדינות ה-OECD לקחו על עצמן את המחויבות לשלם בגין ימי הבידוד.

דובי אמיתי: אנחנו לא יכולים לספוג את זה.

דובי אמיתי: לא יכול להיות שישלחו אותנו לקחת הלוואות מקרנות מדינה, שנמשוך כסף בשביל להציל את העסקים שלנו ובסופו של יום נצטרך לשלם את זה לימי הבידוד.

דובי אמיתי: הדבר השני, אם אתם רוצים לנהל משא ומתן, גברתי היושבת-ראש, אנחנו צריכים לדבר מהיום הראשון.

דובי אמיתי: לא מהיום והלאה, לא מ-30 בספטמבר ולא מ-28 באוקטובר.

דובי אמיתי: בואו נדבר על מתווה מהיום הראשון.

דובי אמיתי: הנחתי את זה על השולחן ואמרתי שאני פתוח לכל ההוצאות על כל ההצעות מהיום הראשון.

דובי אמיתי: לצערי לא ראו עין בעין במשרד האוצר את הבקשה ואת הדרישה שלי ולא היה נוח להמשיך לנהל איתי משא ומתן, ואז המשיכו את המשא ומתן עם ההסתדרות.

דובי אמיתי: ההסתדרות, כפי שנאמר פה, הייתה מוכנה לתת יומיים, שנמצאים כבר בחוק.

דובי אמיתי: לדעתי זו טעות.

דובי אמיתי: ראשית, אי אפשר לחבר בין ימי מחלה לימי בידוד.

דובי אמיתי: אם אנחנו לוקחים את ימי הבידוד אנחנו שוחקים את ימי המחלה, וכולנו עכשיו לקראת הסתיו.

דובי אמיתי: מחר בבוקר אם יש מישהו מצונן הוא נכנס לבידוד, רק מצונן, לא יותר מזה.

דובי אמיתי: מי משלם?

דובי אמיתי: המעסיק.

דובי אמיתי: אתן לכם עוד שתי דוגמאות קיצוניות מן הצד האחד ומן הצד השני.

דובי אמיתי: אנשים שלא נשמעים להוראות החוק ונאלצים להיכנס לבידוד, המעסיק צריך לשלם את זה, משני הכיוונים: אנשים שיוצאים להפגנות, אנשים שלא שומרים על החוק, אנשים שנוסעים לחו"ל.

דובי אמיתי: אנחנו לא יכולים לספוג את המהלך הזה.

אנטאנס שחאדה: ההסתדרות נתנה שני ימים על חשבון ההסתדרות?

קרן ברק: זה מאז ומתמיד, בלי קשר לקורונה.

דובי אמיתי: היא לא נתנה על חשבון ההסתדרות.

מאיר שפיגלר: זה על חשבון העובד.

מאיר שפיגלר: זה יום, חצי יום ועוד חצי יום.

מאיר שפיגלר: בסך הכול במצטבר יומיים.

מאיר שפיגלר: זה מתוקף הסכמים קיבוציים שנעשו בעבר ולכן ההסתדרות היא צד לעניין.

דובי אמיתי: תבינו, בשום מדינה לא חיברו בין ימי המחלה לימי הבידוד.

דובי אמיתי: החיבור בין ימי המחלה לימי הבידוד יוצר קומבינות, דברים לא ראויים.

דובי אמיתי: מצד אחד שוחקים לעובדים את ימי המחלה שמגיעים להם בדין למקרים אמיתיים, ומצד שני אנשים יוכלו לנצל מקרה כמו של עובד שאין לו כבר זכאות של ימי מחלה, והמדינה בתזכיר החוק שאמורים להגיש לכם מוכנה לשפות ב-70%, ואז יתחילו החלטורות.

אוסאמה סעדי: מה קורה בעולם מן הבחינה הזאת?

דובי אמיתי: הנחתי בפניכם ניתוח, בדף שהוצאתי והעברתי לוועדה מראש.

דובי אמיתי: 95% מן המדינות לקחו את ימי הבידוד על עצמן.

דובי אמיתי: הם משלמים באמצעות מערכת ממשלתית, כמו ביטוח לאומי, כפי שנאמר פה, כפי שמשלמים עבור זה שאנחנו יוצאים למילואים.

דובי אמיתי: המעסיק ממשיך לשלם לעובד 100% מן השכר ואילו ביטוח לאומי משפה במחיר הזה את המעסיק.

קרן ברק: יש עוד דוברים, אנא תתכנס לסיכום.

קרן ברק: כל אחד ידבר שלוש דקות, אחרת לא נגמור את הדיון, ובשעה 3 אנחנו צריכים לסיים.

דובי אמיתי: עד היום, או עד 28 באוקטובר, כפי שבג"ץ האריך, אנחנו כמעסיקים לקחנו את כל הנטל, ולהערכתי נגיע ליותר מ-4 מיליארד שקל.

דובי אמיתי: אני חושב שהדבר הראשון הוא לפחות עכשיו שהמדינה תיקח על עצמה את החלק, כפי שאנחנו שילמנו עד היום, או שתבוא איתנו חשבון על מה ששילמנו מ-1 במרץ.

חוה אתי עטייה: על איזו תקופה אתה מתכוון?

חוה אתי עטייה: מעכשיו והלאה?

דובי אמיתי: אני חושב שהממשלה צריכה לקחת על אחריותה.

חוה אתי עטייה: כפי שעשו עם האבטלה.

דובי אמיתי: אומר לכם יותר מזה, אם הממשלה תיקח את זה על עצמה תראו שתוך חודש ימי הבידוד יתקצרו כי כל העולם גם קיצר את ימי הבידוד.

דובי אמיתי: כל עוד אנחנו משלמים ימי הבידוד לא יתקצרו.

קרן ברק: אז ההצעה שלך היא שהצעת החוק שלנו – מאה אחוז, זו ההצעה שלך.

דובי אמיתי: אני חושב שהצעת החוק שלך ממצה את הכול.

דובי אמיתי: צריך לנתק את החיבור בין מחלה לבידוד, זה הכול.

דובי אמיתי: תודה.

קרן ברק: רועי כהן, נשיא לה"ב, בבקשה.

רועי כהן: קודם כול, צוהריים טובים.

רועי כהן: אני מחזק את דברי יושב-ראש המגזר העסקי, דובי אמיתי, ושמח על העובדה שאת, קרן, יושבת-ראש גם של השדולה וגם של ועדת המשנה, מקיימת דיון על ימי הבידוד.

רועי כהן: קודם כול, אני חייב לעשות סדר בדברים.

רועי כהן: אין שום הסכמה למתווה שהוצע על ידי גורם שאינו מייצג את ציבור העצמאים והעסקים הקטנים.

רועי כהן: אנחנו אומרים כאן, שלא יהיה בכלל ספק: כל מי שעשה את ההסכם הזה אין לו שום מנדט לסכם בשביל העצמאים והעסקים הקטנים.

רועי כהן: אני זה שעומד בראש ארגון לה"ב, שכולל 62 ארגונים, ורק אני יכול לסכם איזשהו סיכום כזה או אחר.

רועי כהן: אין שום הסכם, אין שום הסכמה, אין שום הבנה עם אף אחד שמייצג את ציבור העצמאים על נושא ימי הבידוד.

רועי כהן: דבר נוסף, צריך להגיד את האמת:

רועי כהן: נוצר פה מס חדש במדינת ישראל, מס ימי הבידוד.

רועי כהן: זה המס שברגעים אלה אנחנו דנים בו.

רועי כהן: אם הממשלה תחליט על אותו הסכם, להפוך אותו לחוק, יש פה מס ימי בידוד.

קרן ברק: למה?

קרן ברק: תסביר.

רועי כהן: כי המעסיק באף מקום לא יכול להיות – בית המשפט העליון קבע: ימי הבידוד הם לא ימי מחלה.

רועי כהן: ההסכם הזה הולך לקבע שיום בידוד הוא יום מחלה.

רועי כהן: הרי אדם יכול לעבוד בזמן שהוא בבידוד, האדם יכול להמשיך בתועלת שלו.

רועי כהן: אין שום קורלציה בין יום בידוד ליום מחלה.

רועי כהן: ובעצם מה עושים?

רועי כהן: מנציחים את זה והופכים את זה למס.

רועי כהן: אם אדם אומר: בכל מקרה אני לא צריך לעבוד, זה ימי מחלה והמעסיק ישלם לי, אז הוא לא יעבוד בכלל.

רועי כהן: הפכו את זה למס ואני מי שמשלם את זה.

רועי כהן: בסופו של דבר אנחנו אמרנו את זה בצורה שאינה משתמעת לשתי פנים.

רועי כהן: רק אחרי שמונה חודשים שאנחנו, המגזר העסקי, נשאנו בנטל ושילמנו 3.5 מיליארד ש"ח, אחרי זה אפשר יהיה לנהל משא ומתן מתוך מקום של הוגנות.

רועי כהן: עשינו בדיקה ויש לי מחקר לגבי רוב מדינות ה-OECD, ואתן דוגמאות, כמו פינלנד, כמו שווייץ, כמו אוסטריה, כמו גרמניה.

רועי כהן: אני גם רוצה להגיד: האם בעת הזאת שהמגזר העסקי קורס, כשלעצמאים אין מה לאכול, כשבעלי העסקים בצורה כזאת או אחרת נמצאים בכאוס, האם זה הזמן שמדינת ישראל מחליטה להשית עליהם עוד הוצאות?

רועי כהן: אתם מכירים את השיר הזה: "סבתא בישלה דייסה", נתנה לציבור השכירים, נתנה לציבור עובדי המדינה.

רועי כהן: ולמי לא נשאר?

רועי כהן: לעצמאים.

רועי כהן: הם בכלל לא נמצאים בשיח.

רועי כהן: הם אלה שיצטרכו לשאת בימי הבידוד ובכל הסדר כלשהו אין להם שום פיצוי.

רועי כהן: תבינו, 315,000 עצמאים כאילו נשארו בצד.

רועי כהן: סבתא בישלה לכולם את הדייסה אבל אותם שכחו.

אוסאמה סעדי: המדינה רוצה שכל העובדים יישארו בחל"תים, לסגור את העסקים והעובדים בחל"תים.

מיקי לוי: במקום לתת ישירות למעסיק.

רועי כהן: בגלל שקרן ברק ביקשה לקצר בדברים - - -

קרן ברק: אחרת לא נגיע לכלום.

רועי כהן: אמרתי שאין דין, ולא פלא שמי שסיכם את הדבר הזה הם אנשים שמייצגים את תנובה ואת שטראוס ואת טבע.

רועי כהן: מה הקשר שלהם למסעדה עם חמישה עובדים, שעכשיו ארבעה מתוכם ייכנסו לבידוד?

רועי כהן: גם העסק סגור וגם המעסיק יצטרך לשלם לעובדים שלו.

רועי כהן: תגידו, אנחנו התחרפנו?

רועי כהן: בשטראוס אם נכנסים לבידוד 30 עובדים אז המסוע ממשיך, המחזור רק עולה ולא יורד.

רועי כהן: איפה נשמע דבר כזה, שמישהו שבכלל לא מייצג אותנו מקבל סיכום כזה?

קרן ברק: קודם כול, זה נשמע.

קרן ברק: המדינה מחליטה הרבה פעמים החלטות כאלה.

רועי כהן: אני אומר את זה כאן והדברים מוקלטים: כל חבר כנסת שירים את ידו בעד פגיעה בעסקים הקטנים, אנחנו נזכור לו את זה כל הימים.

רועי כהן: אנחנו לא נרפה.

רועי כהן: חבר כנסת שיצביע בעת הזאת, כשהעסקים סגורים בסגר בלי שהם יכולים להתפרנס, בלי שהם יכולים לקבל בכלל פיצויים, בלי כל הדברים האלה, ובכל זאת ישיתו עליהם מס בידוד – אנחנו לא נשכח את זה.

רועי כהן: אני מודיע את זה פה.

רועי כהן: התעקשתי לומר את זה כאן.

רועי כהן: אנחנו לא נשכח את הדברים האלה.

רועי כהן: אנחנו אזרחים.

רועי כהן: אנחנו לא אזרחים סוג ב'.

קרן ברק: רועי, אין לך מה לכעוס עלינו.

קרן ברק: כולנו תמימי דעים, באנו בשביל לסייע.

