ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 23, פרוטוקול מספר 43, 2020-08-12 08:30

רם שפע: בוקר טוב לכולם.

רם שפע: אנחנו מתחילים את הישיבה.

רם שפע: שלום לחברי הכנסת שמכבדים אותנו בנוכחותם.

רם שפע: שלום לנציגי משרד החינוך.

רם שפע: בוקר טוב, נעים מאוד, גם פנים מול פנים ולא רק בזום.

רם שפע: שלום גם לכל מי שבזום.

רם שפע: התכנסנו היום לדיון ראשון בנושא תשלומי ההורים.

רם שפע: בכל שנה הנושא מעורר הרבה מאוד עניין, מטבע הדברים.

רם שפע: אנחנו עסוקים בכסף, והרבה כסף, של הרבה מאוד אנשים.

רם שפע: בכל השנים האחרונות, כפי שאתם יודעים, התנהלו פה כמה דיונים עם כל מיני הצבעות ודינמיקה שנוצרה במהלך הדיונים, ודינמיקה שקשורה להתנהלות בין ועדת החינוך למשרד החינוך.

רם שפע: אני רק אציין את הפרטים של השנה הזו, כי הם נראים לי רלוונטיים.

רם שפע: משרד החינוך שלח לוועדת החינוך מכתב בסוף יוני לאשר את התשלומים כפי שהם.

רם שפע: יתרה מכך, גם להחזיר את התשלום שבוטל בשנה שעברה המשרד מבקש.

רם שפע: אנחנו כמובן נדון בזה פה.

רם שפע: אנחנו מיד פנינו ללשכת השר ורצינו לקבוע פגישה בכדי לדבר על זה.

רם שפע: אני העליתי בפני השר את הדרישה הברורה שלי, של ההורים, של כל מי שבעיניי מסתכל על המציאות בעיניים, לייצר מתווה שמפחית את תשלומי ההורים השנה.

רם שפע: השר גלנט בחר שלא לקדם מהלך כזה.

רם שפע: אחרי כן קיימנו פגישה נוספת, גם בכירים נוספים גם מהממשלה וגם מהכנסת, ולא הצלחנו להגיע לשום הסכמה בעניין הזה, הייתי אומר כמעט אפילו לא להידברות, לצערי הרב.

רם שפע: אני הרגשתי שיש לי את האחריות לקיים היום את הדיון כדי לשמוע את כל הצדדים.

רם שפע: חשוב לי לומר, אנחנו נקיים דיון ענייני, נשמע את כולם, את כל מי שהנושא נוגע בו, והנושא נוגע בהרבה מאוד אנשים.

רם שפע: אבל כן חשוב לי להגיד אמירה אחת עקרונית אידיאולוגית בראשית הדיון – על פי השקפת עולמי, שלא תמיד מתבטאת טוב בממשלות האחרונות של ישראל, ההורים לא אמורים לממן את החינוך שלהם.

רם שפע: אגב, זה גם על פי החוק.

רם שפע: על פי כל תפיסה הגיונית, אם הורי ישראל משלמים חמישה מיליארד שקל, כמעט, על תשלומי הורים, משהו מעוות באיך שאנחנו מתנהלים.

רם שפע: אני אדם ריאלי, אז כנראה שמחר בבוקר לא נשנה את כל המדיניות.

רם שפע: אבל אני בהחלט חושב שזה לא צריך להיות ככה, שבכל שנה, בגלל שמגיעים לדיון הזה בקיץ, והמשרד, על אף ההתחייבות החד משמעית של השנה שעברה לשנות מתווה – תיכף אני אגיע אליה – אנחנו נגיע למצב שבגלל שיש לחץ, אי אפשר לאשר שום דבר, והמשרד טוען שאין כסף – ברור לי שזה תיכף ייטען פה.

רם שפע: גם ניתן להגיד באופן טבעי השנה שתהיה שנה מאתגרת כלכלית, זה ברור לי לחלוטין.

רם שפע: אבל בסוף ההורים לא אמורים לממן בכל שנה יותר ויותר.

רם שפע: על פי המחקר של הממ"מ, שהתפרסם הבוקר, הוא נכון לשנה שעברה, מדברים על עלייה די ברורה בכל שנה, לא בגלל שהוועדה מאשרת עליות, אלא זה מגיע גם דרך התל"ן כמובן, שהסכומים בו יכולים לעלות.

רם שפע: אני חושב שהתל"ן זה דבר מדהים, אני רק לא חושב שהאופן שבו הוא מנוהל כלכלית זו הדרך הנכונה של מדינה להתנהל.

רם שפע: אני רוצה גם לציין שככל שאני בדקתי, בכל השנים האחרונות בכל הדיונים של תשלומי ההורים, מנכ"ל משרד החינוך נכח בדיונים.

רם שפע: אני לא נכנס לאותו אירוע של שבוע שעבר, זה לא שתיאמנו אתו את השעה, אבל הוא כמובן ידע על הדיון, ובעיניי המשרד היה אמור להראות את חשיבות הדיון בכך שיגיעו לפה נציגים של השר, גם המנכ"ל.

מאיר כהן: אני מבקש לא לזלזל, גילה נגר נמצאת פה.

מאיר כהן: היא יכולה ללמד גם את - - -

רם שפע: אני לא מזלזל, להיפך.

רם שפע: אני רק מציין את העובדות.

רם שפע: המנכ"ל היה בכל הדיונים.

רם שפע: אני בדקתי כי זה חשוב לי.

רם שפע: אמרתי בהתחלה, נמצאים פה בכירי משרד החינוך.

מאיר כהן: גילה, אל תכעסי.

מאיר כהן: את יכולה ללמד אותם מה זה חינוך.

רם שפע: היה לי חשוב לומר.

רם שפע: כמו שאמרתי בהתחלה, אנחנו נקיים דיון ענייני, לא פופוליסטי, נשמע את כולם, נעבור סעיף-סעיף, נדון בזה בצורה מאוד רצינית, גם בהשלכות של הקורונה על העובדה שיש אתגר תקציבי, אבל גם בהשלכות של הקורונה שלהורים יותר קשה.

רם שפע: כמובן שזה דו צדדי.

רם שפע: אם מישהו מחברי הכנסת רוצה להתחיל, בשמחה, ואם לא, אנחנו נשמע את משרד החינוך ואת האופן שבו הוא רואה את הדברים.

רם שפע: אני חושב שהכי טוב זה לעבור על הפרטים כדי שנהיה כולנו על אותו דף.

רם שפע: בבקשה, מי מכם שרוצה לפתוח.

גילה נגר: משרד החינוך?

גילה נגר: אוקיי.

גילה נגר: בוקר טוב לכולם, שמי גילה נגר, אני משנה למנכ"ל משרד החינוך.

גילה נגר: המנכ"ל לא נמצא כאן לא בגלל שהנושא לא חשוב, הוא חשוב מאוד, אבל בעת הזו אנחנו חושבים שצריך לקבל בהבנה את ההתרחשויות.

גילה נגר: אני כאן מתואמת עם המנכ"ל, מתואמת עם השר, מייצגת אותם, ואני מקווה שגם בכבוד.

גילה נגר: כפי שהוצג על ידי השר והמנכ"ל, שנת הלימודים תיפתח ב-1 בספטמבר ותסתיים בסוף יוני בהתאמות הדרuשות.

גילה נגר: אנחנו נערכים לשנת לימודים מלאה בשגרת קורונה בשינויים שמתחייבים, ואת זה אתם חוויתם גם השנה.

גילה נגר: נכון לעת הזו, חשוב להדגיש, שאין הגבלה על פעילויות שבגינן נדרש אישור הוועדה לסכום הגבייה המקסימלי.

גילה נגר: ישנו מתווה מאושר לקיום הפעילויות, ובכלל זה לטיולים לפעילויות נוספות, כך שאנחנו לא משנים כרגע שום דבר בשגרה.

רם שפע: מותר ללון?

גילה נגר: אני אסיים ואחר כך נפתח לשאלות.

גילה נגר: ביוני הגיש שר החינוך הצעה לטבלת תשלומים.

גילה נגר: הצעה זו עומדת בעינה.

גילה נגר: המדיניות שהשר מוביל, וגם המנכ"ל, היא לאפשר למנהלים את הגמישות הניהולית הנדרשת לגבות, ובתוך כך, לגבות כל מה שיתאפשר כדי לא להגביל את הפעילות של בית הספר.

גילה נגר: התשלומים יגבו אך ורק אם ניתן יהיה לבצע את הפעילות.

גילה נגר: ואת זה חשוב שכולם ישמעו – ככל שלא ניתן יהיה לקיים פעילות כלשהי, לא תתבצע גבייה, או לחילופין, יוחזרו הכספים להורים כפי שהנחינו לבצע השנה, ועשינו את זה עוד בסיפור של פולין.

רם שפע: למה הכוונה?

רם שפע: שנייה, אני חייב להגיד.

רם שפע: אני מכבד אותך מאוד, אבל מותר לי לשאול שאלות כשאני רוצה לשאול שאלות.

גילה נגר: מותר לך, אבל אני מורה, אני אוהבת קודם כל להגיד - - -

רם שפע: אני גם מורה, וחושב שבזמן הדיון מותר לתלמידים לשאול תוך כדי, אבל אני מכבד אותך – תמשיכי.

גילה נגר: אני ממשיכה.

גילה נגר: המשפט החשוב ביותר, שכדאי שכולם ישימו לב אליו – במקביל, כל הזמן מתקיימים דיונים במשרד.

גילה נגר: אנחנו לא אטומים למה שקורה, אנחנו שומעים את השטח, שומעים את ההתרחשויות, אנחנו בלב לבם של הדברים.

גילה נגר: כרגע אין החלטה סופית שהתקבלה לא על ידי השר ולא על ידי המנכ"ל.

גילה נגר: אנחנו כל הזמן מקיימים דיונים.

רם שפע: באיזה נושא?

גילה נגר: תשלומי הורים.

גילה נגר: על מה אנחנו מדברים?

רם שפע: אתם ביקשתם שנאשר את כל הכסף, למה הכוונה אין החלטה?

גילה נגר: אנחנו הגשנו את הרשימה ואמרנו שבכפוף להתנהלות ולהתרחשות במהלך השנה בעקבות הקורונה, אנחנו נתגמש בהתאם להתרחשויות.