קרן ברק: אני עדיין לא מצליחה להבין, ולפני שאני פונה אליכם ארצה שדווקא מישהו ממשרד האוצר יתייחס, כדי שנעשה את זה חכם.

קרן ברק: נראה לי שהטיעונים התחילו להתגבש פה.

קרן ברק: מה הפתרון שלך בלי לפתוח את המסגרת התקציבית?

רועי כהן: אני חבר במועצת הביטוח הלאומי ואני אומר את זה חד-משמעית: מי שצריך לשאת בזה הוא המוסד לביטוח לאומי, באמצעות שיפוי של משרד האוצר, בדיוק כמו ימי המילואים.

רועי כהן: הם יודעים לעשות את זה.

רועי כהן: זה מה שהם צריכים לעשות.

רועי כהן: זה מנגנון קל ולא מסורבל.

קרן ברק: מבחינה תקציבית הרי זה אקסטרה כסף, זה לא דבר שיש עכשיו בתקציב.

רועי כהן: חילקו פה כסף עם הליקופטרים, 750 שקל לכל אדם, הליקופטר שזרק כסף למישהו שבכלל לא צריך.

רועי כהן: תגידו לי: אתם באים לעבוד עלינו ולומר שאין כסף?

קריאה: אנחנו אחראים למגפה?

קרן ברק: אבל אישרנו כבר.

רועי כהן: מה, אני אחראי עכשיו על תקציב המדינה?

רועי כהן: חילקו פה בהליקופטרים כסף לאנשים שמרוויחים 60,000 שקל.

רועי כהן: אז אתם מדברים איתנו על אותו בעל עסק שנלחם, המוסכניק שנלחם להמשיך את העסק שלו, ואתם נותנים לו גם לשלם את הבידוד?

אנטאנס שחאדה: שמו תקציבים מיוחדים לטיפול בבעיית הקורונה.

רועי כהן: עם 50% ביצוע.

קרן ברק: לפני שאסף וסרצוג יעלה בזום ויתייחס אני מבקשת מחברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין לדבר ואז, אסף, אני מקווה שאתה איתנו, אני צריכה שתענה.

מיקי לוי: רוצה פתרון תקציבי?

מיקי לוי: נשארו 2 מיליארד שקל בקרן של הפחת שלא נוצלה, למרות שהיא כל כך חשובה כדי להפריח את העסקים.

מיקי לוי: בשלב ראשון ייקחו ממנה.

רועי כהן: נשארו 5 מיליארד שקל במענק עידוד חזרה לעבודה.

רועי כהן: כל שקל שתרצה, אמצא לך.

רועי כהן: עזוב, זה בסופו של דבר החלטה האם מדינת ישראל לוקחת אחריות על המגפה הזאת, או שהיא משאירה את זה לציבור המעסיקים, כפי שהיא השאירה אותם לשלם עכשיו את המלאי, כפי שהיא השאירה אותם עם השכירויות שהם לא יודעים מה לעשות איתן, כפי שהיא השאירה אותם עם הצ'קים החוזרים, שבמקום להאריך את התוקף של הסייגים על צ'קים חוזרים ברגעים אלה אנשים הופכים להיות מוגבלים בבנקים, סוגרים להם את האשראי, עוצרים להם את הכול בגלל שוועדת החוקה לא ידעה להאריך את התקנות מ-10 באוגוסט ועד סוף הסגר הזה.

רועי כהן: בזמן הסגר איך אפשר לצפות שאנשים ישלמו?

קרן ברק: גם את זה נוציא כסיכום של הוועדה.

קרן ברק: אכן פנו אליי ואני פניתי לשר המשפטים ניסנקורן שיאריך את תוקף התקנות האלה בעניין הצ'קים החוזרים, וזה לא קורה.

קרן ברק: גם מפה אנחנו צריכים לצאת בקריאה הזאת, להאריך את התקנות בעניין הצ'קים החוזרים.

קרן ברק: בעצם מצבם של העסקים לא השתפר אלא הורע ואין סיבה.

קרן ברק: אתה אומר שזה עוד לא נפתר למרות פניות וחוזרות שלי ברמה האישית, אבל אנחנו נפנה אליו כוועדה.

רועי כהן: עוד לא נפתר.

אימאן ח'טיב יאסין: קודם כול, אני מברכת את יושבת-ראש הוועדה על התפקיד ועל הצורך החזק, דווקא בימים קשים אלה, אחרי חודשים של קריסת העסקים הקטנים.

אימאן ח'טיב יאסין: צודק חברנו פה בזעקה שהוא זועק.

אימאן ח'טיב יאסין: זה המצב, זו המציאות הקשה מאוד מאוד לעסקים הקטנים.

אימאן ח'טיב יאסין: הם לא על סף קריסה.

אימאן ח'טיב יאסין: יש הרבה עסקים שכבר קרסו.

אימאן ח'טיב יאסין: חשוב מאוד להדגיש את הקו הבסיסי – המגפה היא לא תוצר ידם לא של העסקים ולא של השכירים ולא של הילדים.

אימאן ח'טיב יאסין: לכן יש אחריות לאומית שהמדינה צריכה לקחת.

אימאן ח'טיב יאסין: לא יכול להיות שישאירו את העסקים במאבק הזה לבד, ועוד הרבה פלחים באוכלוסייה, אבל עכשיו אנחנו מדברים על העסקים הקטנים.

אימאן ח'טיב יאסין: לא יכול להיות.

אימאן ח'טיב יאסין: אם אני עובדת בעסק קטן ונכנסתי לבידוד, אני חושבת שצריך להתייחס לזה אפילו כתאונת עבודה אם זה היה במהלך העבודה.

אימאן ח'טיב יאסין: לא להשאיר את בעלי העסקים לבדם במקום הזה.

אימאן ח'טיב יאסין: מה אני אעשה?

אימאן ח'טיב יאסין: מצד אחד, אני רוצה לקבל פרנסה למשפחה שלי.

אימאן ח'טיב יאסין: מצד שני, בעל העסק רוצה שהעסק שלו יעבוד.

אימאן ח'טיב יאסין: מצד שלישי, יש סגר וגם העסק צריך להיסגר.

אימאן ח'טיב יאסין: ואחר כך אומרים לאנשים: לכו תסתדרו.

אימאן ח'טיב יאסין: עוד מעט ההוצאה לפועל כבר תבוא ותעשה עבודה רצינית בתוך החברה.

אימאן ח'טיב יאסין: בכל עניין הצ'קים – אנשים מתחננים, למרות שיצאו תקנות.

קרן ברק: צריך להאריך אותן, ואנחנו נפנה למשרד המשפטים כוועדה.

אימאן ח'טיב יאסין: יש גם מי שלא יישמו את התקנות.

אימאן ח'טיב יאסין: אנחנו ממשיכים בסגר, הקורונה ממשיכה, ונכנסים לעוד גל ולעוד גל, אבל לא עושים את מה שצריך לעשות.

אימאן ח'טיב יאסין: לפחות מה שנעשה – להמשיך אותו.

אימאן ח'טיב יאסין: למה לגזול מן העובד את ימי המחלה שלו?

אימאן ח'טיב יאסין: אני לא מוכנה.

אימאן ח'טיב יאסין: מחר הוא יהיה חולה במחלה והוא יצטרך את ימי המחלה שלו.

אימאן ח'טיב יאסין: למה שהוא יפסיד אותם?

דובי אמיתי: אנחנו משלמים פעמיים.

דובי אמיתי: יצאו שלושה עובדים לבידוד מן העסק אז אני משלם להם, ואני צריך להביא עובדים חליפיים.

קרן ברק: אנחנו יודעים את זה, את זה אמרת כבר.

קרן ברק: הבנו שגם העסק נסגר וגם בהרבה מאוד מקרים בעסקים קטנים, שאותם אני מנסה לייצג – אני מסבירה למשרד האוצר, תדמיינו את חנויות הרחוב אם אתם לא מצליחים להבין למה אני מתכוונת.

קרן ברק: ברגע שמישהו יוצא לבידוד בדרך כלל כל העסק נסגר כי כולם צריכים לצאת לבידוד, ואז גם העסק סגור וגם צריך לשלם את ימי הבידוד.

קרן ברק: אסף וסרצוג, סגן הממונה על התקציבים, ואיציק דניאל, רכז תעסוקה באגף התקציבים, לא כל כך הבנתי מי מכם מתכוון לענות לו, אחד משניכם.

קרן ברק: בבקשה.

איציק דניאל: שלום לכולם.

איציק דניאל: אני אתחיל להתייחס ואז אסף וסרצוג.

איציק דניאל: אני רכז תעסוקה באגף התקציבים ואני מלווה את הסוגיה של ימי הבידוד.

איציק דניאל: אתייחס לדברים שנאמרו באופן כללי.

איציק דניאל: לפני שהוגשה העתירה לבג"ץ על ידי התאחדות התעשיינים הייתה החלטה של משרד הבריאות על תעודת מחלה גורפת.

איציק דניאל: זאת אומרת, כל אדם שהיה מחויב להיכנס לבידוד היה יכול להיכנס לאתר האינטרנט של משרד הבריאות, להזין את הפרטים שלו ולמעשה היה מקבל תעודת מחלה כאילו קיבל אותה מרופא המשפחה והיה יכול לנצל את ימי המחלה שיש ברשותו.

איציק דניאל: באמת הוגשה עתירה לבג"ץ לגבי ההסדר הזה.

איציק דניאל: בג"ץ פסל את ההסדר וקבע פרק זמן, עד סוף ספטמבר, שממנו והלאה למעשה לא היה הסדר הקיים.

איציק דניאל: המעסיק והעובד היו צריכים להגיע להבנות האחד עם השני בלי שהיה איזשהו הסדר כללי שהמדינה מחילה.

איציק דניאל: מה שאנחנו עשינו, בשיתוף עם ההסתדרות שמייצגת את העובדים ובהשתתפות המגזר העסקי – ועוד מעט ניכנס לסוגיות מי בפנים ומי בחוץ – הגענו לאיזשהו מתווה משותף שמדבר על שליש-שליש-שליש: שליש מדינה, שליש עובד ושליש המעסיק, מתוך הבנה שבסיטואציה הזאת - - -

רועי כהן: הגעת עם עצמך להבנה.

קרן ברק: רועי, תן לו לדבר.

קרן ברק: אנחנו לא יכולים לשמוע.

איציק דניאל: מנכ"ל הביטוח הלאומי ויושבת-ראש הוועדה הציגו בהתחלה את המודל שהמדינה מכוונת אליו.

איציק דניאל: כפי שנאמר, יופץ תזכיר בימים הקרובים.

איציק דניאל: המענה שהמדינה נותנת מתייחס לשני היבטים: גם כאשר יש לעובד ימי מחלה, איך המדינה והמעסיק משתתפים בעלויות, וגם העובד, נושאים בעלויות שלו, וגם למקרה שעד עכשיו לא היה מטופל, כשלעובד אין ימי מחלה.

איציק דניאל: במודל הקודם, של תעודת מחלה גורפת, העובד הזה למעשה היה נשאר בלי כלום.

איציק דניאל: כאן יש מודל שהמדינה מציעה גם לעובדים האלה מענה.

איציק דניאל: חשוב לציין, בשונה ממה שנאמר פה קודם, לגבי השוואה בין-לאומית, קודם כול צריך להסתכל על מכלול הדברים.

איציק דניאל: המענה שהמדינה נותנת לעסקים בא לידי ביטוי לא רק בימי הבידוד.

איציק דניאל: יש מענק סוציאלי, יש מענק הוצאות קבועות, יש מענקים ספציפיים, יש את החל"ת שמוזיל עלויות למעסיקים.

איציק דניאל: צריך להסתכל על המתווה בכללותו.

איציק דניאל: זה דבר אחד.

איציק דניאל: דבר שני, בשונה ממה שנאמר כאן, ברוב מדינות העולם הלכו למודל של ימי מחלה.

איציק דניאל: לא נכון להגיד שהמודל שונה.

איציק דניאל: ברוב מדינות העולם, וגם אצלנו, אנחנו רוצים ללכת על מודל של ימי מחלה.

איציק דניאל: בשולי הדברים אגיד שהמודל הזה היה מוסכם, לפחות בהתחלה, גם על ידי נציגי נשיאות המגזר העסקי, ולאחר מכן כנראה שלא, אבל כרגע השימוש בימי המחלה הוסכם עליהם, אבל זה לא רלוונטי כרגע.

איציק דניאל: המנגנון, כפי שהציגה יושבת-ראש הוועדה, יבוא לאישור הכנסת, בתקווה כבר בשבוע הבא, ואז נוכל לדון גם על הפרטים שלו.

קרן ברק: שאלות אליו.

דובי אמיתי: איציק, למגזר העסקי יש נציגות שמאשרת או לא מאשרת הסכמים.

דובי אמיתי: זה שהגעתם להסכם עם התאחדות התעשיינים זה זכותם, ואם הם מתנדבים לשלם מה שאין למגזר העסקי לשלם – שישלמו.

דובי אמיתי: אי אפשר לקשור את זה למגזר העסקי.

דובי אמיתי: כדאי שתניח פה על השולחן באופן הכי ברור.

דובי אמיתי: אני הודעתי ביום שהגעתי אליכם לדיון שאם אתם רוצים לנהל משא ומתן, אנחנו מדברים מתחילת פרוץ המגפה.

דובי אמיתי: עד היום שילמנו 4 מיליארד שקל של מעסיקים.

דובי אמיתי: תואילו בטובכם לשלם 4 מיליארד שקל ואז אני מוכן להיכנס אתכם למשא ומתן.

דובי אמיתי: דבר שני, אל תטעה את חברי הכנסת: לא מדובר בשליש-שליש-שליש.

דובי אמיתי: מדובר על כך שההסתדרות תיתן יומיים, שנמצאים בחוק, והיתרה תחולק בין המעסיקים למדינה, לשיטתכם.

דובי אמיתי: זאת אומרת, הבאתם מודל שבו כביכול הממוצע הוא שבעה ימים, דהיינו חמישה ימים יתחלקו בין המדינה למעסיקים.

דובי אמיתי: אני לא עובד על סטטיסטיקה או על ממוצע.

דובי אמיתי: אם יושבים פה בעלי עסקים קטנים ובינוניים וייפול על עסק של עשרה עובדים שהוא צריך לשלם לעשרה עובדים 13 ימי בידוד, לא רק שהוא יקרוס אלא הוא יימחק.

דובי אמיתי: לכן המודל הזה והאחריות צריכה להיות קודם כול של הממשלה.

דובי אמיתי: אם אתם רוצים לבוא איתנו למשא ומתן אנחנו מוכנים, אבל קודם כול תשלמו את מה שאנחנו שילמנו, ואז נתקדם.

דובי אמיתי: פה אני פונה לחברי הכנסת.

דובי אמיתי: אי אפשר להטיל את זה עלינו.

דובי אמיתי: עד היום שילמנו, והם יודעים בדיוק כמה כי קל מאוד לדעת.

דובי אמיתי: קחו בחשבון, עד היום יותר ממיליון אנשים נכנסו לבידוד.

דובי אמיתי: השכר הממוצע במשק היום הוא 10,500.

דובי אמיתי: תלכו על כל ממוצע שאתם רוצים, שבעה–שמונה ימים, תראו לאיזה מספרים מגיעים.

דובי אמיתי: הלכתי למספר הנמוך של 3.5–4 מיליארד שקל ששילמנו.

דובי אמיתי: אתם חברי הכנסת, כשאנחנו נמצאים במאבק הכי קשה שלנו מאז ומעולם, יותר מכל מלחמות ישראל, אנחנו רוצים לחשוב על היום של מחר, אנחנו לא רוצים לקבור את העסקים, אתם חייבים לקחת אחריות.

דובי אמיתי: אנחנו יודעים בוודאות שמ-100 מיליארד שקל שעליהם מדברים שנתנו למגזר העסקי ולעסקים, בקושי 50 מיליארד שקל במקרה הטוב הגיעו אליהם.

יצחק פינדרוס: אין אפילו 50 מיליארד שקל, הרבה פחות.

דובי אמיתי: אתה מחזק את דבריי.

דובי אמיתי: אני תמיד הולך על ה-Safe side בשביל חלילה לא להטעות, כפי שנאמר כאילו אני מטעה מישהו.

דובי אמיתי: לכן אני מבקש מכם, יש למדינה, לפחות עד שנעבור את החורף הקרוב, כלומר עד מרץ 2021.

רועי כהן: תבקש מאיציק שיענה בעניין העצמאים.

רועי כהן: למה הוא לא עונה?

רועי כהן: הוא מייצג את מדינת ישראל.

קרן ברק: רועי, יש פה עוד המון אנשים שרוצים לדבר.

קרן ברק: נתתי לכם לדבר ראשונים.

קרן ברק: די, מיצינו את האירוע.

קרן ברק: איציק דניאל, אתה רוצה להגיד עוד משהו?

קרן ברק: יש פה הרבה חברי כנסת שרוצים לדבר, יש פה את רוית גרוס, יש פה את אביר קארה, יש פה את איתי זילבר.

איציק דניאל: אז אני אוותר.

איציק דניאל: אסף וסרצוג, אתה רוצה להתייחס?

קרן ברק: אסף, אתה רוצה אולי לחכות?

קרן ברק: אני רוצה שעוד כמה דוברים ידברו לפניך.

איציק דניאל: רק שני דברים לגבי מה שנאמר.

איציק דניאל: קודם כול, ההבנות שלנו – אין הסכם חתום או משהו כזה – הן עם נשיאות המעסיקים.

איציק דניאל: אני מניח שכולם יודעים במה מדובר.

איציק דניאל: דבר שני, לגבי החלק של העובד, חשוב לזכור שהעובד נותן את ימי המחלה שלו.

איציק דניאל: הוא אמנם נותן את היומיים הראשונים אבל גם את ימי המחלה.

איציק דניאל: זה מבחינתנו ההיבט של השליש שלמעשה העובד משלים אותם.

איציק דניאל: זו נקודה חשובה.

קרן ברק: אסף וסרצוג, אתה איתנו?

קרן ברק: חבר הכנסת פינדרוס, אתה רוצה לשאול את אסף וסרצוג?

יצחק פינדרוס: מהנתונים שאתם יודעים באוצר, כמה ימי מחלה נוצלו השנה יותר מאשר בשנה הקודמת?

אסף וסרצוג: אברר ואחזור עם תשובה.

אסף וסרצוג: אבל כן אשמח להתייחס בקצרה אל מה שנאמר.

יצחק פינדרוס: אני חושב שזה הדבר המרכזי.

יצחק פינדרוס: בסוף אנחנו צריכים להבין כחברי כנסת איזה מס הושת על התעשיינים, העצמאים, המעסיקים, הארגונים.

יצחק פינדרוס: הרי פה מדובר על מס שהושת עליהם בשביל אולי לתת כסף למס הכנסה שלילי, אולי בשביל לתת כסף לאיזשהו מענק אחר, אני לא יודע לאיזה צורך עשו את המס הזה.

יצחק פינדרוס: עשו פה מס ואני רוצה לדעת כמה הוא, כמה מס הטילו על המעסיקים.

יצחק פינדרוס: איך אתה יודע?

יצחק פינדרוס: אתה לוקח את 2019, בודק כמה ימי מחלה נוצלו, ואתה בודק כמה ימי מחלה נוצלו ב-2020 ואז אתה יודע מה השתת על המעסיק.

יצחק פינדרוס: ימי מחלה הרי אי אפשר לפדות אז אתה יודע איזה מס השתת.

דובי אמיתי: בשירות הציבורי אפשר לפדות אותם.

דובי אמיתי: בפרטי אי אפשר.

יצחק פינדרוס: גם בציבורי אי אפשר.

יצחק פינדרוס: אני בוגר השירות הציבורי, פנסיונר של השירות הציבורי.

אימאן ח'טיב יאסין: אנחנו לא יכולים לפדות אותם.

אימאן ח'טיב יאסין: רק כשהעובד עוזב את העבודה.

אסף וסרצוג: אשמח להתייחס לדברים שנאמרו פה.

אסף וסרצוג: אעשה את זה בקצרה, בשתי דקות.

אסף וסרצוג: קודם כול, לגבי הדברים שדובי אמיתי העלה, בלשון המעטה אני לא מקבל את הדברים שהוא אומר לגבי האופן.

אסף וסרצוג: לא אגיד מה נאמר בחדרים סגורים, את זה נשאיר בינינו מפאת הכבוד של כולם.

אסף וסרצוג: היה משא ומתן.

אסף וסרצוג: לגיטימי לחזור מדברים, לגיטימי לשנות הסכמות, זה בסדר, אף אחד לא חייב עד שלא נחתם.

אסף וסרצוג: בואו נגיד שזאת הצגה מאוד חלקית של הדברים.

אסף וסרצוג: דבר שני, אדבר על הבידוד ואז אענה על סוגיות שהועלו פה.

אסף וסרצוג: הבידוד הוא לא משהו שהמדינה רוצה כגחמה.

אסף וסרצוג: הבידוד נדרש כדי שהמדינה תוכל להמשיך לתפקד, כדי שנוכל להימנע מסגרים ככל האפשר, כדי שנוכל לאפשר לעסקים להמשיך לעבוד, כדי שאם במסעדה יש חולה ושאר הצוות צריך להיכנס לבידוד שלא ידביקו כולם האחד את השני ואז המסעדה באמת תצטרך להיסגר והיא לא תוכל להביא את האנשים האלה, כנראה גם לא בעוד שבוע או בעוד שבועיים או לא משנה כמה זמן נשאר, ולכן זה כורח כללי.

אסף וסרצוג: פה נוצרה סיטואציה, כפי שאיציק דניאל הסביר קודם, שצריך למצוא איזשהו פתרון.

אסף וסרצוג: תיאורטית גם יכלה המדינה להגיד: מעסיקים ועובדים, תסתדרו ביניכם.

אסף וסרצוג: לא חשבנו שזה נכון.

אסף וסרצוג: דרך אגב, המנגנון של ימי מחלה מקובל ברוב מדינות העולם.

אסף וסרצוג: יש לזה גם הרבה מאוד הסברים, גם מבחינה תפעולית וגם מבחינת הנוחיות וכך זה עובד ברוב המקומות.

אסף וסרצוג: דובי אמיתי אמר שהוא הניח בפניכם השוואה בין-לאומית.

אסף וסרצוג: אני יכול לעשות גם השוואה בין-לאומית שברוב מדינות העולם אין הסדרה לגבי עניין הבידוד, בטח לא שיפוי מלא.

אסף וסרצוג: למה?

אסף וסרצוג: אי אפשר להסתכל רק על ימי הבידוד בנפרד מכל הסיוע הממשלתי שניתן.

קרן ברק: אני לא יכולה עכשיו לגמור את כל זמן הדיון על בעלי העסקים הגדולים ועל המפעלים.

קרן ברק: אני מדברת על העסקים הקטנים, על חנויות הרחוב.

קרן ברק: תענה על זה.

אסף וסרצוג: אני מדבר על עסקים קטנים.

קרן ברק: תדבר רק על עסקים קטנים.

קרן ברק: תתחיל בכך שתענה: איך הם לא היו בשולחן העגול?

אסף וסרצוג: אי אפשר להסתכל על המתווה של ימי הבידוד במנותק מן הסיוע הנוסף שהמדינה נותנת.

אסף וסרצוג: מענק ההוצאות הקבועות, המענק הסוציאלי ומענק הארנונה, שגם הפחתנו אותו ל-25%, את רף הכניסה לספטמבר-אוקטובר, וניתן להעריך שזה יהיה גם בנובמבר-דצמבר בשל ההימשכות של הסגר.

אסף וסרצוג: זה נותן סיוע מאוד מאוד משמעותי.

אסף וסרצוג: אי אפשר להסתכל בנפרד.

אסף וסרצוג: במדינות העולם, לא משנה מה, כמה נסובב את הדברים, זה בהחלט לא קיים.

אסף וסרצוג: אגיד משהו לגבי הניצול של 50%.

אסף וסרצוג: צריך לכבד את האינטליגנציה של כולם.

אסף וסרצוג: תוכנית שהיא עד יוני 2021, אני מקווה שלא כולכם מצפים לראות היום ביצוע של 100%, פשוט כי יוני 2021 עוד לא הגיע.

אסף וסרצוג: אנחנו מבצעים את זה חודש בחודשו.

אסף וסרצוג: סך הכול לפי קצב הביצוע של התוכנית היא מתקדמת טוב מאוד.

אסף וסרצוג: יש רכיבים, הם לא קשורים, בטח לא במענקים.