גילה נגר: לכן ההחלטה היא לא סופית.

גילה נגר: ההחלטה על הגבייה היא לא סופית.

רם שפע: לא הבנתי.

רם שפע: אם בעוד עשר דקות יש הצבעה, אז מה העמדה שלכם?

גילה נגר: אבל אנחנו אמרנו שאין היום הצבעה.

רם שפע: מי אמר את זה?

גילה נגר: זה מה שהבנו.

רם שפע: אני לא מכיר שמישהו אמר את זה.

גילה נגר: אנחנו היום באנו לשמוע את ההורים.

גילה נגר: אנחנו באנו להגיד את המסר של המשרד ולשמוע את כולם, אחר כך לחזור למשרד, לקיים את הדיונים הנדרשים, לקבל את ההחלטה ולבוא לכאן שוב.

גילה נגר: זה המסר שאנחנו קיבלנו.

רם שפע: כמה שאלות רק כדי להבין.

גילה נגר: כאן אני מרשה לאנשי מקצוע להתערב ולענות.

רם שפע: רק כדי להבין.

רם שפע: אם יש לכם שאלות, כמובן תפנו.

רם שפע: אמרת שהנחיתם להחזיר השנה כסף – ואני שם בצד את פולין, כי זו סוגיה מאוד ספציפית ומורכבת מסיבות אחרות.

רם שפע: לפי מה שאני מבין, המשרד הנחה - - -

גילה נגר: אבל תודה שעמדנו בזה מאוד יפה.

רם שפע: מודה.

רם שפע: אני מפרגן פה הרבה למשרד, שלא יהיו אי הבנות.

גילה נגר: צריך להגיד.

רם שפע: פרגנו פה לקטי על פולין כמה פעמים, אני לא צריך לחזור על זה עוד פעם.

קטי קטרין שטרית: היו הרבה שותפים.

רם שפע: אני שואל כדי לדעת, ככל שאני מבין, המשרד הנחה את בתי הספר להחזיר את כל הכסף על השירותים שלא התממשו בשנת הלימודים הקודמת, כלומר, זו שנגמרה לפני חודשיים.

רם שפע: מה קרה עם זה?

מאיר כהן: סליחה, אני רוצה להגיד משהו, היות ובדקתי את זה עם עשרות רשויות.

מאיר כהן: הצוות שלי בדק.

מאיר כהן: אני מכבד את מה שהיה שם.

מאיר כהן: הייתה שם סוברניות ליושבי-ראש הנהגות הורים לקבל החלטה ביחד עם מנהלי בתי הספר.

מאיר כהן: ברוב מוחלט של המקרים הגיעו להחלטות די בסדר.

מאיר כהן: היו ערים ויישובים שההנהגה ההורית ישבה עם הרשות, עם מנהלי בית הספר והחליטו שהם יתחשבנו לגבי השנה הקרובה, ולכן לא החזירו כספים.

מאיר כהן: במקום שההורים התעקשו והרשות התעקשה, הכספים הוחזרו.

מאיר כהן: בדקנו 25 יישובים, אני משער שזה מעיד פחות או יותר על הכלל.

מאיר כהן: אז אם זה נכון, זה היה סידור טוב, תחזקו את זה, משרד החינוך.

סימה עובדיה פורצנל: אני מוכנה לפרט.

סימה עובדיה פורצנל: בוקר טוב, סימה עובדיה פורצנל, מנהלת אגף יישומי חוק ומדיניות במינהל הפדגוגי.

סימה עובדיה פורצנל: ב-5 באפריל אנחנו הוצאנו הנחיות להתנהלות עם תשלומי הורים בזמן הקורונה ובזמן הגבלת פעילות מוסדות החינוך בזמן הסגר.

סימה עובדיה פורצנל: ההנחיה הייתה שעבור פעילויות שלא מתבצעות בפועל יש להשיב תשלום להורים.

סימה עובדיה פורצנל: עוד הנחינו לעצור ככל הניתן את גביית תשלומי ההורים באותם חודשים באפריל ומאי.

סימה עובדיה פורצנל: ככל הניתן, מכיוון שיש הוראות שהן בהוראות לחיוב חשבון, בהוראות קבע שקצת קשה להגיע למשרד ולשנות אותן.

סימה עובדיה פורצנל: הנחינו שברגע שיחזרו לבתי הספר תתבצע התחשבנות, ייבדק מה הפעילות שהמשיכה להינתן, מה הפעילויות שתמשכנה להינתן בהמשך השנה.

סימה עובדיה פורצנל: בסוף השנה לבצע חישוב של יתרות תשלומי ההורים ולהשיב להורים.

סימה עובדיה פורצנל: אני רוצה להסביר איך זה מתנהל.

סימה עובדיה פורצנל: אנחנו הנחינו שצ'קים שניתנו בתשלומים יידחו לחודשי הקיץ.

סימה עובדיה פורצנל: זאת אומרת שגם ב-1 ביולי וגם ב-1 באוגוסט עוד הופקדו צ'קים לחשבונות.

סימה עובדיה פורצנל: לאחר מכן צריך לראות מה באמת הופקד.

סימה עובדיה פורצנל: כלומר, בית הספר והרשות המקומית, שהחשבון בבעלותה – זה לא המשרד אלא הרשות המקומית – צריכים לראות מה המאזן של הכנסת תשלומי הורים, מה הפעילויות שבוצעו ושולמו, ומה כל הורה שילם וצריך להחזיר לו כסף במידה שנותרה יתרה.

סימה עובדיה פורצנל: צריך לקחת בחשבון שזה כמעט חישוב אישי לכל תלמיד ותלמיד.

סימה עובדיה פורצנל: קחו בית ספר שיש 600 תלמידים, קחו בית ספר עם 1,000 תלמידים, זה לוקח זמן.

סימה עובדיה פורצנל: לפי התקנות והכללים, עד ה-31 באוגוסט צריך להגיש דוח מסודר להורים ולהשיב את התשלום.

סימה עובדיה פורצנל: אנחנו יודעים שבתי הספר עושים את זה, הם מתייעצים אתנו.

סימה עובדיה פורצנל: גם חשבים שמלווים את בתי הספר מתייעצים אתנו, ואני בטוחה שיחזירו את כל הכספים.

סימה עובדיה פורצנל: לפי התקנות ניתן לזכות יתרה להורים לשנת הלימודים הבאה.

סימה עובדיה פורצנל: אנחנו הנחינו שהשנה במיוחד תצא הודעה בכתב להורים ויידעו אותם שהם לא חייבים לזכות את החשבון, והם יכולים לקבל את הכסף בחזרה, גם אם הנהגת ההורים בחרה לזכות את החשבון ביתרות בשנה הבאה.

סימה עובדיה פורצנל: בתי הספר עושים את זה.

סימה עובדיה פורצנל: זה לוקח זמן, אבל אנחנו מאוד מקפידים.

סימה עובדיה פורצנל: זה יקרה.

סימה עובדיה פורצנל: זה קורה וזה יקרה.

וליד טאהא: השאלה למה צריך לשלם את כל הכסף ואז להתחיל להחזיר.

וליד טאהא: למה לא לשלם כל סעיף לפי הזמן שלו?

וליד טאהא: נגיד טיול, למה הורה צריך לשלם על טיול מתחילת השנה?

וליד טאהא: הוא ישלם על הטיול כשיגיע מועד הטיול.

סימה עובדיה פורצנל: בשנה כתיקונה, כדי לקיים טיול, צריך להזמין אותו זמן רב מראש.

וליד טאהא: אני מכיר את הפרוצדורה.

וליד טאהא: הייתי מנהל בית ספר, הייתי מנהל אגף - - - אני מכיר את הפרוצדורה.

קטי קטרין שטרית: העניין הוא – בכל פעם יבואו להורים, עוד 40 שקל, עוד 50 שקל.

קטי קטרין שטרית: זה יטריף את כל הצוות, זה הרי נופל על הצוות.

וליד טאהא: למה אנחנו אומרים את זה, קטי?

קטי קטרין שטרית: אתה צודק במהות, אבל בפרקטיקה - - -

וליד טאהא: כי אנחנו במצב לא שגרתי.

וליד טאהא: אנחנו בתקופת חירום.

וליד טאהא: להרבה הורים אין את הכסף הזה לשלם היום, אז אם אנחנו לא ניערך בהתאם לתקופת חירום, אז איפה הגמישות שלנו כלפי ההורים?

קטי קטרין שטרית: צריך להתחשב גם בבתי הספר, כל הגבייה הזאת היא מאוד מסורבלת.

קטי קטרין שטרית: גבייה בהמשכים.

אופיר סופר: את התחלת משפט, אמרת שבשנה כתיקונה כך נכון לנהוג.

אופיר סופר: מה ההמלצה שלך לגבי השנה?

סימה עובדיה פורצנל: המשנה למנכ"ל, גילה נגר, אמרה קודם שאנחנו מבקשים בשלב הזה אישור עקרוני של תשלומי ההורים בגלל שלפי המתווים אנחנו פותחים את שנת הלימודים.

סימה עובדיה פורצנל: יש גם הנחיות בריאות.

רם שפע: אני מצטער שאני קוטע.

רם שפע: בכנות, אני לא מצליח להבין.

רם שפע: גילה אמרה בפירוש – אני חוזר על מילותיה – שאתם עוד חושבים, ואתם מוכנים להתגמש.

רם שפע: עכשיו אמרת שאתם מבקשים אישור עקרוני.

רם שפע: אני מצטער, להבנה שלי זה סותר.

גילה נגר: למה?

גילה נגר: אנחנו מבקשים אישור עקרוני.

גילה נגר: ברגע שאנחנו מתחילים את הדיונים ורואים שסעיף אחד פתאום מסתדר, אנחנו מתגמשים.

רם שפע: אוקיי.

רם שפע: מקבל.

רם שפע: בסדר.

גילה נגר: האישור העקרוני חייב להינתן, אחרת השנה לא תוכל להיפתח.

אופיר סופר: אישור עקרוני, אבל הגבייה תהיה פר פעילות?

סימה עובדיה פורצנל: הגבייה תהיה לפי ההתקדמות.

סימה עובדיה פורצנל: הגבייה תהיה בהתאם להתקדמות של נגיף הקורונה והנחיות הבריאות שיינתנו.