אסף וסרצוג: המענקים מנוצלים כמעט במלואם.

אסף וסרצוג: דרך אגב, זה צריך להיות אינטרס של כל מי שיושב פה שהמענקים יהיו בסך הכול נמוכים כי אז זה אומר שהמשק מתאושש מהר והעסקים לא צריכים אותם.

אסף וסרצוג: את זה אני שם לרגע בצד.

אסף וסרצוג: עוד דבר לגבי העסקים, ובזה אסיים.

אסף וסרצוג: ככל שהעסקים קטנים יותר או ככל שהעצמאים הם בעלי מחזור נמוך יותר, הסיוע שהם מקבלים מן המדינה הוא הרבה יותר גבוה.

אסף וסרצוג: אם תרצו, אני יכול לפרט בדיוק את כל הרכיבים שקיימים, אבל בהגדרה זה by far הרבה יותר משמעותי, ברמה שעסק עצמאי יכול לעבוד עד 300,000 שקל ואפילו עד 1.5 מיליון שקל, יכול לעבוד פחות ממה שהוא עבד לפני הקורונה והסיוע שהוא יקבל מן המדינה, ביחד עם מה שהוא מכניס, יהיה גבוה יותר מן ההכנסה שלו לפני כן.

אסף וסרצוג: זה בסדר גמור, אני לא אומר את זה כדבר רע.

עידן רול: מה יש לעשות למען עסקים, זה השורה התחתונה.

מיקי לוי: ימי הבידוד, זה על השולחן.

אסף וסרצוג: הדבר האחרון, המנגנון של ימי המחלה חוסך עלות למעבידים - - - ודבר אחרון, הגענו להסכמה שברגע שנגמרים ימי המחלה העלות היא על המדינה באופן מלא.

אסף וסרצוג: בסוף יש גם עוד מחלה שקורית בלי קשר לזה.

אסף וסרצוג: זה שאתם מגנים על העובדים – לזה ההסתדרות הסכימה.

אסף וסרצוג: ההסתדרות הסכימה שיכול להיות מצב שלעובד ייגמרו ימי המחלה, זה בסדר.

אסף וסרצוג: אנחנו נוטלים גם את העלות אם הוא ממשיך להיות בבידוד ואין לו עוד ימי מחלה, אבל כמעסיקים אין יותר חבות כי אנחנו "שורפים" את זה על ימי מחלה, לכן לגיטימי גם שתהיה השתתפות מצד המעסיק.

אסף וסרצוג: זה הכול.

קרן ברק: תישאר איתנו.

קרן ברק: אביר קארה ישאל עוד שאלות ואחריו עידן רול.

קרן ברק: בבקשה.

אביר קארה: חברים יקרים, צוהריים טובים.

אביר קארה: אני מסכים פה עם החברים.

אביר קארה: אני לא מסכים עם העמדה של משרד האוצר.

אביר קארה: ימי הבידוד לא יכולים להיות מושתים על המעסיק.

קרן ברק: תציג את עצמך בבקשה.

אביר קארה: אני מקבוצת "אני שולמן", אני מייצג עצמאים בודדים שלא זכו לייצוג הולם בשנים האחרונות מול המערכת, אנשים שהרגישו את עצמם לבד.

אביר קארה: אתם צופים פה היום בתאונת שרשרת ענקית שהתחילה הרבה לפני.

אביר קארה: כל חוקי העבודה בישראל וכל חוקי המגן בישראל, יש איזו שיטה בישראל, שכל דבר שהמדינה לא יכולה לשאת בו בתשלום היא משיתה אותו על חשבון המעסיק.

אביר קארה: אין שום סיבה בעולם שמעסיקים ישלמו את ימי הבידוד כפי שאתם רואים היום.

אביר קארה: בטח ובטח הוועדה הזאת ואנשים שנמצאים כאן צריכים לפעול כדי לשנות את השיטה בישראל בכל נושא חוקי העבודה, בכל חקיקת המגן הכופה שבעלי העסקים צריכים לשלם.

אביר קארה: אם היינו משנים את זה לפני כן בסבירות גבוהה מאוד לא היינו פה.

אביר קארה: משרד האוצר והמדינה עושים את מה שהם רגילים לעשות, זה הכי קל, לתפוס את בעל העסק הקטן הלא מאוגד, הלא מסודר, הלא מאורגן ולהשית עליו את ימי הבידוד.

אביר קארה: תתארו לכם מעון של גן ילדים עם עשר גננות, שמגיע לשם חולה קורונה וכל הילדים הולכים הביתה.

אביר קארה: מה עושה אותה בעלת מעון יום פרטי?

אביר קארה: מה עושה ספר שמעסיק עובדים וסוגר את העסק, במשך שבוע גם העסק סגור וגם הוא ממשיך לשלם שכירויות, ממשיך לשלם תקורות, ממשיך לשלם מיסים וממשיך לשלם את ימי הבידוד על חשבונו?

אביר קארה: אין שום סיבה בעולם שבעלי העסקים יישאו בימי הבידוד על חשבונם.

אביר קארה: בהחלט יש למצוא דרך להחזיר את כל הכסף שנגבה מבעלי עסקים בנושא ימי הבידוד.

אביר קארה: אנחנו לא אשמים שיש כאן קורונה.

אביר קארה: המגפה הזאת, עד שתחלוף – בכנסת אני שומע אתכם הרבה בדיונים ואני חושב שאני חי בהזיה.

אביר קארה: עוד לא החלטתם אם יש קורונה או אין קורונה.

אביר קארה: חבר'ה, יש פה קורונה.

אביר קארה: יש פה תאונת שרשרת ענקית ואם אתם לא תטפלו בה מחר לא יהיו פה עסקים.

אביר קארה: הרי מישהו יצטרך לשלם בשל כל מה שקרה כאן עד עכשיו, משלמים את זה מהמיסים שלנו.

אביר קארה: דבר אחרון שאני רוצה לומר לכם, הבוקר הייתי כאן באותו נושא בהפגנה מחוץ לכנסת ביחד עם 300 עצמאים ב-150 מכוניות.

אביר קארה: סגרנו את הכניסה לכנסת.

אביר קארה: הנושא שדיברנו עליו זה ההחרגות.

אביר קארה: אתם לא מעלים את הנושאים האלה.

אביר קארה: נשים שילדו בשנה שעברה ולא היו זכאיות לקבל מענקים.

אביר קארה: אותו דבר עסק חדש, אותו דבר אנשים שיש להם בעיה טכנית.

אביר קארה: יש גם נושא חדש, זה דבר מדהים, שמי שמגיע לו מענק מגיש בקשה במס הכנסה – חבל שזה לא נמצא בביטוח הלאומי אצל מאיר שפיגלר – ויש השגה, 180 ימים לוקח לאדם עד שהוא מקבל את הכסף שמגיע לו.

אביר קארה: אלה דברים שצריך לטפל בהם מחר בבוקר, וכמובן גם בעניין ימי הבידוד.

אביר קארה: עוד דבר אחד: אם מותרת התקהלות של עשרה אנשים, כל האנשים פה מחויבים לתת גם למוכר הפלאפל וגם לטייק-אווי וגם למסעדה לעשות את האוכל.

אביר קארה: בהחלט ימי בידוד צריכים להיות על חשבון המדינה ב-100%.

אביר קארה: למאיר שפיגלר יש לזה פתרון טוב.

אביר קארה: אני חושב שצריך לאמץ את הפתרון הזה בעניין ימי הבידוד בביטוח הלאומי, כמו בימי מילואים.

אביר קארה: אגב, מישהו פה אמר הסתדרות – ההסתדרות לא משלמת כלום, אבל יש לה קרן שביתה עם 2 מיליארד שקל, הם יכולים לכסות את זה לבד.

קרן ברק: תודה רבה, אביר.

קרן ברק: חבר הכנסת עידן רול, בבקשה.

עידן רול: תודה רבה, יושבת-הראש.

עידן רול: ראשית, ברכות, גם על ועדת משנה חשובה וגם על דיון חשוב.

קרן ברק: תודה.

קרן ברק: בואו נדלג על הברכות כי הזמן שלנו קצר.

עידן רול: יש פה מדיניות ממשלה, ומדיניות אוצר כנגזרת, שהיא פשוט לעשות סיבוב על בעלי העסקים.

עידן רול: נותנים במקום אחד, עושים על זה פרסום גדול מאוד: הנה יש קרן הלוואות בסיכון, הנה יש מענק החזרת עובדים לעבודה, ואז מספרים רק על זה.

עידן רול: כמובן מתעלמים מסעיף הביצוע, בכמה באמת אותו סיוע מומש, וגם לא מתייחסים להשלכות אחרות שמתבצעות.

עידן רול: הנה נתנו סיוע פה ואנחנו נטשטש את העובדה שאנחנו מחייבים אתכם בחתיכת מס על ימי הבידוד.

עידן רול: בסופו של דבר ההסתכלות של האוצר צריכה להיות לא להצדיק מעשים שגויים.

עידן רול: עכשיו היו לנו חמש דקות של סקירה על כל מה שעשינו.

עידן רול: אגיד מה שאני אומר בהרבה דיונים בוועדת הכלכלה: מה שחשוב זה השורה התחתונה.

עידן רול: לא חשוב כמה כסף יצא אלא חשוב כמה בקשות מומשו.

עידן רול: כמו שאוהבים לומר במשרד האוצר: 70,000 בקשות לסיוע התקבלו.

עידן רול: מתוך כמה?

עידן רול: אם היו 400,000 בקשות אז זה לא הישג, אם היו 72,000 בקשות זה הישג מעולה.

עידן רול: פה אין הישג.

עידן רול: פה יש בעיה שאנחנו מכירים אותה, של בידודי שווא כתוצאה משימוש בכלי האיכון של השב"כ.

עידן רול: אנחנו יודעים שיש היקף רחב מאוד של איכונים שגויים, של אנשים שהם לבטח לשמחתנו לא חולים, אבל לא יכול להיות שעסקים יישאו בנטל.

עידן רול: אנחנו יודעים שיש פה תשלום כפול ואנחנו מבינים שבשורה התחתונה, במקום להצדיק מעשה שגוי, משהו שערכנו עליו אין-ספור דיונים, על מודל החל"ת השגוי, שמשאיר אנשים בבית, ועדיין משאיר אנשים בבית, במקום להמשיך ולטפס על העץ הזה של ימי הבידוד אני מצפה מן האוצר להגיד: זה היה מהלך לא טוב, בואו עכשיו נבין איך מוצאים מתווה חדש.

עידן רול: בסופו של דבר העובדה שאתם מחייבים בעלי עסקים קטנים במיוחד לשלם על ימי בידוד יש לה תוצאה אחת: פיטורים וסגירת עסקים.

עידן רול: לכן להגיד מה עשינו, אם בסוף הרבעון נראה שעסקים לא שרדו אין בזה שום חוכמה גדולה ואין בזה שום גבורה.

עידן רול: אנחנו לבטח לא באים פה בוועדה כדי להתנצח עם משרד האוצר אלא אנחנו באים לומר: התקבלה פה החלטה מנותקת מן המציאות העסקית.

עידן רול: אין שום סיבה שעסקים ישלמו את ימי הבידוד והם גם לא יכולים כי אין להם את הכיסים העמוקים לעשות את זה.

עידן רול: אני חושב שזה המקום לקבל החלטות קצת יותר אמיצות, לחשוב שוב ולהגיד: אולי טעינו, ובואו עכשיו נראה איך אנחנו משקמים.

עידן רול: המבחן היחיד פה הוא האם בסוף מסייעים לעסקים לצלוח את תקופת הקורונה האיומה הזאת.

עידן רול: כרגע התשובה היא: לא.

עידן רול: מסייעים להם לקרוס, נקודה.

עידן רול: תודה רבה.

יצחק פינדרוס: אני עדיין ממתין לתשובה ממשרד האוצר על המספרים, על המס שהטילו על המעסיקים.

קרן ברק: איציק דניאל, אנחנו מחכים לדעת את המספר שחבר הכנסת פינדרוס ביקש מכם.

קרן ברק: חבר הכנסת מיקי לוי, בבקשה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: לפנינו נושא הבידודים בלבד.

מיקי לוי: כל ההלוואות, עם כל הכבוד למשרד האוצר, והייתי שם, וכל המענקים לא נמצאים כרגע על השולחן.

מיקי לוי: למה מסיטים את מהות הדיון?