סימה עובדיה פורצנל: כרגע יש מתווים, גם בריאותיים, שניתן על פיהם לצאת לטיולים, אפשר.

סימה עובדיה פורצנל: ודווקא בשנה כזאת של עבודה בקפסולות וכולי, חשוב לצאת ולהתאוורר.

סימה עובדיה פורצנל: במידה שלא ניתן יהיה לקיים את הפעילות, לא יגבו.

סימה עובדיה פורצנל: אנחנו ניערך - - -

אופיר סופר: מה זה לא יגבו?

אופיר סופר: לא יגבו מראש?

סימה עובדיה פורצנל: זה הכול תלוי - - -

אופיר סופר: אני לא מבין.

רם שפע: אתה מבין.

רם שפע: אתה מבין מצוין.

סימה עובדיה פורצנל: הכול תלוי בתכנון של היציאה לפעילות.

סימה עובדיה פורצנל: אנחנו לא נגבה את התשלומים מראש על כל השנה.

סימה עובדיה פורצנל: אנחנו נחלק את השנה, ככל הנראה.

סימה עובדיה פורצנל: אנחנו עדיין בדיונים על זה.

סימה עובדיה פורצנל: טיולים צריכים להתקיים.

אופיר סופר: יש לי הצעה אחרת שאני חושב תוך כדי.

אופיר סופר: האם אפשר להגדיר שיש פעילות שאנחנו נקיים אותה בסבירות גבוהה של 90%, ויש פעילות שאנחנו – לא יודע, כמו טיולים, לא כל כך ברור שזה יתקיים.

אופיר סופר: זה יפה שאת משרה אופטימיות.

אופיר סופר: האחרים בממשלה לא משרים כזאת אופטימיות.

רם שפע: מאיר כהן ביקש לדבר, ועופר כסיף ביקש לדבר.

רם שפע: נשמור על דיון מסודר.

רם שפע: מאיר, בבקשה.

מאיר כהן: אנחנו צריכים לעשות סדר.

מאיר כהן: ישבנו כאן לפני שנה ולפני שנתיים והייתה התחייבות של המשרד למתווה שהולך ויורד בתשלומי הורים.

מאיר כהן: הגיע המשרד – ויש לי כבוד גדול מאוד – ואומר: בגלל המציאות אנחנו הולכים הצדה.

מאיר כהן: לא יהיה מתווה, וסביר להניח שאנחנו צריכים לקבל את זה שלא.

מאיר כהן: אבל לא סביר שיחזירו – אולי הישג קטן, לא משמעותי, אבל הישג מהשנה שעברה.

מאיר כהן: אני זוכר את אבוהב יושב כאן, ואת מרגי, וכולם חושפים שיניים, ויש 24 שקלים.

מאיר כהן: לא הרבה, אבל במכפלות, למשרד החינוך זה הרבה, ופתאום ה-24 שקלים האלה חוזרים לכאן.

מאיר כהן: זאת אומרת, גילה, לא רק שבאתם באיזו הצעה – בסדר, קורונה-קורונה, אבל אל תייקרו ב-24 שקלים.

מאיר כהן: לכן אני מראש אומר, ככל שזה תלוי בי, אני לא אאשר את ה-24 שקלים האלה כי צריך לכבד לפחות את המשרד ואת המאמץ שהוא עשה בשנה שעברה.

מאיר כהן: באשר לתשלומים.

מאיר כהן: אני מקבל את מה שאת אומרת.

מאיר כהן: אני חושב שנושא הטיולים – ולו בגלל שפעם הייתי מדריך של"ח – צריך להילקח בחשבון, ומראש לקחת חלק בכדי לאפשר למנהלי בית ספר.

מאיר כהן: אני חושב שככל שהילדים יהיו בקפסולות, וכלל שהם לא ילמדו, הנושא של הטיולים – צריך שתתקבל החלטה שאנחנו תומכים ביציאה לטיול.

מאיר כהן: לא רק שאנחנו לא נצר את רגלי המנהלים והמנהלות ואת ההורים, אלא אנחנו תומכים בפתיחה של הטיולים במתווה שמשרד הבריאות יחליט.

מאיר כהן: לכן יהיה מראש לגבות סכום מסוים בכדי לאפשר למנהלים להתארגן.

מאיר כהן: יש קריסה כלכלית גדולה מאוד.

מאיר כהן: כל אחד יכול לתאר את זה מהמקום שבו הוא חי.

מאיר כהן: אני מגיע הבוקר מדימונה, כל יום מדימונה.

מאיר כהן: לא משנה מאיפה אתה מגיע, אתה נוגע באנשים שהמגפה הזאת פגעה בהם קשה מאוד, ואי אפשר ששום גוף – לרבות משרד החינוך – ינהג בנושא תשלומים as-is.

מאיר כהן: כל גוף צריך להגיד אנחנו מבינים את גודל השעה, אנחנו ביחד אתכם נבנה מתווה שמתאים למציאות הקשה הזאת.

מאיר כהן: ובמתווה הזה אנחנו כן נצטרך לספוג חלק מתשלומי ההורים.

מאיר כהן: לכן אני מציע, גילה, לסיכום הדברים, שכשאתם חוזרים למשרד – א', תחשבו על ה-24 שקלים האלה, כי אני מקווה שהוועדה לא תאשר את זה.

מאיר כהן: אנחנו חייבים לכבד המשכיות.

מאיר כהן: ועדה קודמת ישבה כאן כמה חודשים.

מאיר כהן: ישבו כאן ארגוני ההורים כמה חודשים.

מאיר כהן: אני כעסתי על ארגוני ההורים שהם הסתפקו ב-24 שקלים, אבל צריך לכבד את זה, לא צריך לשים קו על מה שהיה לפני.

מאיר כהן: יחד עם זה, גילה, אני מציע לומר למנכ"ל ולשר ולקחת את התשלומים האלה לאחר שהם יאושרו גם על ידי הוועדה וגם על ידכם, לחלק את זה.

מאיר כהן: לא להגיד להורה: תביא ארבעה צ'קים, חמישה צ'קים או שמונה צ'קים, כי לא עשינו שום דבר, זו גביית הורים, זה קורה יום-יום.

מאיר כהן: את תשלומי ההורים מנהלי בתי הספר ביחד עם הרשות המקומית וועדי ההורים מחלקים על פי היכולות.

מאיר כהן: לא, להגיד ב-1 בספטמבר ההורים ישלמו רק את זה.

מאיר כהן: בינואר-פברואר הבא, על פי המתווה של משרד הבריאות, אז הם ישלמו רק את זה.

מאיר כהן: אני מציע שבהתחלה יהיו הדברים הנחוצים ביותר, ביחד עם אפשרות לתת למנהלים – ראו, תעשיית הטיולים, אני לא יודע אם החבר'ה יודעים כאן.

מאיר כהן: אנחנו מדברים על בעלי אולמות, ואנחנו תומכים ועובדים, ואנחנו מדברים על זוגות שלא התחתנו, ולצערי, עדיין לא פיצו אותם.

מאיר כהן: ואנחנו מדברים על בעלי בית קפה, אבל בתעשייה הזאת יש אלפי אנשים שנדמה לי שמאפריל האחרון לא עובדים.

מאיר כהן: זה לא רק המדריכים – זה חברות הסעות, מלווים, מאבטחים.

מאיר כהן: אלפי אנשים שאנחנו צריכים לתת להם תקווה בתוך המתווה הזה.

מאיר כהן: בכל מקרה לא צריכים לשבת כשני עמיתים מצדי השולחן.

מאיר כהן: יש בעיה מסוימת, אנחנו צריכים לשלב ידיים, אבל אני מאוד מבקש, גילה, לבוא עם מתווה שמחזיר את 24 השקלים – אני מסכם את דבריי – שאומר שאנחנו מבינים את גודל השעה, ולכן בנקודות האלה והאלה אנחנו מקלים על ההורים.

מאיר כהן: וכשזה ייגמר, בעזרת ה', נשב ונמשיך לריב.

מאיר כהן: תודה.

גילה נגר: רק משפט אחד, בבקשה, חבר הכנסת מאיר כהן.

גילה נגר: כמו שאמרתי בתחילת דבריי, אנחנו באים לכאן בנפש חפצה ובלב פתוח לשמוע.

גילה נגר: אמרנו את העקרונות שלנו, עכשיו אנחנו רק מקשיבים, שומעים, וכמו שאתם רואים, רושמים הכול, חוזרים למשרד, מקיימים התייעצויות ודיונים ומקבלים את ההחלטות הנדרשות.

גילה נגר: אנחנו לא אטומים ולא חיים בוואקום.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: חבר הכנסת עופר כסיף, בבקשה.

עופר כסיף: תודה רבה.

עופר כסיף: תודה לכל המשתתפים.

עופר כסיף: אני אתחיל ואומר שראשי התיבות של חוק חינוך חובה חינם באמת מתאימים למצב.

עופר כסיף: ראשי התיבות של חוק חינוך חובה חינם זה חחחח.

עופר כסיף: אני לא אומר את זה בלצון אמיתי, אני אומר את זה מתוך ביקורת ומתוך דאגה, בכלל, ובטח שבתקופה המדוברת.

עופר כסיף: תשלומי הורים צריכים להתבטל לחלוטין מ-א' ועד ת'.

עופר כסיף: מי שקרא את הדף החשוב של המועצה הלאומית לשלום הילד, יש שם נקודות מאוד חשובות שמסבירות מדוע גם לשיטתם יש לבטל לחלוטין את תשלומי ההורים.

עופר כסיף: רק להזכיר בנקודות בלבד למי שלא יצא לו לקרוא את זה: זה נוגד את עיקרון השוויון, את הזכות הבסיסית לחינוך, את רוח חוק חינוך חינם.

עופר כסיף: בלשון המסמך של המועצה, אני מצטט: התשלומים האלה מהווים כר נרחב להשפלת תלמידים וקיפוחם, תוך הגדלת הפערים במערבת החינוך.

עופר כסיף: תשלומי הורים זה דבר פסול.

עופר כסיף: תשלומי הורים צריכים להתבטל לחלוטין בלי קשר לקורונה, וקל וחומר בזמן הקורונה.

עופר כסיף: כפי שאמר ידידי מאיר – והוא צודק לגמרי, וזה לא מפתיע, כולנו יודעים את זה – היום, כשיש כבר קרוב למיליון מובטלים ומדברים על מספר שגדל, אלה ההורים שדורשים מהם עכשיו לשלם.

עופר כסיף: לא יעלה על הדעת שבתנאים כאלה, בנוסף לעניין העקרוני שהזכרתי, יטילו עליהם כעת תשלומים.

עופר כסיף: כלומר, מעבר לעניין האידיאולוגי שהזכרתי, של התנגדות גורפת לתשלומי הורים, אני מדגיש שהיום, בזמן הקורונה, קל וחומר, המדינה צריכה להכניס את היד לכיס – במקרה הזה, בעניין החינוך, אם כי לא רק – ולשלם ב-100% את כל התשלומים הרלוונטיים.

עופר כסיף: מה שעוד אני אומר, ובכך אני אסיים, הבנתי שהתוכנית כרגע היא כן לצאת לטיולים.

עופר כסיף: שאל קודם היושב-ראש – ובצדק, ולא שמעתי שהייתה תשובה, אולי אחר כך, או שהייתה ולא שמעתי – לגבי עניין של לינה.

רם שפע: לא הייתה.

עופר כסיף: האם הטיולים יכללו לינה?

עופר כסיף: ואם לא, אז ההוצאות אמורות להיות נמוכות יותר.

עופר כסיף: מעבר לכך, מה לגבי מסיבות?

עופר כסיף: חלק מהתשלומים שרוצים לגבות הם עבור מסיבות.

עופר כסיף: אנחנו יודעים שמסיבות, למשל מסיבות סיום של השכבות העליונות בבתי הספר, לא יהיו.

קטי קטרין שטרית: הם לא יהיו עם ההורים, אבל יש מסיבות, שלא תבין.

עופר כסיף: אילו מסיבות?

קטי קטרין שטרית: לא שאין, עושים מסיבות כיתתיות או בית ספריות.

מאיר כהן: רצוי גם על המסיבות שלא יגבו עכשיו.

מאיר כהן: את המסיבות לא גובים עכשיו.

קטי קטרין שטרית: לא נשף.

עופר כסיף: מסיבות של סיום י"ב למשל, מסיבות של השכבה כולה במשותף, מן הסתם לא תהיינה.

עופר כסיף: אז גם פה, למה לגבות?

עופר כסיף: נושא של תל"ן – יש פה שתי בעיות.

עופר כסיף: חלק גדול מהתלמידים, בעיקר בשכבות העליונות, אמורים ללמוד רוב הזמן בלמידה מרחוק.

עופר כסיף: איפה התל"ן בכלל נמצא פה?

עופר כסיף: איך בכלל יאפשרו למדריכי תל"ן לעבור מבית ספר לבית ספר כאשר יש סכנה של הידבקות?

עופר כסיף: גם אם אנחנו שמים בצד – ואני לא רוצה לשים את זה בצד, לכן התחלתי מכך, בהתנגדות גורפת לתשלומי הורים בכלל, ולתקופת קורונה בפרט – חלק גדול מהתשלומים שנגבים באופן קבוע וגם מופיעים ברשימה, הם תשלומים שמראש ידוע שלא יהיו רלוונטיים.

עופר כסיף: אז למה לגבות אותם?

עופר כסיף: לסיכום, שתי נקודות שאני מסכם אתן: אחת, נגד תשלומי הורים.

עופר כסיף: אני אצביע נגד תשלומי הורים בכל מקרה, גם אם זה שקל אחד.

עופר כסיף: הדבר השני, גם אם נניח שיש תשלומי הורים, לא לגבות מראש לאור המציאות הזאת.

עופר כסיף: לא לגבות מראש גרוש.

עופר כסיף: לגבות, אם כבר – עוד פעם, אני מתנגד, אבל אני אומר אם זה לא מתקבל – רק כאשר יש באופן בטוח וברור אירוע מסוים.

עופר כסיף: תודה.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: ווליד טאהא, בבקשה.

וליד טאהא: תודה רבה, היושב-ראש.

וליד טאהא: אני אומר שדווקא השנה היינו מצפים ממשרד החינוך לומר אני לא מבקש מכם לאשר את הסל כפי שהיה כל הזמן, אני רוצה לדון יחד אתכם על הסעיפים שאנחנו נוותר עליהם בגלל המצב.

וליד טאהא: זה לא נעשה.

וליד טאהא: אני מניח שסך כל התשלומים השנה הם אפילו יותר ממה שהיו בשנה שעברה, וזה נותן סימן – חינוכית, זה לא ממש חינוכי.

וליד טאהא: אני מניח, עופר, שבמדינת ישראל לא תתקבל החלטה על פטור מוחלט של תשלומי הורים.

עופר כסיף: אתה יודע מה אמר צ'ה גווארה?

עופר כסיף: הוא אמר: be realistic, demand the impossible.

קטי קטרין שטרית: אצל עופר זה או צ'ה גווארה או מרקס.

קטי קטרין שטרית: תראה איך יהודית מרוצה.

רם שפע: יש לו ארסנל רחב של אבות רוחניים.

וליד טאהא: בגלל שלא תתקבל החלטה כזו, לפחות שנבוא לקראת למעלה ממיליון אנשים שסובלים, באמת סובלים.

וליד טאהא: אנחנו יודעים שהעמותות האזרחיות פועלות היום קשה כדי לספק אוכל למשפחות.

וליד טאהא: זה לא דבר פשוט.

וליד טאהא: הכסף הקטן לכאורה הוא לא כסף קטן עבור הורה מתקשה שאין לו כסף, זה כסף גדול מאוד.

וליד טאהא: זה כסף קטן עבור אלה שמסודרים בהכנסה חודשית, אבל לאלה שנזרקו מהעבודה ואין להם הכנסה כבר חודשים, זה המון כסף.

וליד טאהא: גילה חזרה על זה יותר מפעם אחת, שבאנו לשמוע ולהשמיע, אולי לבוא עם הצעה חדשה ולומר אנחנו במשרד – סתם דוגמה – מוותרים על הסכומים של סל התרבות.

וליד טאהא: סתם דוגמה.

וליד טאהא: אנחנו במשרד מוותרים על הסכומים של מסיבות סיום.

וליד טאהא: אם כי מסיבות סיום, אני חושב שלא צריך לשלם אותן מראש ולא צריך לקבוע את האופי שלהן.

וליד טאהא: למשל בשנה הזאת ביוזמות של הורים, ועדי הורים ובתי הספר, הן נעשו בצורה אחרת לחלוטין מהצורה שעושים בכל שנה.

וליד טאהא: אז לא נבטל השנה את כל התשלומים, את זה אנחנו יודעים.

וליד טאהא: אני חושב שיש חלק מהתשלומים שלא צריך לבטל.

וליד טאהא: צריך להשאיר את הקשר הזה, את המחויבות הזו בין ההורה לבין המערכת, אבל דווקא בשנה הזאת, בגלל הקורונה ובגלל המצב הכלכלי הקשה מאוד, והממשלה יותר מפעם אחת כבר חילקה מענקים לאזרחים – למה מחלקים מענקים?

וליד טאהא: כי הממשלה יודעת שהמצב של האזרחים הוא לא טוב.

וליד טאהא: אז אם אנחנו יודעים את כל זה ובכל זאת מציעים תשלומי הורים שעולים בסכום מהתשלום של שנה שעברה, אני חושב שמישהו עשה דבר לא נכון בעניין הזה.

וליד טאהא: אז אולי לבוא בהצעה שיש בה לקראת ההורים, ואז גם תהיה לגביה ההסכמה מרוב חברי הוועדה.

וליד טאהא: תודה רבה.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: לפי הסדר, חבר הכנסת יאיר גולן.

רם שפע: אני רוצה להגיד משהו, סליחה שאני קוטע אתכם, קיבלתי הערה אתמול שנהוג בדרך כלל בוועדות לנסות לעשות פינג-פונג בין חברי הכנסת לזום, ואני הרבה פעמים נותן לחברי הכנסת לדבר ברצף.

רם שפע: על אף שחלקכם רוצים לדבר הרגע, אנחנו נעבור להנהגת ההורים, כי זה נראה לי משמעותי מאוד שנשמע את הצד שלהם, הרי הם נושא השיחה.

רם שפע: אחרי זה נחזור לחברי הכנסת.

רם שפע: נמצא אתנו יו"ר הנהגת ההורים הארצית, מירום שיף.

רם שפע: בוקר טוב.

מירום שיף: בוקר טוב.

מירום שיף: אני רוצה להתחיל דווקא במה שקרה בשנה שעברה.

מירום שיף: בשנה שעברה בחודש יוני, שמואל אבוהב, מנכ"ל משרד החינוך הקודם התחייב שהוא מביא מתווה רב שנתי לצמצום תשלומי ההורים.

מירום שיף: אני חושב שזה לא קרה עד היום, ובעיניי זה לא תקין.

מירום שיף: אי אפשר להאשים את הקורונה, מחודש יוני עד חודש מרץ היה מספיק זמן לבנות תוכנית.

מירום שיף: אני עד היום לא ראיתי תוכנית כזאת.

מירום שיף: יותר מזה, בתוכנית שהגישו לתשלומי ההורים השנה יש תוספת של 24 שקלים של המסיבות, ואני חושב שזה בכלל לא תקין.

מאיר כהן, 09: עצם הדיון הפעם צריך להיות מי משלם ועל איזה סעיף, ולא על מה.

מאיר כהן, 09: ה-מה הוא דבר שצריך להיות חלק מחוק החינוך, וזה חלק מהחינוך של הילדים שלנו, ואנחנו צריכים לדון מי משלם, וזה צריך להיות תהליך חמש-שנתי שבו משרד החינוך מעביר את תשלומי ההורים לתשלומים על ידו.

מאיר כהן, 09: אני הייתי מתחיל בסעיף השאלת הספרים.

מאיר כהן, 09: השנה זה סעיף משמעותי של 280 שקלים, לא של 24 שקלים.

מאיר כהן, 09: הגיע הזמן שמשרד החינוך ייקח את זה על עצמו וייבצע את זה כבר השנה, יממן את הסעיף הזה כבר השנה ולא להמתין דקה אחת נוספת.

מאיר כהן, 09: אני חושב שסעיפים שמסיבות בריאותיות לא ניתן לבצע אותם, לא צריך לאשר אותם בכלל.