מיקי לוי: מהות הדיון היא נושא הבידודים והתשלום על ימי הבידוד.

מיקי לוי: בתפיסת העולם שלי, ואני המתנגד המרכזי פה בבניין הזה, או אחד מהם, שמתנגד בכלל לסגרים ולימי הבידוד באשר הם.

מיקי לוי: אני בא עכשיו מוועדת הקורונה – גירעון מטורף.

קרן ברק: לא התפטרת ממנה?

קרן ברק: אני רק קוראת עיתונים.

מיקי לוי: את יודעת, אף אחד לא יכול לבלום אותי.

מיקי לוי: כמעט 4 מיליארד שקל גירעון.

מיקי לוי: אין מי שישלם מיסים.

מיקי לוי: הם לא עובדים.

מיקי לוי: סגרים על סגרים על סגרים – הם לא עובדים.

מיקי לוי: בסוף השנה נגיע ל-130 מיליארד שקלים, כמעט 74% חוב-תוצר.

מיקי לוי: נגיע ל-80%.

מיקי לוי: שאלוהים ישמור.

מיקי לוי: אף אחד לא משלם מסים כי אין.

מיקי לוי: אני נגד כל הסגרים האלה.

מיקי לוי: בתפיסת העולם שלי, מדינה שלוקחת לה את המנדט לבצע סגר, להטיל ימי בידוד, ראוי שתשלם.

מיקי לוי: אי אפשר לנהוג אחרת.

מיקי לוי: זו המשוואה המתמטית הכי פשוטה.

מיקי לוי: אי אפשר אחרת.

מיקי לוי: ביקשתי שנבחן את זה כמו יתר מדינות אירופה.

מיקי לוי: בחלק ממדינות אירופה – ואינני רופא כך שקשה לי מאוד להתווכח איתם, אני מוכן להתווכח איתם על כלכלה – הורידו את ימי הבידוד לעשרה ימים כדי שהמשק יוכל להמשיך ולעבוד.

מיקי לוי: קפסולה של עשרה אנשים שנמצאת עכשיו ברחוב אינה יכולה להיות אותה קפסולה שחיה כל היום בנגרייה או במשרד אדריכלים או באריזה בחווה חקלאית או בבית אריזה לפירות?

מיקי לוי: מה ההיגיון?

מיקי לוי: זה טירוף.

מיקי לוי: אם המדינה, ואינני אומר ממשלה, אני אומר מדינה כי כולנו חייבים, אם המדינה לוקחת לה את העצמאות, לוקחת לה את המנדט להטיל סגר ולקבוע מה הם ימי הבידוד, היא צריכה לשאת בנטל.

מיקי לוי: אם היו מאפשרים לדובי אמיתי ושות' וללה"ב להגיד אחרי עשרה ימים שהם יחזרו לעבודה היה קל להם יותר, אבל לא בודקים את העניין.

מיקי לוי: לכן במקום לדבר הרבה, כי הכנתי הרבה מאוד דפים, המשוואה פשוטה: המדינה החליטה – המדינה תשלם.

מיקי לוי: אחרת, כל הכלכלה תקרוס, אני אומר לכם, ואנחנו, הנכדים והנינים שלנו ישלמו.

מיקי לוי: מוטב שעה אחת קודם כדי שנצא מן הסגר הזה לתחילת עבודה.

מיקי לוי: תמיד אמרתי: בואו נבודד את הבניין אם יש שם דירה שיש בה תחלואה, את שני הבניינים, את הרחוב, את השכונה, את האזור ורק אחר כך את העיר.

מיקי לוי: ותפתחו את השמיים.

מיקי לוי: הכול תלוי האחד בשני.

מיקי לוי: 85% מן האנשים באילת איבדו את מקום עבודתם, יש אבטלה.

מיקי לוי: מה קרה?

מיקי לוי: אפשר לעשות בדיקות מהירות, אפשר לבחור בכל מיני אפשרויות.

קרן ברק: זה הדיון שנקיים מחר.

מיקי לוי: אני רק אמרתי את זה בשולי הדברים.

מיקי לוי: המשוואה היא: המדינה החליטה – המדינה תישא בעלויות.

קרן ברק: אני רוצה להגיד משפט.

קרן ברק: אני מסכימה לגמרי עם האקסיומה הזאת כי יש משהו בקלות שבה מקבלים החלטות בלי לתת עליהן תג מחיר.

קרן ברק: אם לצד כל החלטה של הממשלה יהיה תג מחיר מוצמד אליה אז יוכלו כל הכלכלנים ואנשי משרד הבריאות להבין מאיפה מגיע הכסף והאם זה שווה את זה.

קרן ברק: מקבלים החלטות גורפות בלי לחשוב מי ישלם את זה, ואז בסוף מקבלים את ההחלטה אבל בעצם אומרים: מגזר אחר לחלוטין יממן את ההחלטה שלנו כמדינה.

קרן ברק: זה מעשה שלא ייעשה מבחינתי.

קרן ברק: אני חושבת, עוד מהיום הראשון אנחנו צועקים מן ההתחלה שצריך תג מחיר.

קרן ברק: גם הארגונים, גם אביר קארה, גם רועי כהן, אנחנו אומרים מן ההתחלה: תכלכלו את צעדיכם כי אז היד תהיה הרבה פחות קלה על ההדק אם הם יבינו מה המחיר ואם הם אמורים לממן את זה.

עידן רול: אין הסתכלות הוליסטית על עסקים קטנים.

עידן רול: צריך בזה שינוי, אבל כרגע השינוי הפך להצעת חוק על ימי בידוד.

קרן ברק: זו תמיד הייתה הבעיה.

קרן ברק: יש לנו את הבעיה עם העסקים הקטנים.

קרן ברק: עכשיו אנחנו מדברים על ימי בידוד.

קרן ברק: רק הבוקר התקיים פה דיון על חוק המים.

קרן ברק: היום משקי הבית משלמים מחיר גבוה, מחירי המים קפצו להם בצורה מטורפת.

קרן ברק: הם באים בצדק למדינה ואומרים: תשנו לנו את התמהיל, שהתעריף הנמוך יהיה גבוה יותר.

קרן ברק: ואז המדינה אומרת: בסדר, אבל היא טוענת שזה במעגל סגור ומי שיממן את משקי הבית יהיו בעלי העסקים.

קרן ברק: חשבתי לפני הקורונה הזאת שאת הפרה החולבת הזאת שנקראת עסקים קטנים הפסיקו, שהקורונה שמה זרקור על העסקים הקטנים והבינו שאם הם לא יחיו לא יהיו מיסים, ואם לא יהיו מיסים לא תהיה מדינה ואנחנו נמשיך להתגלגל כך כי אנחנו צריכים אותם חיים, לא בשבילם אלא בשבילנו, כי הם משלמי המסים הכי גדולים וכדי שאנחנו נוכל לקיים את המדינה הזאת אנחנו צריכים תשלומי מיסים.

קרן ברק: לכן לא יכול להיות שבכל דבר זורקים הכול לפח הזבל הזה שנקרא עסקים קטנים, מטילים את מימון המים למשקי הבית על העסקים הקטנים.

קרן ברק: זה לא עובד כך.

קרן ברק: גם פה אנחנו צריכים לטפל.

קרן ברק: רשות הדיבור לאיתי זילבר ואז חבר כנסת ואז רוית גרוס.

יצחק פינדרוס: אני עדיין ממתין לתשובה.

קרן ברק: מישהו פה שיפנה למשרד האוצר ויבקש לשמוע תשובה לחבר הכנסת פינדרוס.

קרן ברק: אנחנו צריכים שמישהו יענה על זה תשובה.

איתי זילבר: תודה, גברתי יושבת-הראש.

איתי זילבר: לפני שבוע פרסמנו בגלי צה"ל את הכוונה של רשות המים לגבות את התעריף הגבוה ביותר, שהוא לא מסובסד, ממשקי הבית.

איתי זילבר: פרסמנו שהם מתכוונים להעלות את התעריף הגבוה כדי לפצות על זה, זה משהו כמו 45 מיליון שקלים.

רועי כהן: גם ראיינת את אלקין והוא אמר שאין לו שום סמכות ושום דבר.

איתי זילבר: דיברתי על זה עם השר אלקין.

איתי זילבר: תיכף אסביר מה הוא אומר.

איתי זילבר: אני חושב, כמובן, שהוא טועה.

איתי זילבר: בגדול, מה שפספסו שם, הם אומרים: אוקיי, אז צרכני הבית הביתיים שמבזבזים הרבה מים ישלמו ו"ייקנסו".

איתי זילבר: אוקיי, נגיד שזה בסדר, סבבה.

איתי זילבר: אבל לא חשבו על כך שכאשר אתה מייקר את התעריף הגבוה למשקי הבית אתה מייקר לבעלי העסקים מהליטר הראשון שהם צורכים כי זה התעריף שהעסקים צורכים מהרגע הראשון.

איתי זילבר: מדובר על תוספת של כ-3% לחשבונות המים על מה שהם צורכים כבר עכשיו.

איתי זילבר: מדובר בהוראת שעה שפורסמה, עוד לא התקבלה החלטה, שאמורה לכפות את התעריף הזה החל מ-1 בספטמבר – צריך להזכיר שזה לפני הסגר – עד 31 בדצמבר, שאנחנו מקווים שנהיה כבר אחרי הסגר ויהיו הקלות ועסקים יוכלו לחזור לעבוד: מסעדות, חדרי כושר וכדומה.

איתי זילבר: אנחנו רצינו לבדוק במערכת שלי בגלי צה"ל כמה אנשים משלמים.

איתי זילבר: רק לסבר את האוזן: מועדון כושר של רשת הולמס פלייס – ואני אומר את זה בסמכות כי הם אמרו לנו ואני לא עושה להם פה שיימינג – משלם בכל חודש במועדונים הגדולים 35,000 שקלים רק עבור חשבון מים; רשת קפה גן סיפור, קבוצת המסעדות, משלמת 10,000 שקלים בחודש; ג'פניקה ואם הדרך – 9,000 שקלים לחודשיים; מלונות משלמים 15 שקלים ללילה לכל חדר – תעשו את המכפלות של מספר החדרים והלילות בחודש.

איתי זילבר: זה הרבה מאוד כסף.

איתי זילבר: פרסמנו את זה לפני שבוע.

איתי זילבר: מיד קיבלנו שיחת טלפון מאנשי השר אלקין והוא אכן עלה לשידור אצלנו לפני יומיים כדי להגיב.

איתי זילבר: הוא אומר שני דברים.

איתי זילבר: אחד, אני, אלקין, מנסה לדחות את זה לינואר ויכול להיות שלא יצטרכו לשלם את הכסף הזה, יכול להיות שנמצא פתרון ועלות הפקת המים תהיה נמוכה יותר ויישארו עודפים, נממן את זה בדרך הזאת.

איתי זילבר: מיד אחר כך אומר אלקין: אבל אם נגלה בינואר או עכשיו שצריך לשלם את זה, הוא אומר במפורש, וזה מוקלט, שהעסקים יסבסדו את משקי הבית.

איתי זילבר: לפי דברי ההסבר להוראת השעה - - -

מיקי לוי: בסוף הגב של החמור הזה יקרוס.

קרן ברק: חשוב לי מאוד להציג את גבולות הגזרה.

קרן ברק: אנחנו פה בוועדה לעסקים קטנים ובינוניים.

קרן ברק: העלות הזאת של התעריף הגבוה, כשכבר היום בעלי העסקים משלמים את התעריף הגבוה של המים לעומת משקי הבתים, שיש להם את הפער הזה של התעריף הנמוך, זאת אומרת, זה לא רק העסקים הגדולים, ונתת דוגמה של עסקים גדולים.

איתי זילבר: גם מסעדה, גם בית קפה, כולם.

קרן ברק: גם בית קפה ומסעדה קטנה ומעדנייה.

איתי זילבר: גם חנות נעליים.

איתי זילבר: אתמול ראינו זעקה בחנות נעליים שנסגרה.

איתי זילבר: על השירותים שהוא נותן הוא משלם יותר.

קרן ברק: וגם הפדיקוריסטית שעובדת – כל אלה שמסתמכים על המים.

קרן ברק: לכן היה לי חשוב לשמוע כדי שתבינו שיש תחושה שכל מהלך של משרד האוצר – ולא רק משרד האוצר, פה זה לא משרד האוצר – כל מהלך, מי שמממן אותו זה לא המדינה אלא עושים מעגל סגור איך אנחנו מעבירים מהפרטי לעסקי.

מיקי לוי: זה מה שעשו עם המעסיקים.

קרן ברק: הם הקופה הציבורית, בעלי העסקים הקטנים, הם הקופה הציבורית שמממנים את כל המהלכים.

קרן ברק: פה הקריאה שלכם, אני צריכה אתכם פה איתי ועם שאר המגזר העסקי, שתעזרו לי.

קרן ברק: חבר הכנסת פינדרוס, אנחנו צריכים להיות מגובשים מאוד בתפיסות האלה.

קרן ברק: לא סביר שאת המדיניות של הממשלה יממנו בעלי העסקים.

קרן ברק: אם החלטתם על מדיניות – תממנו אותה.

איתי זילבר: אם אפשר משפט אחד על ההשלכות.

איתי זילבר: אומרים לנו: מה אתם רוצים?

איתי זילבר: שמשקי הבית ישלמו את הכסף הזה?

איתי זילבר: אנחנו כמובן רוצים לבוא לקראת המשפחות אבל אומרים ברשות המים שעדכון הכמות המוכרת יחסוך למשפחה ממוצעת של ארבע נפשות 12 שקלים בחודש.

איתי זילבר: המספרים האלה פשוט לא מסתדרים.

איתי זילבר: לא הגיוני שבעלי העסקים ישלמו את זה.

קרן ברק: זה לא פרופורציונלי שבסוף בשל 12 שקלים יעלו להם את זה בעשרות אחוזים.

קרן ברק: גם זו קריאה שתצא מן הוועדה, וגם נושא מחירי המים.

קרן ברק: זה סיפור משני.

קרן ברק: אנחנו פונים למשרד המשפטים בעניין הצ'קים ולשר אלקין בנושא מחירי המים.

מיקי לוי: יש לי פנייה למשרד האוצר, אם אפשר, משפט, לא יותר.

מיקי לוי: כאן שמענו, האוצר רוצה לשלול מענקים מעסקים של מי שהפר את החוק.

מיקי לוי: אבל האוצר מצפה שהמעסיקים ישלמו לעובד.

מיקי לוי: הלו, עוד פעם בהמשך למה שאמרת, שוב מגלגלים את זה על הגב של המעסיקים.

קרן ברק: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, אתה רוצה להגיד משהו?

אוסאמה סעדי: אני מברך על הדיון החשוב הזה.

אוסאמה סעדי: העלינו את זה גם בעבר בעקבות פסק הדין של בית המשפט העליון שהיה צריך להיות מיושם כבר ב-1 באוקטובר והמדינה ביקשה עוד חודש.

אוסאמה סעדי: למה לא? היא לא משלמת מהכיס שלה, היא יכולה לדחות את זה עד יוני 2021, זה בסדר.

אוסאמה סעדי: אז העליתי ביחד עם חברים נוספים הצעה דחופה במליאה ודנו בזה, ואפילו ציטטנו את כל מה שנהוג בעולם.

אוסאמה סעדי: משרד האוצר אומר: זה על חשבון ימי המחלה.

אוסאמה סעדי: לא, המדינה היא שנושאת בנטל, וזה מובן וברור, לא צריך אפילו להשחית מילים.

אוסאמה סעדי: אי אפשר להטיל את זה על העובד, כי העובד מסכן, מה יעשה?

אוסאמה סעדי: אומרים לו: תצא לבידוד של 14 ימים.

אוסאמה סעדי: אז יש את שני הימים הראשונים על חשבונו, כך קובע החוק, גם במחלה רגילה הוא צריך לשאת בזה, אבל עוד 12 ימים, אם אתה לא נותן את זה לעובד זה בעיה, ואם אתה מטיל את זה על המעסיק זה גם בעיה.

אוסאמה סעדי: אם למעסיק יש ארבעה–חמישה עובדים, אני מדבר על עסקים קטנים ובינוניים – אני מבין את הטייקונים שהרוויחו המון, אנחנו רואים שהעשירים ביותר בעולם בתוך כמה חודשים הכפילו ושילשו את הונם, אמזון וכל אלה, הרוויחו עשרות מיליארדים בתוך כמה חודשים, וכך גם הרשתות הגדולות בישראל, מגה מזון, תנובה וכן הלאה.

אוסאמה סעדי: האזרחים צורכים יותר, אנחנו יודעים, אפילו במים צורכים יותר, ודיברנו על זה הבוקר בוועדת הכלכלה עם שר המים.

אוסאמה סעדי: לכן אני אומר, כאשר יש עסק קטן שיש לו חמישה עובדים אז באמת אפשר לסגור את הבסטה וללכת הביתה.

אוסאמה סעדי: גם את נושא התקנות על הגבלת צ'קים, רועי לוי דיבר איתנו ואנחנו העלינו את זה בוועדת החוקה.

אוסאמה סעדי: אז אמרנו: עד אוגוסט, הבאנו לוועדה.

קרן ברק: אתם צריכים להגיד את זה שוב, נגמר אוגוסט.

אוסאמה סעדי: דיברתי גם עם יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת יעקב אשר.

אוסאמה סעדי: צריך לקיים ישיבה ולהאריך את תוקף התקנות עד אוקטובר.

אוסאמה סעדי: זה כל כך ברור ושקוף.

רוית גרוס: גם אני רוצה לברך אותך, קרן ברק, על הדיון החשוב הזה.

רוית גרוס: העסקים הקטנים, זה ממש הזעקה שלהם, זה דבר שכואב להם.

רוית גרוס: עינינו נשואות היום לוועדה כאן.

רוית גרוס: אנחנו בהתאחדות המלאכה והתעשייה מייצגים עסקים יצרניים קטנים ובעלי עסקים עצמאים זעירים.

רוית גרוס: בניגוד למה שנאמר כאן על ידי האוצר, העתירה לבג"ץ לא הוגשה רק על ידי התאחדות התעשיינים, היא הוגשה גם על ידי התאחדות המלאכה והתעשייה, על ידינו, וזה מתוך זעקה שהגיעה מן השטח.

רוית גרוס: העסקים שלנו פשוט לא יכלו לשאת בגזרה הזאת.

רוית גרוס: אני חייבת להגיד, המתווה שהוסכם בין האוצר לתעשיינים הוא מתווה שלא מתאים לעסקים הקטנים.

רוית גרוס: אין דין עסק קטן כדין עסק גדול, אגב לא רק בתקופת הקורונה אלא בכלל, אבל בתקופת הקורונה על אחת כמה וכמה.

קרן ברק: מה הפתרון שלך?

קרן ברק: בואו נהיה פרקטיים.

קרן ברק: כולנו שמענו על הבעיות.

מיקי לוי: רק תגידי לנו: האם הייתם מעורבים במשא ומתן?

רוית גרוס: לא היינו מעורבים בכלל.

רוית גרוס: ברשותך, אני רוצה כן לתאר סיטואציה כדי שתביני מה קורה בעסקים הקטנים.

רוית גרוס: לא ניתן לגזור גזרה שווה בין עסק של שלושה–ארבעה עובדים לבין עסק שמעסיק 100 או 200 עובדים.

רוית גרוס: אני רוצה לספר לכם איך נראית מציאות של ימי בידוד מצד העסקים הקטנים.

רוית גרוס: אורן הוא בעל מספרה ויש לו שלושה עובדים.

רוית גרוס: לצערו הרב אישה וילדה נכנסו למספרה שלו, שתיהן נמצאו חולות מאומתות וכתוצאה מכך כל המספרה הייתה צריכה להיסגר.

רוית גרוס: הוא וכל העובדים שלו נאלצו ללכת הביתה לבידוד.

רוית גרוס: הוא כמובן היה צריך לשלם לעובדים את כל התשלום של ימי הבידוד כי אין לו ברירה, מה הוא יעשה.

רוית גרוס: אגב הוא עצמו לא קיבל שקל על הדבר הזה כי הוא עצמאי.

רוית גרוס: למה בכלל הוא צריך לקבל שקל על הדבר הזה?

קרן ברק: הוא מקבל, עזבי, יש לו מענק אחר.

רועי כהן: הוא לא מקבל כי החישוב של הירידה באחוזים הוא דו-חודשי.

קרן ברק: לא על הירידה.

קרן ברק: הוא מקבל את ה-15,000 שקל לחודשיים.

רועי כהן: הוא לא מקבל.

רועי כהן: הוא צריך להגיע ל-40% ירידה בהכנסות.

רועי כהן: ב-14 ימים לא מגיעים ל-40% ירידה ואז אוכלים אותה משני הכיוונים.

רוית גרוס: קרן, אני מספרת לך סיפור אמיתי.

רוית גרוס: זה לא סיפור שהמצאתי.

רוית גרוס: אם את רוצה פרטים אוכל לתת לך את הפרטים של אותו אדם.

רוית גרוס: אני אומרת לך שהוא לא קיבל שקל.

רוית גרוס: הוא היה צריך לשלם לכל העובדים שלו, וכמובן המספרה הייתה סגורה והוא לא יכול היה לקבל עוד עובדים.

רוית גרוס: הנזק המצטבר שלו בשל הבידוד של 14 ימים עומד על 55,000 שקלים.

רוית גרוס: תגידו לי אתם: איך אורן הזה, שנכון לעכשיו הוא בכלל סגור כי יש סגר והמספרות עדיין לא עובדות, וגם כך עוד לפני הסגר הוא ירד ב-35% במחזורים שלו, הוא בקושי מחזיק את הראש מעל המים, איך הוא יכול לשאת בתשלומים האלה?

רוית גרוס: הוא לא יכול.

רוית גרוס: מה הוא יעשה?

רוית גרוס: או שהוא יידרדר לחובות, או שיפטר את העובדים, או שפשוט יסגור את המספרה.

קרן ברק: או יסגור או יוציא אותם לחל"ת.

קרן ברק: את החישובים האלה המדינה לא עשתה, כי החל"ת יעלה להם עוד יותר כסף.

יצחק פינדרוס: יש פה עוול.

יצחק פינדרוס: אנחנו כל הזמן חוזרים על זה.

יצחק פינדרוס: יש פה משהו שאני לא מצליח להבין בבסיס.

יצחק פינדרוס: גם בנאום הארוך מאוד של אסף וסרצוג שהסביר לנו כמה הם נחמדים לעסקים.

יצחק פינדרוס: אני לא רוצה להגיד שגם הוא יודע שהמדינה לא תיתן יותר מ-50–60 מיליארד שקל בכל קופסאות הקורונה, כולל כל השטיקים והטריקים שעשו לצורך יחסי ציבור.

יצחק פינדרוס: אני רק אומר דבר אחד: בסוף יושבים בוועדת החוץ והביטחון, מחליטים על איכוני שב"כ ועושים טעויות.

יצחק פינדרוס: מישהו צריך לקחת על זה אחריות.

יצחק פינדרוס: הוא לא יכול להשית את זה על המעסיק.

קרן ברק: הנה, הוא עושה את זה.

יצחק פינדרוס: הוא יכול להגיד: אני לא הולך לתת לו עוד כסף כי אין למדינה כסף, אבל אתה לא יכול להשית על המעסיק.

יצחק פינדרוס: אתה בעצם בהחלטה משית מס על המעסיק.

קריאה: הם יכולים גם לא להתערב.

קרן ברק: אסביר לך יותר מזה, איך הוא משית מס.

קרן ברק: הוא בעצם אומר: אני יותר מפחד מהסתדרות העובדים, לכן לא אשית את זה על העובד, כי הם יותר מפחידים אותי.

קרן ברק: בעלי העסקים הקטנים פחות מפחידים אותי ועליכם אני כן משית את זה.

קרן ברק: זה מה שהוא אומר.

קרן ברק: פינדרוס, שנינו חברים בוועדת הכספים.

קרן ברק: צריך להיות ברור שזה לא יעבור שם.

קרן ברק: פה אנחנו מקדימים תרופה למכה כדי שלא יביאו את זה בכלל כך לוועדת הכספים.

יצחק פינדרוס: יותר נחמד להם לחלק מיליארד שקל למס הכנסה שלילי ולגבות את זה בצד השני.

אביר קארה: למה להמשיך לפחד מן ההסתדרות?

אביר קארה: שההסתדרות תשלם.

רוית גרוס: אני רוצה לתת לכם נתונים מתוך סקר שערכנו בהתאחדות המלאכה והתעשייה אצל העסקים שאנחנו מייצגים, שהם העסקים הקטנים.