מאיר כהן, 09: לא צריכים להעמיד את - - -

מאיר כהן: למה אתה מתכוון מירום, לאיזה סעיפים?

מאיר כהן: איזה סעיפים אתה אומר מראש לא לגבות?

מירום שיף: אני חושב שסעיף המסיבות הוא סעיף שאסור לגבות אותו כרגע.

מירום שיף: אני לא חושב שאפשר לקיים מסיבות.

מירום שיף: לא זה ולא מסיבות סיום.

מירום שיף: לגבי הטיולים, צריך לוודא שאפשר לעשות טיולים עם לינה, ושזה לא דבר שהוא טיול יומי, ואז צריכים לדבר אם הסעיף צריך להיות בסכום הזה או לא בסכום הזה.

מירום שיף: אני חושב שאלו שני סעיפים מרכזיים - - -

מאיר כהן: ואם כן, אתם תאשרו גבייה מוקדמת של סכום מסוים מהטיול?

מירום שיף: אפשרי.

מירום שיף: אפשר דבר על זה.

מירום שיף: אפשר לעשות גבייה מצומצמת בחלק מהסעיפים, ואז לראות אם מאשרים.

מירום שיף: אני חושב שוועדת החינוך יכולה להתכנס גם בהמשך השנה ולאשר את שאר הסעיפים ברגע שהמצב הבריאותי יהיה תקין ואפשר יהיה לממש את הדברים האלה.

מירום שיף: אנחנו חושבים שגם טיולים, גם סל תרבות, גם מסיבות, אלה דברים מאוד חשובים במערכת החינוך, זה לא שאנחנו מתנגדים להם.

מירום שיף: אנחנו מתנגדים שאנחנו בתור הורים נשלם אותם.

מירום שיף: עדיין יש הורים שלא קיבלו את הכסף שהם שילמו בשנה שעברה כי למערכת לוקח הרבה זמן, כמו שסימה אמרה - - -

מאיר כהן: מירום, סליחה שאני קוטע אותך, אני יודע שאתם יושבים הרבה מאוד שעות וימים.

מאיר כהן: תעבור בקיצור מה המתווה שלכם, מה אתם רוצים – אחת, שתיים, שלוש.

מירום שיף: המתווה שלנו הוא פשוט מאוד – השאלת ספרים, שמשרד החינוך יממן אותה השנה.

מירום שיף: שאר הסעיפים יאושרו בכפוף לכך שבנסיבות בריאותיות אפשר לקיים אותם.

מירום שיף: מה שלא מאושר, נאשר אותו בהמשך השנה, כשישנו את הסיבות הבריאותיות.

מירום שיף: אני חושב שזה הדבר המרכזי שאנחנו צריכים לעשות אותו.

מירום שיף: אני רוצה לגעת בעוד סעיף אחד, שאתם רק מקבלים עליו דיווח, אבל אני חושב שהגיע הזמן שכולנו נתחיל לדון בו – סעיף התל"ן, בעיקר בממלכתי דתי.

מירום שיף: מה שקורה שם לא קורה בשום מקום אחר במערכת החינוך.

מירום שיף: התל"ן בממלכתי דתי – לא החזירו כסף להורים כי זה משמש למשכורות למורים.

מירום שיף: אני חושב שכולנו צריכים להתייחס לסכומי העתק שמשולמים בממלכתי דתי ולמצוא לדבר הזה פתרון.

מירום שיף: ועשו נכון שזה לא בדיוק מה שאתם מאשרים היום, אבל אי אפשר להמשיך לדרוש את הדבר הזה, ולראות ציבור שלם שמשלם את הדברים האלה.

מאיר כהן: מירום, סליחה שאני קוטע אותך, היות ויש עוד אנשים שצריכים לדבר.

מאיר כהן: אתה הבאת את דבר ההורים.

מאיר כהן: אני רק רוצה להגיד לגבי התל"ן, זה דיון עומק, זה המון כסף.

מאיר כהן: חלק מהתומכים בתל"ן – או רוב התומכים – בתל"ן הם ההורים של אותם תלמידים, אני רוצה שתדעו את זה.

מאיר כהן: היו פה דיונים במהלך השנים שעברו, זה משהו אחר.

מאיר כהן: תודה רבה לך על המתווה שהצעת.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: יאיר גולן, בבקשה.

מאיר כהן: אחריו קטי שטרית.

יאיר גולן: קודם כל, אני חושב שהעובדה שאנחנו דנים פה בכול כמקשה אחת היא לא נכונה.

יאיר גולן: אני מתריע על זה פעם אחר פעם בהזדמנויות שונות.

יאיר גולן: אין סיבה להתייחס לכל הערים אותו דבר.

יאיר גולן: עברתי הבוקר על כל רשימת הערים ואחוז התחלואה ל-1,000 נפש.

יאיר גולן: אני חושב שצריך לקבוע שכל הערים שבהן יש פחות משני חולים ל-1,000 נפש, שאלו ערים מאוד בטוחות, להסיר גדול מהמגבלות על פעילות החינוך ולתת לה לעבוד כרגיל.

יאיר גולן: הסיכון הוא אפסי ולא היינו צריכים בכלל לדבר על הערים האלה, כי הסיכוי שתהיה חולה בערים האלה – דרך אגב, זו יכולה להיות אילת, דימונה, מאיפה שאתה מגיע, שהיא עיר בטוחה מאוד.

קטי קטרין שטרית: אגב, באילת זה כבר לא כמו שאתה חושב.

קטי קטרין שטרית: אני דיברתי אתמול במקרה עם מישהו מאילת, וזה מאוד מסוכן להגיד את זה כי זה כבר עבר את ה-200 חולים.

יאיר גולן: קטי, זה לא דיון על אילת עכשיו.

קטי קטרין שטרית: נתת דוגמה, אני עונה לך.

קטי קטרין שטרית: אנחנו צריכים להיות אחראיים על מה שאנחנו אומרים גם.

מאיר כהן: יאיר, תזכור שזה דיון על תשלומי הורים.

קטי קטרין שטרית: בדיוק אנחנו לא מחליפים את משרד הבריאות.

יאיר גולן: אני לא מדבר עכשיו על עיר כזו או אחרת, אני מביא דוגמאות.

יאיר גולן: אחרי זה משרד החינוך ומשרד הבריאות יקבעו מהן הערים הבטוחות.

יאיר גולן: אני רק נתתי דוגמאות לפי הנתונים שמופיעים עדכנית להיום בתקשורת, אחרי זה יעשו על זה את החידוד המתאים.

יאיר גולן: אין שום סיבה שמערכת החינוך תתייחס לכל הערים ולכל היישובים אותו דבר.

יאיר גולן: זה לא הגיוני, אנחנו מטילים פה מגבלות שהן פשוט מיותרות.

יאיר גולן: מעבר לכך, אני מקבל לחלוטין שלא צריך לגבות בכלל תשלומים על פעילות חינוכית, לא רק חיונית, כמו למשל מסיבות סיום.

יאיר גולן: כן לאפשר, או אפילו לעודד, את כל הפעילות החוץ בית ספרית, כל הטיולים, דווקא בעת הזאת, עת קורונה, להיות באוויר הפתוח.

מאיר כהן: מסכים.

יאיר גולן: אני בכלל הייתי מעביר כמה שיותר פעילות חינוכית לאוויר הפתוח.

יאיר גולן: צאו, תסיירו, תלכו, הרבה יותר בריא, הרבה יותר בטוח, הרבה יותר נכון.

יאיר גולן: דרך אגב, ברגע שהעלית את הילדים על אוטובוסים, מיניבוסים, לא משנה איך תסיע אותם, הם מתנהגים כקפסולה.

יאיר גולן: לדעתי זה הדבר הכי בטוח שיש, וצריך לעודד את העניין הזה.

יאיר גולן: יתרה מכך, יש לנו אלפי מדריכי טיולים שהם ללא עבודה.

יאיר גולן: היה אפשר לייצר שיתוף פעולה בין משרד התיירות למשרד החינוך ולאפשר פעילות חינוכית, כנראה ברמה מאוד גבוהה, כי חלקם הם מומחים לעיסוקם.

יאיר גולן: במקום לתת שנה שנותנת פחות, לתת שנה שנותנת יותר.

יאיר גולן: אני מניח שאפשר היה לעשות את זה אם יכלכלו את הצעדים בתבונה, גם במחירים מפתיעים מאוד מבחינת מערכת החינוך.

גילה נגר: אנחנו כיוונו לדעת גדולים, והשר הנחה לעשות בדיוק את כל מה שתיארת עכשיו.

יאיר גולן: מעולה.

יאיר גולן: יפה מאוד, מצוין.

יאיר גולן: נושא אחרון שעלה כאן, שאתה התייחסת אליו, כמה משקיעים פר תלמיד בזרמי החינוך השונים, הוא כמובן לא נושא הדיון להיום, אבל זה נושא מהותי, עקרוני, וראוי שגם בו נעשה סדר.

יאיר גולן: דובר פה על הממלכתי דתי.

יאיר גולן: אני בדקתי את החינוך הבדואי בנגב, היישובים הבלתי מוכרים.

יאיר גולן: משרד החינוך מעביר 75% פר תלמיד.

יאיר גולן: זה מיד משפיע על איכות החינוך.

יאיר גולן: אני חושב שיש פה עיוותים מבניים שהוועדה הזאת חייבת לעסוק בהם.

קטי קטרין שטרית: אני חושבת שחבריי כולם פחות או יותר מדברים על אותו דבר – על חלוקה כספית לפי שלבים בהתאם למה שקורה מבחינה בריאותית.

קטי קטרין שטרית: אני הייתי רוצה לחדד עוד כמה דברים קטנטנים.

קטי קטרין שטרית: גילה, יש חלוקת מלגות במשרד החינוך.

קטי קטרין שטרית: יש.

קטי קטרין שטרית: יש.

קטי קטרין שטרית: המצב הוא כזה שמה שהיה בשנה שעברה – ותיכף אני אחדד לגבי מה שאמרת לגבי התל"ן – הוא ממש לא כמו השנה.

קטי קטרין שטרית: אני מכירה זוגות ששניהם יצאו לחל"ת, או אפילו לפיטורים.

קטי קטרין שטרית: למשל כל מי שקשור לענף התיירות, התעופה.

קטי קטרין שטרית: שני בני הזוג לא עובדים.

קטי קטרין שטרית: אנשים שהיו ברמה סוציואקונומית מאוד גבוהה.

קטי קטרין שטרית: צריך לנסות לבדוק את הנושא של המלגות ולשים על זה דגש.

קטי קטרין שטרית: אפילו הייתי מרחיבה, על חשבון אותם כספים – לדוגמה, כיתות י"ב כבר אינם, הם כבר התגייסו, אני לא יודעת איך אתם מחזירים.

קטי קטרין שטרית: אני עבדתי כל כך הרבה חודשים על החזרת כספי ההורים של פולין.

קטי קטרין שטרית: הלוגיסטיקה היא מטורפת להחזיר.

קטי קטרין שטרית: זה מצב מאוד מורכב להחזיר.

קטי קטרין שטרית: אנחנו יודעים לגבות מהר יותר ממה שאנחנו יודעים להחזיר.

קטי קטרין שטרית: זה קשה מאוד, אבל אם נשארו רזרבות כאלה ואחרות במשרד, תנסו להעביר אותן לקרן המלגות ולהגדיל, כי אני חושבת שהשנה יהיו הרבה יותר פניות למלגות.

מאיר כהן: קטי, מעירים לי שהמלגות של משרד החינוך הן פחות מ-200 מיליון.

מאיר כהן: זה לעג לרש.

מאיר כהן: זה לא מכסה.

קטי קטרין שטרית: נכון, זה בערך 100 ומשהו מיליון.

קטי קטרין שטרית: אם אנחנו לוקחים את הנתונים של שנה שעברה, מדובר ב-211,000 תלמידים.

קטי קטרין שטרית: להערכתי, זה יגדל.

קטי קטרין שטרית: השנה זה יגדל, יהיו הרבה יותר בקשות מ-211,000.

קטי קטרין שטרית: זה יגדל, אין לי צל של ספק, זה יגדל.

קטי קטרין שטרית: יש גם הורים שמתביישים לעשות את זה, אבל זה יגדל.

קטי קטרין שטרית: יש פה עניין שהמורים צריכים להיות עם יד על הדופק ולראות מה קורה.

קטי קטרין שטרית: אני מצטרפת לחבריי שאומרים שיש סעיפים שצריך להוציא אותם ולעשות חשיבה מחודשת, אבל אני בעד כל מה שקשור לטיולים.

קטי קטרין שטרית: היציאה לטבע, יש בה הרבה מעבר רק לטיולים.

קטי קטרין שטרית: אומרים טיולים, אבל זה הכרת הארץ, זה ספיגת ערכים, זה הרבה יותר בריא מאשר להיות בתוך בית הספר.

קטי קטרין שטרית: לצורך העניין, יש לנו היום כל כך הרבה כוח אדם שיושב בבית ומקבל דמי אבטלה.

קטי קטרין שטרית: לדוגמה, יש פרויקט שנקרא אשכולות של מדריכים.

קטי קטרין שטרית: יש שם 2,000 עובדים שיושבים בבית ומקבלים כסף.

קטי קטרין שטרית: אני אמרתי את זה בישיבת סיעה אחרונה שהייתה לנו.

קטי קטרין שטרית: אמרתי לראש הממשלה: זה לקחת מכיס אחד להכניס לכיס השני, לפחות שנפיק מזה תועלת.

קטי קטרין שטרית: אין דבר יותר מהנה מלקום בכל בוקר, להתלבש ולצאת לעבודה.

קטי קטרין שטרית: נצלו את זה.

קטי קטרין שטרית: תוכנית קרב – יש שם 4,000 עובדים.

קטי קטרין שטרית: אני יודעת שאתם יוצאים עכשיו בגיוס של עובדים.

קטי קטרין שטרית: בואו ננצל קודם כל את מי שכבר היה במערכת, מי שלא צריך להכשיר.

קטי קטרין שטרית: אני קראתי מאמר בדה-מרקר, אני הזדעזעתי כמי שהייתה כל חייה בתחום החינוך.

מאיר כהן: קרן קרב צריכה להמשיך לעבוד, אסור לגעת בעובדים שלה.

מאיר כהן: ברגע שייקחו את העובדים שלה, זה יפרק אותם.

מאיר כהן: אסור לנו.

מאיר כהן: אנחנו צריכים לשאוף שקרן קרב תעבוד.

קטי קטרין שטרית: זה פתרון אדיר.

קטי קטרין שטרית: זה פתרון אדיר.

קטי קטרין שטרית: תראה מה קרה - - -

וליד טאהא: יש עוד תוכניות - - -

קטי קטרין שטרית: עכשיו מגייסים בגלל החלוקה לקפסולות.

קטי קטרין שטרית: מגייסים כוח אדם, אני יודעת.

קטי קטרין שטרית: קראתי אתמול מאמר בדה-מרקר שהם מבקשים 12 שנות לימוד, לא צריך הכשרה, נעשה להם הכשרה בזום.

קטי קטרין שטרית: אבל יש את זה, זה קיים, הם נמצאים, הם בשטח.

קטי קטרין שטרית: צריך רק להגיד להם: בואו עכשיו, עד שיעבור התקציב, במקום הכובע של קרב, ניקח אתכם ונחלק אותם.

קטי קטרין שטרית: אני נפגשתי עם האנשים האלה, הם באו עם תופים, עם בובות, עם צמחייה, עם אביזרים.

קטי קטרין שטרית: זה תענוג.

קטי קטרין שטרית: כל התוכניות התוספתיות האלה בעיניי הן תענוג.

קטי קטרין שטרית: אני בעד שסדר היום של התלמיד יהיה מורכב מכל כך הרבה דברים מאתגרים, זה הדבר הכי טוב שיכול להיות.

עופר כסיף: על חשבון המדינה, זה לא צריך להיות על חשבון ההורים, אני מסכים.

קטי קטרין שטרית: גם ככה זה כבר על חשבון המדינה, כי הוא מקבל דמי אבטלה.

קטי קטרין שטרית: אז למה שהוא יקבל דמי אבטלה?

קטי קטרין שטרית: עדיף שהוא יקבל משכורת ויעבוד.

קטי קטרין שטרית: זה יותר בריא לנפש.

מאיר כהן: קטי, תודה רבה.

מאיר כהן: אנחנו נעשה עוד סבב.

קטי קטרין שטרית: עוד מילה אחת לגבי התל"ן.

קטי קטרין שטרית: מאיר, תקשיב, אני יכולה להסכים אתך שהיו דיונים והורים רוצים.

קטי קטרין שטרית: מה שהיה בשנה שעברה, זה לא כמו השנה.

קטי קטרין שטרית: אנחנו חייבים להתייחס לשנה הזו כאל שנה מאוד מיוחדת.

קטי קטרין שטרית: לא רק שהיא מאוד מיוחדת, היא גם לא נורמלית, כי יכול להיות שזה יסתיים בעוד חודש, בעוד שלושה חודשים, ויכול להיות שגם בעוד שנה.

קטי קטרין שטרית: אז אנחנו לא יכולים להגיד יש נוסחה והיא מדויקת.

קטי קטרין שטרית: היא לא מדויקת, היא דינמית מאוד.

קטי קטרין שטרית: ולכן אני חושבת שהיום יש הרבה מאוד הורים שלא היו מסכימים לתוכנית תל"ן, קחו מאתנו, אנחנו רוצים תגבורים כאלה ואחרים.

קטי קטרין שטרית: זה לא מה שהיה בשנה שעברה, זה שונה מאוד, מאיר.

קטי קטרין שטרית: אני מכירה הרבה מאוד הורים שכן הסכימו לפני שנה ושנתיים לתל"ן, היום הם אומרים: קטי, אין לנו כסף.

קטי קטרין שטרית: אין לנו כסף לתל"ן.

קטי קטרין שטרית: הם לא רוצים לבוא כי - - -

מאיר כהן: קטי, אני רוצה לאפשר לכולם לדבר.

קטי קטרין שטרית: לא, אני אומרת שיכול להיות מצב שהנהלת בית ספר תאמר: אתה לא משלם תל"ן?

קטי קטרין שטרית: הילד שלך בחוץ.

קטי קטרין שטרית: וזה קרה, אנחנו יודעים את זה.

מאיר כהן: אופיר, ואחריו אנחנו נעבור לזום לשמוע את האורחים שלנו.

מאיר כהן: אופיר.

אופיר סופר: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אופיר סופר: אני רוצה להגיד כמה דברים.

אופיר סופר: קודם כל, הלך הרוח שעולה כאן לגבי תשלומי הורים, בהמשך לדברים שאתה אמרת לפני כן, הייתה הבטחה בעבר בוועדת החינוך שתשלומי ההורים ילכו וייעלמו מן העולם.

אופיר סופר: צריך לשמר את הרציפות הזאת, שמענו את זה גם מהנהגת ההורים, אחרת אנחנו לא עושים פה כלום בוועדת החינוך של הכנסת, ונראה לי שזה חשוב לאמון מול ההורים.

אופיר סופר: השנה הזו היא בהחלט שנה שונה, ואני חושב שהלך הרוח היה מאוד ברור.

אופיר סופר: בואו נגדיר פעילות חיונית.

אופיר סופר: את הפעילות החיונית נעשה, ואת הפעילות האחרת, שהיא פחות חיונית, אבל אפשר לבנות אותה בצורה מודולרית, פעילות שאכן צריך לעודד אותה.

אופיר סופר: יכול להיות שגם משרד החינוך צריך להכניס את היד לכיס במקרה הזה ולעודד יותר פעילות חינוכית, כמו סיורים מחוץ לשטח.

אופיר סופר: אגב, יכול להיות שהקורונה תעשה לנו טוב, תחזיר אותנו לסייר בארץ ישראל.

אופיר סופר: בתור ילד, אמי הייתה הרכזת של חטיבת הגיל הרך אצלנו.

אופיר סופר: אני זוכר אותנו מסיירים בחצר תל-חי, ואני חושב שזה מאוד השפיע.

אופיר סופר: אולי זה יעשה לנו טוב ערכית, חינוכית.

אופיר סופר: לא יזיק לנו.

אופיר סופר: עלתה כאן הסוגיה של התל"ן לגבי החינוך הדתי.