רוית גרוס: בסקר שערכנו גילינו שאחד מכל ארבעה בעלי עסקים נכנס בעצמו לבידוד או שמישהו מעובדיו נכנס לבידוד.

רוית גרוס: שימו לב: אחד מכל חמישה עסקים קטנים נסגר כתוצאה מן הבידוד, פשוט נסגר, סגר את שעריו כי לא יכול היה להתמודד עם זה.

רוית גרוס: עוד עולה מן הסקר ש-50% מן העסקים הקטנים חוששים לגורלם ובכלל לא יודעים איך הם יצלחו את החודשים הקרובים.

רוית גרוס: משרד האוצר סיכם עם התאחדות התעשיינים, זה יפה מאוד.

רוית גרוס: עסק גדול, אני מניחה שגם אצלו ---

דובי אמיתי: משרד האוצר לא יכול לסכם.

דובי אמיתי: הוא יכול להביא הצעה ולהגיד: זאת ההצעה שלי.

קרן ברק: אנחנו צריכים לאשר את זה בכנסת.

קרן ברק: דובי, אני נורא שמחה שאתה עוזר לי לנהל את הוועדה אבל אין לנו זמן.

קרן ברק: רוית, הרבה זמן דיברת על הבעיה שלכם.

קרן ברק: האם יש לך פתרון?

קרן ברק: אז קדימה.

קרן ברק: את הבעיות כבר שמענו.

רוית גרוס: אני רוצה, ברשותכם, להדגיש את ההבדל בין עסקים קטנים וגדולים.

קרן ברק: אבל אנחנו מבינים.

רוית גרוס: בעסק גדול, גם אם יש לו ירידה במחזור וגם אם הוא יפטר כמה עובדים בשוליים, תאמיני לי שהמנכ"ל לא מוותר על הרכב שלו ועל כל ההטבות שלו.

רוית גרוס: בעל עסק קטן כתוצאה מדבר כזה נאלץ לקחת עוד אשראי מן הבנק, ואת יודעת שהבנק בדרך כלל לא נותן לו.

קרן ברק: אז מה הפתרון?

קרן ברק: כולנו באותה סירה.

רועי כהן: יש ביטוח לאומי במדינת ישראל.

רועי כהן: בשביל מה אנחנו משלמים לביטוח הלאומי?

רועי כהן: המדינה יודעת לתת עבור ימי מילואים.

קרן ברק: הפתרון שלכם הוא לפרוץ את המסגרת התקציבית.

רועי כהן: איזו מסגרת תקציבית?

רועי כהן: את יודעת שבכל שנה יש קרוב ל-10 מיליארד שקלים עודפי גבייה בביטוח הלאומי?

רועי כהן: מישהו יודע על זה?

רועי כהן: לאן הכסף הזה הולך?

רועי כהן: 10 מיליארד שקלים בכל שנה עודפי גבייה בביטוח הלאומי.

רועי כהן: זה הולך למשרד האוצר.

רועי כהן: תגיד להם את זה, מאיר שפיגלר.

אוסאמה סעדי: הוא אמר את זה.

קרן ברק: עוד מעט שפיגלר ידבר.

יצחק פינדרוס: אני הולך יותר מזה.

יצחק פינדרוס: המדינה אומרת שהוציאו למעסיקים 135 מיליארד שקל.

יצחק פינדרוס: בואו נסכם עם האוצר דבר אחד: אם הוא מגיע לדצמבר, כל מה שהוא הוציא פחות מ-70 מיליארד שקל, לא מ-135 מיליארד שקל, הוא מעביר בחזרה למעסיקים על ימי בידוד.

רועי כהן: על זה אני חותם.

אנטאנס שחאדה: אשתדל לא לחזור על הדברים.

אנטאנס שחאדה: אני רוצה לדבר בשמם של העסקים הקטנים והעצמאים בחברה הערבית, בישובים הערביים.

אנטאנס שחאדה: אני מניח שרק אחוז קטן מהם מיוצג או חבר בארגונים המייצגים.

אנטאנס שחאדה: כשעשיתי סבב ביקורים בישובים הערביים, מתחוללת שם קטסטרופה כלכלית, במיוחד לעסקים.

אנטאנס שחאדה: הרי 99% מן העסקים מוגדרים אצלנו עסקים קטנים ובינוניים, זה עד מחזור של 100 מיליון שקל, ועכשיו הם בסגר.

אנטאנס שחאדה: רק 50% מאלה שהגישו בקשה להלוואה בערבות המדינה קיבלו את ההלוואה, ולא באחוזים שהם ביקשו.

קריאה: 12%.

אנטאנס שחאדה: גם מבחינת פיצויים – הם לא מקבלים את הפיצויים הנאותים.

אנטאנס שחאדה: יש שם בעיה אמיתית וזה רק יקשה עוד יותר אם ימי הבידוד יושתו על חשבון המעסיק.

אנטאנס שחאדה: הרי גם חלק מן העסקים שם הם משפחתיים.

אנטאנס שחאדה: אם אדם נכנס לבידוד אז גם המשפחה שלו תיכנס לבידוד, אין מי שיחליף אותו בעסק.

אנטאנס שחאדה: צריך לשים לב לבעיה האקוטית הזאת.

אנטאנס שחאדה: יש לנו בעיה עם הלוואות מן הבנקים, אין שם תמיכה ממשלתית, אין נוכחות לסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים.

אנטאנס שחאדה: העסקים הערביים נשארו ממש לבד במערכה הזאת.

אנטאנס שחאדה: המדינה רצתה אפילו להעניש אותם ולהכניס אותם לסגר עוד לפני הסגר הכללי ואז כולם זעקו ושלחו לנו מכתבים וגם למשרד הבריאות ודרשו בזמנו לבטל את הסגר על הערים האדומות או ישובים אדומים.

אנטאנס שחאדה: אנחנו נתנגד לכך שיוטל על המעסיקים מס נוסף, שהוא מס ימי הבידוד.

אנטאנס שחאדה: זו תהיה מכה נוספת לעסקים שקשה להם מאוד להתאושש.

אוסאמה סעדי: מכה אנושה.

אנטאנס שחאדה: רובם עוסקים בשירותים או במסעדנות ותיירות.

אנטאנס שחאדה: כמעט לא יישארו עסקים בישובים ערביים.

אנטאנס שחאדה: אחרי שהמחלה הארורה הזאת תיפסק נתמודד עם מגפת האבטלה וסגירת עסקים, קטסטרופה כלכלית בישובים הערביים.

אנטאנס שחאדה: אני מבקש ודורש שגם אתם תתערבו.

אנטאנס שחאדה: קחו בחשבון את העסקים הערביים.

קרן ברק: תצטרפו בזה.

דובי אמיתי: הם חברים ויש להם נציגות.

אנטאנס שחאדה: אני מבקש שגם הם יהיו חברים, ישלמו דמי חבר, כדי שמישהו יעזור להם.

אנטאנס שחאדה: תודה רבה.

קרן ברק: חבר הכנסת פינדרוס, אתה רוצה להגיד משהו?

דובי אמיתי: מאיר שפיגלר צריך להגיד.

קרן ברק: מאיר שפיגלר צריך לסכם.

יצחק פינדרוס: אני רוצה לחלק בין שני דברים.

קרן ברק: אני רק רוצה שתדע: נתונים לא יהיו היום, הם הודיעו.

קרן ברק: הודיעו לנו שאין להם את הנתונים.

דובי אמיתי: מטילים עלינו: תנו לנו צ'ק פתוח, תחתמו איתנו על הסכם, בלי להביא נתונים.

קרן ברק: גם יותר מזה, המשמעות היא שהם קיבלו את ההחלטות האלה בלי מספרים.

קרן ברק: כלומר ישבו וקיבלו החלטות בלי שיהיו להם מספרים מול העיניים.

קרן ברק: זה מה שנאמר בעצם.

יצחק פינדרוס: אני רוצה להבדיל בין אנשים שמאובחנים כחולים לבין ימי בידוד.

יצחק פינדרוס: אני חושב שזה שונה לגמרי.

יצחק פינדרוס: אני מבין את הצורך בימי בידוד, רק כשמדינה מקבלת החלטה – ואמרתי את זה גם קודם בקריאות ביניים ואני אומר גם עכשיו – לעשות בידוד, לעשות איכוני שב"כ, וכזכור לכולנו, היינו כל חברי הכנסת בדיונים בוועדות ושמענו גם שלא היה כוח אדם בכלל לקבל את הערעורים וגם בלי כוח האדם 20% מן הערעורים התקבלו.

יצחק פינדרוס: זאת אומרת שאנחנו יודעים שאחוז גבוה מן האיכונים היו טעויות של המדינה.

יצחק פינדרוס: אתה לא יכול לקבל החלטות בסופו של דבר לגבי הטעויות, ולכן זה שונה.

יצחק פינדרוס: כשמעסיק, מה לעשות, לא לקח בחשבון ונוצרו לו יותר ימי מחלה מאשר הוא חשב קודם, אני מסכים, לא נעים, אבל זה מציאות מסוימת.

יצחק פינדרוס: כשאתה כמדינה מקבל החלטה אסטרטגית על ימי בידוד אתה צריך לקחת אחריות.

יצחק פינדרוס: אני מסכים עם מה שהוא אמר קודם, צריך לבדוק אחורה, לא רק אחרי שהתקבלה פסיקת הבג"ץ, מה הנזק שנגרם למעסיקים.

יצחק פינדרוס: זה דבר אחד.

יצחק פינדרוס: דבר שני, משרד האוצר מצהיר על כך, והמדינה והממשלה וכולם עושים מסיבות עיתונאים על זה שהם עוזרים לכלכלה לחזור לעצמה.

יצחק פינדרוס: כפי שאמרת, אנחנו עדים בוועדת הכספים לשני דברים.

יצחק פינדרוס: ראשית, לכל מיני תוכניות שבאות ולא ברור לנו מה התרומה שלהן לכלכלה, ושנית, מעבר לזה, לכל מיני תוכניות – והייתה לנו טבלה – שלא מיושמות בסופו של דבר.

יצחק פינדרוס: לכן בואו נהיה אמיתיים.

יצחק פינדרוס: ההערכה שלי היא שיותר מ-60 מיליארד שקל לא ינוצלו השנה ויהי מה.

יצחק פינדרוס: זאת אומרת שמדינת ישראל תגיע בדצמבר לכלל הוצאה של 471 מיליארד שקל ולא יותר.

יצחק פינדרוס: יכול להיות שאני טועה אבל גם אם אני טועה זה לא בהרבה.

יצחק פינדרוס: שמו 135 מיליארד שקל, יש כסף שאפשר לקחת ולהסיט לדבר הזה.

יצחק פינדרוס: צריך לקחת אחריות על החלטה של מדיניות.

יצחק פינדרוס: אי אפשר לקבל החלטה של מדיניות בלי לקחת אחריות.

יצחק פינדרוס: זה לא מוסרי, לא חוקי וגם לא נכון.

קרן ברק: תודה רבה לך, חבר הכנסת פינדרוס.

קרן ברק: מנכ"ל הביטוח הלאומי, מאיר שפיגלר, בבקשה.

מאיר שפיגלר: קודם כול, תודה רבה, יושבת-ראש הוועדה.

מאיר שפיגלר: צריך לציין שלמיטב זיכרוני את היית הראשונה שהעלית את הנושא הזה, לפחות באוזניי, לפני מספר חודשים.

מאיר שפיגלר: יישר כוח על כך שאת מקיימת את הדיון הזה.

מאיר שפיגלר: זו נקודה מאוד מאוד משמעותית מכיוון שגם אנחנו בביטוח הלאומי חדשות לבקרים במהלך החודשים האחרונים קיבלנו פניות, טענות ומענות בסוגיה הזאת, מי אמור לשאת בעול התשלום בגין קבלת החלטות שגורמת לכך שעובדים נאלצים לשהות בבית ולא להגיע לעבודה.

מאיר שפיגלר: מדובר בסכומים גדולים למדי.

מאיר שפיגלר: מדובר גם על לא מעט אנשים שנדרשים להפסיק לעבוד ולהיות בבידוד, בין היתר בגלל שהנגיף טרם עזב אותנו.

מאיר שפיגלר: אני גם לא יודע מה ילד יום מבחינת העתיד לבוא מכיוון שאני רואה שהדברים האלה באים בגלים: גל ראשון, גל שני.