אופיר סופר: אני חושב שאכן מדובר פה בסוגיה מורכבת לחלוטין, שאי אפשר להתגלגל אליה לשנת הלימודים הזו בלי להשקיע בה לא מעט שעות.

אופיר סופר: מצד אחד, הורה ששולח את הבן שלו למוסד כזה אכן מצפה לקבל תגבור תורני, ובדרך כלל הוא משלם על כך.

אופיר סופר: צריך לומר שבאופן אבסורדי – ואולי יחלקו עליי חבריי – בסוף התל"ן הוא חלק אינהרנטי מהחינוך הממלכתי דתי.

מאיר כהן: אני חולק עליך.

מאיר כהן: כחסיד של החינוך הציבורי, אני אומר לך שאנחנו פותחים את אחד הפתחים המסוכנים ביותר.

וליד טאהא: אבל כל חינוך הוא - - -

מאיר כהן: הכי מסוכנים.

מאיר כהן: רק שתדע שזה מגיע – קטי – לסכומים של 6,000 ו-7,000 שקל לחודש.

קטי קטרין שטרית: אני יודעת, ואם הם לא ישלמו, הילדים בחוץ.

אופיר סופר: לא סיימתי את דבריי.

אופיר סופר: אני אומר שצריך לזכור שלפעמים אנחנו מדברים גם כן על שעת תפילה בבוקר, גם על זה אנחנו מדברים.

אופיר סופר: יחד עם זאת, אי אפשר להתעלם מזה שמדובר בשנה שונה, והשירות שיינתן יהיה שירות אחר לגמרי.

אופיר סופר: אני חושב שאוטונומיה ניהולית בהקשר הזה אל מול ועד הורים ואל מול ביצוע בפועל של הדברים – זאת אומרת, בסוף אתה לא תשלם על דברים שלא קרו.

אופיר סופר: אני אומר את זה גם בשיח עם המנהלים וגם בשיח עם הנהגת ההורים, אלה דברים שבהחלט יכולים להתכנס.

אופיר סופר: אני לא אומר שהכול פה ברור ומסודר, אבל אם לא נדבר על זה, לא נגיע לפתרון.

אופיר סופר: השיח הזה שהתקיים סביב הנוסחה הזאת שדיברתי, הוא שיח שצריך לתת פתרון.

מאיר כהן: מה אתה מציע לגבי המתווה המוצע?

אופיר סופר: אוטונומיה ניהולית.

אופיר סופר: זאת אומרת, כמו שאנחנו עושים במתווה הקורונה.

אופיר סופר: אנחנו מתייחסים היום לכל עיר בפני עצמה.

אופיר סופר: אני אומר שצריכה להיות פה הסכמה של ועד ההורים כמובן, זה מחויב.

אופיר סופר: זה צריך להיות אל מול ביצוע בפועל.

אופיר סופר: אני אגיד איפה יכולה להיווצר לנו הדלתה.

אופיר סופר: יכולה להיווצר הדלתה כיוון שהתל"ן משלם את המשכורות.

אופיר סופר: זה לא פר פעילות, אלא הוא משלם משכורות של מורים, וכאן משרד החינוך יצטרך לספוג את הפער הזה.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: אנחנו עוברים לזום, לגברת מיכל מנקס, סמנכ"ל חינוך, רווחה במרכז השלטון המקומי.

מאיר כהן: מיכל נמצאת אתנו?

מיכל מנקס: בוקר טוב, אני בזום.

מיכל מנקס: שומעים?

מיכל מנקס: בוקר טוב לכם, אני רוצה למקד את הדיון מבלי להביע עמדה על הנחיצות או לא נחיצות של תשלומי ההורים, ולומר: השנה מתחילה בעוד ימים ספורים ממש.

מיכל מנקס: אני חושבת שנכון לאשר באופן עקרוני את התשלומים הרלוונטיים, קרי, הדברים שעומדים להיות מאושרים על ידי משרד הבריאות.

מיכל מנקס: אני סבורה שאין צורך לאשר כרגע את המסיבות.

מיכל מנקס: המסיבה הקרובה ביותר היא אולי מסיבת חנוכה, לא רלוונטי.

מאיר כהן: מיכל, לא רואים אותך, רק שומעים אותך, זה בסדר.

מיכל מנקס: אני אומרת שוב, אני חושבת שנכון להיות ריאליים, אנחנו לא נתקן את העולם, כפי שאמרתם.

מיכל מנקס: צריך לפתוח שנה, צריך לוודא שהנחות לתשלומי הורים אכן יועברו כפי הצורך, ולתת אוטונומיה למנהלי בתי הספר לבחירת הפעילות, ככל שהיא מתאפשרת.

מיכל מנקס: צריך לעשות את זה מדורג, צריך לתמוך בכך שאנחנו סומכים גם על המנהלים וגם על שיתוף הפעולה שלהם עם ההורים.

מיכל מנקס: כשאין שיתוף פעולה, שום דבר לא יוכל לצאת לפועל, בוודאי כשמדובר בכספים שהם מוציאים מכספם.

מאיר כהן: מיכל, אני בכל זאת מבקש, היות ואת נציגת מרכז השלטון המקומי, תדייקי את דברייך.

מאיר כהן: האם אתם בשלטון המקומי מציעים לוועדה הזאת, ממליצים לוועדה, להסתכל על ההצעה של משרד החינוך ולהגיד as-is אנחנו מאשרים ופורסים את זה לתשלומים, או שאתם אומרים את סעיפים א', ב' ו-ג' לא לגבות אותם עכשיו, לגבות אך ורק את הסעיפים שהם ברי קיימא?

מיכל מנקס: זה היינו הך.

מיכל מנקס: אני כן סבורה שההורים חייבים להיות חלק - - -

מאיר כהן: ברור לוועדה הזאת שההורים הם חלק.

מאיר כהן: לא יהיה שום דבר בלי ההסכמה של ההורים.

מיכל מנקס: לכן אם אני אומר עכשיו סעיף כזה כן וסעיף אחר לא, זה לא רלוונטי משום שלא קיימנו שיח בעניין הזה.

מיכל מנקס: אני חושבת שצריך לאשר באופן עקרוני את הנחת העבודה שאנחנו נשב יחד עם ההורים – אני חושבת שמשרד החינוך פה הוא שותף מרכזי, הרבה יותר מאתנו – נבחר את הסעיפים ונעביר אותם בפרקים לאורך השנה.

מאיר כהן: תודה רבה מיכל.

מאיר כהן: היית מאוד ברורה, תודה רבה לך.

מאיר כהן: אנחנו עוברים לעורכת דין כרמית פולק כהן מהמועצה לשלום הילד.

מאיר כהן: כרמית, בוקר טוב.

כרמית פולק כהן: בוקר טוב.

כרמית פולק כהן: קודם כל, אני חושבת שהדברים שנאמרו פה הם דברים חשובים.

כרמית פולק כהן: אני חושבת שאי אפשר, בטח לא בתקופה הזאת, להסתכל על האישור של תשלומי הורים בלי להסתכל על המכלול, בין היתר, על התל"ן, על התשלומים מרצון – אנחנו מדברים פה על סכומים כל כך גדולים.

כרמית פולק כהן: בסופו של דבר, אפילו אם נסתכל על המענקים שהמדינה נתנה לאנשים, עדיין, כמו שחברת הכנסת שטרית אמרה, יש פה אנשים שכרגע נמצאים במצוקות גדולות מאוד.

כרמית פולק כהן: התקופה הזאת, כמו שכתבנו במכתב שלנו, העמיקה את המצוקות, העמיקה את המשברים הכלכליים והחברתיים, אנחנו רואים את זה מפניות שמגיעות אלינו למועצה לשלום הילד.

כרמית פולק כהן: אומנם כל מי שמכיר אותנו יודע שעידן ועידנים אנחנו חושבים שתשלומי ההורים צריכים להיות ממומנים על ידי המדינה בדרך כזו או אחרת, יש לנו גם הצעת חוק בנושא.

כרמית פולק כהן: חבר הכנסת מרגי השקיע הרבה ועשה שולחנות עגולים כדי שאנחנו נוכל למצוא פתרון לדבר הזה.

כרמית פולק כהן: אני חושבת שאנחנו נמצאים בשנה מאוד מאוד מאתגרת, ולהביא את הטבלה כהווייתה, לא רק בלי ליצור שינוי, אלא גם להוסיף את 24 השקלים שבשנה שעברה בתרועות ובחגיגות גדולות הוסרו מהטבלה – ואו, זה היה בעיניי אפילו מביך, לא נעים.

מאיר כהן: את צודקת, אנחנו חגגנו על 24 השקלים.

כרמית פולק כהן: איפה החשיבה על האדם שמעבר?

כרמית פולק כהן: אני אגיד יותר מזה, בסופו של דבר – וזה משהו שאנחנו אומרים כל הזמן – מי גובה את התשלומים האלה?

כרמית פולק כהן: בתי הספר.

כרמית פולק כהן: כשאני צריכה להגיד איפה הכסף שלי?

כרמית פולק כהן: איפה הכסף ששילמתי, למי אני פונה?

כרמית פולק כהן: לבית הספר.

כרמית פולק כהן: בסופו של דבר, אנחנו יוצרים חיכוך בין בתי הספר להורים, ואני אגיד בכנות, לילדים, וזה דבר שלא צריך לקרות.

כרמית פולק כהן: מעבר לעובדה שתשלומי ההורים לא צריכים להיות ממומנים בכלל על ידי ההורים, בטח לא בתקופה שאנחנו נמצאים בה עכשיו, קל וחומר שהם לא צריכים להיגבות על ידי בתי הספר וליצור סיטואציה שבה הורה צריך לבוא אל מי שמחנך את הילד שלו – חינוך – שהוא הופך להיות גובה כספים.

כרמית פולק כהן: אז יש פה שתי סוגיות שבעיניי הן מאוד קריטיות, בטח בתקופה כזאת.

כרמית פולק כהן: בכנות אני אגיד, לא בטוח שכל אחד רוצה לשתף – אמרה חברת הכנסת שטרית שיותר אנשים יפנו לקרן המלגות.

כרמית פולק כהן: הרי למי הם פונים?

כרמית פולק כהן: לבית הספר.

כרמית פולק כהן: לא בטוח שאנשים רוצים לשתף במשבר האישי הכלכלי שהם עוברים.