מאיר שפיגלר: הלוואי ולא יהיה גל שלישי, אבל אי אפשר להיות ערב לכך.

מאיר שפיגלר: בביטוח הלאומי, אנחנו כמובן ניישם כל החלטה שתתקבל הלכה למעשה.

מאיר שפיגלר: אנחנו עובדים אכן, כפי שאת ציינת, עם המעסיקים דרך קבע בכל הנוגע לתשלום עבור תגמולי ימי מילואים, כך שמן הבחינה הזאת אנחנו נתארגן.

מאיר שפיגלר: זה לא אותו דבר.

מאיר שפיגלר: יש כל מיני מגבלות וחסמים, אבל באופן כללי הסוגיה הזאת, השירות הזה, האופן שבו אנחנו אמורים להעביר לטובת המעסיקים סכומים בגין שיפוי כלפי העובדים נמצא בביטוח הלאומי והוא לא זר ולא מנוכר לנו.

מאיר שפיגלר: אנחנו בהחלט פחות רלוונטיים לפרטים הכספיים, מכיוון שזה חוק של משרד האוצר.

מאיר שפיגלר: אמרתי את זה בראשית דבריי.

מאיר שפיגלר: יש לנו גם מה לומר בנושא הזה מבחינה ערכית.

מאיר שפיגלר: שמעתי את מה שנאמר כאן, בייחוד על ידי נציגי התעשיינים, העצמאים והמעסיקים.

מאיר שפיגלר: מבחינתם הם חושבים שראוי ונכון לתת את המענה הזה מראשית פרוץ מגפת הקורונה כי אז התחילו לגרום לכך שאנשים ישהו בביתם במסגרת בידוד ולא יגיעו לעבודתם גם אם הם לא חטפו את הנגיף ובפועל לא היו חולים.

מאיר שפיגלר: זאת נקודה שאכן ראוי ונכון לתת עליה את הדעת.

מאיר שפיגלר: רועי כהן, לצערי הרב ככל שנוקפים הימים העודפים הם לא כפי שציינת.

רועי כהן: 241 מיליארד שקל.

מאיר שפיגלר: בסך הכול אתה צודק.

מאיר שפיגלר: יותר מ-370 מיליארד שקל הועברו מכספי המבוטחים לטובת תקציב המדינה במהלך השנים מאז 1980 ועד היום, זה נכון ומדויק, לפחות ככל שידוע לנו.

מאיר שפיגלר: כבוד יושבת-ראש הוועדה, אנחנו כמובן נקראים לדגל.

מאיר שפיגלר: נעשה את כל מה שיוטל עלינו.

מאיר שפיגלר: אני מקווה מאוד שתתקבל החלטה ערכית.

קרן ברק: אני שואלת בהמשך לדברים של רועי כהן לגבי עודפי הגבייה שלכם.

רועי כהן: תגיד כמה היה ב-2019 וכמה היה ב-2018.

מאיר שפיגלר: רועי, אנחנו אמורים להיות משופים לחלוטין ממשרד האוצר על התשלום הזה, משום העובדה שלא מדובר בתשלום ביטוחי בהגדרה בחוק.

מאיר שפיגלר: לכן אנחנו נבצע את מה שבסוף יוחלט.

מאיר שפיגלר: אני אומר שוב, זה חוק של משרד האוצר.

מאיר שפיגלר: אנחנו מעורבים ואנחנו בהחלט שותפים לדיונים שנערכים בנושא.

רועי כהן: אבל אני שואל שאלה.

רועי כהן: בשנת 2019 העברת 10.5 מיליארד שקל לאוצר המדינה.

רועי כהן: לקחו את הכסף הזה לטובת תקציב המדינה.

רועי כהן: בשנת 2018 אותו דבר.

רועי כהן: בשנת 2017 אותו דבר.

רועי כהן: אלה כספים שלנו, של האזרחים ששילמו, של בעלי העסקים, של אנשים ששילמו עודפי גבייה.

רועי כהן: היום אנחנו נמצאים במצוקה.

רועי כהן: מה יותר מזה, להשתמש בכסף הזה כדי לעזור לאותם אנשים?

רועי כהן: רק מה, אתה יודע ואני יודע שהכסף הזה כבר לא נמצא.

רועי כהן: בצורה כזאת או אחרת הוא רק איזה מספר באיזה גרף ובאיזו מצגת.

רועי כהן: אין את ה-370 מיליארד שקל האלה.

רועי כהן: צריך להגיד את האמת.

רועי כהן: אז שייקחו אחריות.

מאיר שפיגלר: רועי, קודם כול, זה לא הדיון.

מאיר שפיגלר: אתה יודע שהדבר הזה עלה לסדר היום הציבורי עוד מקדמת דנא והוא הפך להיות ממש משמעותי בספטמבר 2018, אתה יודע, אנחנו העלינו את זה.

מאיר שפיגלר: אין לנו כוונה להפסיק לעסוק בזה.

מאיר שפיגלר: אבל כרגע מדובר על משהו ספציפי.

מאיר שפיגלר: מי שאמור להוביל את התהליך הזה הוא משרד האוצר.

מאיר שפיגלר: אנחנו אמורים לקבל שיפוי לטובת התשלום.

מאיר שפיגלר: לכן זה לא הסוגיה שכרגע עומדת על הפרק.

מאיר שפיגלר: אנחנו נבצע את מה שיוחלט בעניין הזה ונאמר את דברינו בישיבות שמתקיימות עם נציגי משרד האוצר גם לגופו של עניין.

קרן ברק: אני רוצה להגיד כמה דברים.

קרן ברק: קודם כול, אני מתנצלת בפני החברים בזום.

קרן ברק: יש הרבה מאוד משתתפים שלא נתנו להם זכות הדיבור ואני מתנצלת בפני דדי ריזל, יושב-ראש התאגדות רשתות המסחר, האופנה וההסעדה, ורוניקה רוזנברג, מנכ"לית ארגון חברות הניקיון, אורית בנבנישתי מארגון חברות כוח האדם, לוסי חדידה, יושבת-ראש גנים ברמה אחרת, נציגת עסקים קטנים.

קרן ברק: אני מתנצלת ממש כי אנחנו מוגבלים עד שעה 3, שתהיה בעוד שלוש דקות.

קרן ברק: אני רוצה לסכם את הדיון הזה.

קרן ברק: אגיד מה אני מציעה ואני מבקשת מכם שתעזרו לי, שתוסיפו.

קרן ברק: אנחנו פה כולנו ביחד, זו הודעה משותפת.

קרן ברק: קודם כול, המתווה שהציג משרד האוצר הוא מתווה שאנחנו לא מסכימים לו, הוא לא מקובל על חברי הוועדה הזאת.

קרן ברק: אנחנו חושבים שהם צריכים להתכנס עם נציגי מגזר העסקים הקטנים והבינוניים, שלא היו בכלל חלק בדיונים האלה, כאשר נקבע המתווה הזה אנשי משרד האוצר דנו עם חלק מן המגזר העסקי אבל לא עם בעלי העסקים הקטנים והבינוניים.

קרן ברק: שיישבו איתם לדיונים לפני שהם מציגים את המתווה הזה.

אביר קארה: בשביל מה להתכנס?

אביר קארה: שישלמו את זה.

אביר קארה: אין מה להתכנס.

אביר קארה: שישלמו את ימי הבידוד ונגמר.

מיקי לוי: נחמד מה שאתה אומר, אבל יש לך קשר לשר האוצר, תסגור איתו.

קרן ברק: המתווה הזה לא מקובל עלינו.

קרן ברק: אנחנו חושבים שמעתה ולהבא כאשר מקבלים החלטות כאלה חייבים לשבת עם המגזר הזה.

קרן ברק: אנחנו כן בעד המתווה שאנחנו הצענו, ואני לוקחת על זה קרדיט, פשוט אנחנו חשבנו עליו מזמן והגשנו הצעת חוק, וחברי פה מיקי לוי שותף באשמה, ומר שפיגלר הציג פה, שזה ישולם כמו ימי מילואים.

קרן ברק: יש את המנגנון, יש את הצינורות, לא צריך בשביל זה הרבה מאוד חוץ מאשר להעביר את החקיקה הזאת, זאת אומרת לא צריך להקים מנגנונים חדשים.

קרן ברק: הביטוח הלאומי יודע לשלם את הכסף הזה.

קרן ברק: רק צריך לקבל החלטה שכך זה הולך להיות.

קרן ברק: אנחנו מאוד מאוכזבים מכך שלמשרד האוצר אין אפילו את הנתונים שחבר הכנסת פינדרוס ביקש.

קרן ברק: הוא קיבל החלטות להשית סכומים בלתי ידועים על מגזר שלם בלי לדעת אפילו בכמה מקרים מדובר ובאילו סכומים מדובר.

קרן ברק: זה מקור הבעיה כי יכול להיות שאם הוא היה מבין את זה אז הכול היה נראה אחרת, אבל כשאין תג מחיר לפעולות ואין חישובים כך זה נראה.

קרן ברק: אנחנו מבקשים ממשרד האוצר לתקן את המתווה הזה ולחזור עם מתווה מתוקן.

רועי כהן: חסר פה משהו אחד שעלה כחוט השני במהלך הדיון.

רועי כהן: זה מס חדש במדינת ישראל, תקראי לו מס ימי בידוד.

רועי כהן: כולם הסכימו לזה, כל חברי הכנסת.

רועי כהן: לא להתנער מזה.

רועי כהן: זה מס.

יצחק פינדרוס: יש לי זכויות יוצרים על זה.

יצחק פינדרוס: כבר לפני חודשיים וחצי אמרתי את זה בהצעה לסדר.

יצחק פינדרוס: אל תיקח לי את זכויות היוצרים.

רועי כהן: אני מזמן אמרתי את זה.

קרן ברק: משרד האוצר מוסיף למעסיקים עוד מס ימי בידוד ואנחנו כמובן כוועדה מתנגדים לו.

קרן ברק: אני מוסיפה לזה את שני הנושאים הנוספים שדיברנו עליהם: לפנות למשרד המשפטים לגבי הארכת התקנות לגבי הצ'קים, ולפנות למשרד המים, שגם אם הם רוצים להקל על משקי הבית אי אפשר שמי שיממן את מחירי המים יהיו העסקים הקטנים.

קרן ברק: הם לא יממנו את משקי הבית.

קרן ברק: אם אתם רוצים להקל על משקי הבית, תקלו, אבל לא שמי שיממן את ההקלה הזאת של מחירי המים יהיה שוב מגזר העסקים הקטנים.

קרן ברק: זה הסיכום שלי.

קרן ברק: מישהו מחברי הכנסת רוצה להוסיף דבר מה?

מיקי לוי: תאריך יעד: עשרה ימים עד שבועיים, לשבת איתם.

מיקי לוי: אחרת, זה לא יתבצע.

דובי אמיתי: על פי פסיקת בג"ץ יש להם עד 28 באוקטובר.

קריאה: בשבוע הבא הם מביאים חקיקה כבר.

מיקי לוי: אין שום בעיה.

מיקי לוי: תקבעי רק דד-ליין, אחרת זה נמרח.

קרן ברק: תוך שבוע משרד האוצר צריך לשבת עם הנציגים ולהגיע למתווה אחר.

קרן ברק: אנחנו כמובן מציגים את המתווה שלנו, זה חלק מן ההחלטה.

קרן ברק: אני מקווה שאתם שומעים, אסף וסרצוג ואיציק דניאל.

קרן ברק: אתם צריכים לשבת עם נציגי מגזר העסקים הקטנים והבינוניים.

קרן ברק: חשוב מאוד גם שחלק מאיתנו, גם חבר הכנסת מיקי לוי, גם חבר הכנסת פינדרוס וגם אני חברים בוועדת כספים.

קרן ברק: חשוב מאוד שמשרד האוצר יבין שזה לא נשאר פה.

קרן ברק: עם העמדות האלה אנחנו עוברים גם לוועדת הכספים וזו העמדה שלנו גם שם.

עידן רול: אני חותם על הכול.

קרן ברק: תודה רבה לכם.

קרן ברק: אני מקווה מאוד שעידית חנוכה, מנהלת הוועדה, תקבע לנו ישיבה בשבוע הבא או בעוד שבועיים, זה תלוי בה.

קרן ברק: תודה רבה.

קרן ברק: הישיבה נעולה.