מאיר כהן: שוב, יש לנו הזדמנות לגעת בדברים הכי כואבים.

מאיר כהן: את הצגת את הסוגיה של היותנו גם המחנכים, גם הגובים, והמתווכחים ומחלקי השיקים.

מאיר כהן: את צודקת לגמרי.

מאיר כהן: אם גברתי רוצה להוסיף עוד משפט, ולא אנחנו עוברים.

כרמית פולק כהן: כן.

כרמית פולק כהן: משרד החינוך אומר – אני שמעתי את גברתי שאומרת:

כרמית פולק כהן: אנחנו נלך הלאה למשרד ונדון בדברים.

כרמית פולק כהן: אני חושבת שזאת שנה – אני כל הזמן אמרתי, מבחינתי, משבר הקורונה הוא גם משבר, אבל הוא גם הזדמנות.

כרמית פולק כהן: אני רואה את זה בכל התחומים שאנחנו נוגעים בהם במועצה לשלום הילד.

כרמית פולק כהן: הוא הזדמנות לחולל שינוי.

כרמית פולק כהן: פה אני מרגישה שזאת ההזדמנות שלנו להגיד: צריך לחשוב מחדש.

כרמית פולק כהן: מבחינתי זה המסר שאנחנו היינו רוצים להעביר הלאה למשרד.

כרמית פולק כהן: זאת הזדמנות לחשוב מחדש על כל סוגיית תשלומי ההורים ולראות איך אנחנו מבטלים אותם לחלוטין, או הולכים לתוכנית הדרגתית וכולי, אבל זה המסר שצריך לעבור הלאה.

מאיר כהן: תודה רבה לך, הבהרת את הדברים.

מאיר כהן: אני רוצה לעבור לגברת איריס האן, מנכ"לית החברה להגנת הטבע.

מאיר כהן: איריס, שלום.

מאיר כהן: בוקר טוב, בבקשה.

איריס האן: שלום.

איריס האן: בוקר טוב ותודה על הדיון ועל זכות הדיבור.

איריס האן: אני אתחיל ואומר שאני מזדהה עם התפיסה שעלתה כאן לגבי העול הכבד של תשלומי ההורים, במיוחד בשנה הזו.

איריס האן: אנחנו כארגון חברה אזרחית, והעובדים שלנו וכולנו, ספגנו מכה כלכלית קשה מאוד.

איריס האן: למעשה, אין עובד בחברה להגנת הטבע שלא נפגע כלכלית – מההנהלה ועד אחרון העובדים.

איריס האן: עדיין יש לי כ-400 עובדים בחל"ת.

מאיר כהן: איריס, המדריכים שלכם פוטרו לתקופה הזאת, יצאו לחל"ת?

איריס האן: המדריכים יצאו לחל"ת.

איריס האן: לשמחתנו, הצלחנו להחזיר חלק מהמדריכים, אבל עדיין, כ-400 מדריכים נמצאים בחל"ת – עדיין – ומאוד רוצים לחזור לעבודה.

מאיר כהן: באחוזים, רוב העבודה שלכם היא עם בתי הספר, אני מדייק?

איריס האן: כן.

איריס האן: העבודה שלנו היא עם בתי הספר, גם בחינוך הפורמלי וגם בחינוך הלא פורמלי.

איריס האן: בחינוך הלא פורמלי זה חוגי סיירות בעיקר.

איריס האן: בחינוך הפורמלי זה חינוך סביבתי, שאלו בתשלומים מרצון, אבל בעיקר הטיילות החינוכית.

איריס האן: אני רוצה לומר שדווקא בתקופה הזו, לקראת שנת הלימודים הבאה, תשפ"א, אנחנו חווים, לשמחתנו, ביקוש הולך וגובר מצד בתי ספר לצאת ולטייל.

איריס האן: בהמשך למה שאמרה חברת הכנסת שטרית, היציאה החוצה למרחב הפתוח היא לא הבעיה, היא הפתרון.

איריס האן: היא הפתרון להתמודד עם הקושי של השנה הזאת ועם האתגרים של השנה הזאת.

איריס האן: על פי המתווה של משרד החינוך – זה היה בערך חודש מאי – במאי-יוני יצאנו לטייל.

איריס האן: הוצאנו טיולים בהתאם למתווה, אגב, גם טיולים עם לינה.

איריס האן: לא היה אף מקרה הדבקה אחד.

איריס האן: אנחנו מדברים כאן על הפעילות הבטוחה ביותר.

איריס האן: עם כל ההזדהות עם הסוגיה העקרונית, הכאב הגדול שלנו והדאגה הגדולה והעמוקה שלנו היא שהטיולים שוב ייפלו בני ערובה.

איריס האן: משנה לשנה קשה יותר להוציא טיולים – אם זה הדרישות הבטיחותיות שעולות, אם זה תשלומי ההורים, שלא עלו 12 שנה.

מאיר כהן: איריס, מה קריאתך העיקרית לוועדה?

איריס האן: קריאתי העיקרית לוועדה היא לאפשר את תשלומי ההורים, לא לעצור את תשלומי ההורים, כי אחרת לא יהיו טיולים בשנת הלימודים הקרובה.

איריס האן: אני חושבת שאסור שיהיה מצב שבו שנת הלימודים תיפתח בלי אפשרות לצאת לטייל, טיולי יום, טיולים רב-יומיים.

איריס האן: הטיולים מותרים, הפעילות הזאת מותרת.

איריס האן: עוד מילה אחת אחרונה, אני מציעה, בהמשך למה שנאמר קודם, לנסות להתמודד עם הבעיה, בין היתר, באמצעות קרן המלגות.

איריס האן: אני ביררתי לקראת הדיון, קרן המלגות בשנה שעברה הייתה הרבה פחות מ-200 מיליון שקל, וזאת הדרך להתמודד עם הנושא.

רם שפע: ועוד מילה על הנושא של הפערים בין האוכלוסיות, אם לא נאשר את תשלומי ההורים, לא תהיה אפשרות לגבות תשלומי הורים, הפערים רק יגדלו.

רם שפע: כבר היום אנחנו רואים שיש פערים בין אוכלוסיות יותר מודעות ושיותר אכפת להן, והן מוסיפות כסף ומאפשרות לילדים שלהם להגיע למרחקים רחוקים יותר.

רם שפע: אם לא יהיו תשלומי הורים, מה שיקרה, עדיין, בתי ספר שאכפת להם, שמוציאים את הילדים שלהם לטייל גם במסגרת המשפחתית, יגבו את הכסף והילדים שלהם יטיילו; וילדים אחרים לא יכירו את הארץ.

רם שפע: זו מציאות שהיא בלתי נסבלת בעיניי ואסור כוועדת חינוך לאשר אותה.

רם שפע: אני פונה לוועדה בבקשה – עלו פה כמה הצעות לפתור את הנושא הזה ולהתמודד אתו, אבל לא לקחת את הטיולים כבני ערובה לסוגיה העקרונית של תשלומי ההורים.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: חזרתי לדיון.

רם שפע: חבר הכנסת שלמה קרעי, הבנתי שעוד לא דיברת.

רם שפע: יש עוד חברי כנסת שלא דיברו?

רם שפע: אורלי פרומן, יקירתי שנמצאת בזום ולא יכולה להגיע, מתמידה גם בזום.

רם שפע: אורלי.

רם שפע: את אתנו?

אורלי פרומן: אני אתכם, כן.

אורלי פרומן: שומעים אותי?

אורלי פרומן: שלום לכולם.

אורלי פרומן: כמובן שהאזנתי לדיון עד עכשיו.

אורלי פרומן: אני מאוד הייתי רוצה לראות את הדיון הזה כדיון המשך בעניין העקרוני של הדיון שקיימנו בשנה שעברה, ולדבר על המתווה להפחתת תשלומי ההורים, למרות השנה המאוד מורכבת שאנחנו נמצאים בה.

אורלי פרומן: בסוף חוק חינוך חינם עולה הרבה מאוד כסף להורים.

אורלי פרומן: בעיניי ההורים הם לא עוד מקור תקציבי לממן את החינוך של ילדינו.

אורלי פרומן: אני רוצה לגעת במספר נקודות, אחת לגבי נושא סל תרבות.

אורלי פרומן: חברים, הלוואי והיינו מרבים תרבות ואומנות לילדינו.

אורלי פרומן: לצערנו, עולם התרבות עדיין משותק.

אורלי פרומן: כל מה שאישרו בתחילת המתווה זה הופעות בחוץ, אולי ואיך, לא יודעת.

אורלי פרומן: דבר שני, אני מצטרפת לחבריי בנושא הטיולים, כן ירבו, ואם אי אפשר יהיה עם לילות, אז להפוך לטיולים חד-יומיים, לנצל את זה ללמידה בחוץ, בטבע.

אורלי פרומן: אפשר ללמד הרבה מאוד נושאים כשנמצאים בחוץ.

אורלי פרומן: לגבי הנושא של תל"ן, נושא שעלה גם בשנה שעברה.

אורלי פרומן: אם יש איזשהו נושא שמרחיב פערים ומגדיל פערים בחברה הישראלית, זה אחד מהם, בחברה, בכל מה שבא לידי ביטוי במערכת החינוך כמובן.

אורלי פרומן: מצד אחד מבטלים את קרן קרב שמיועדת בעיקר לאוכלוסיות מהפריפריה החברתית והגיאוגרפית, מצד שני, נאפשר תל"ן?

אורלי פרומן: עשינו פעולות הפוכות – הרחבנו והגדלנו את הפערים.

אורלי פרומן: סעיף של רכישת שירותים מרצון – שימו לב, בחוזר של משרד החינוך כתוב רכישת שירותים מרצון בבתי הספר שבהם מתקיימת למידה באמצעות אמצעי קצה טכנולוגיים.

אורלי פרומן: הרי זאת הלמידה של היום, היא אמורה להתקיים ככה בכל בתי הספר, והסכומים הם מאוד מאוד גבוהים.

אורלי פרומן: זאת אומרת, על אמצעי הלמידה ההכרחי היחיד היום של למידה מרחוק יצטרכו ההורים לשלם מאות שקלים?

אורלי פרומן: נראה לי תמוהה לאור השינוי הזה של צורת הלמידה, ובכלל, אמצעים טכנולוגיים היום, מחשבים, זה לא מותרות, זה ה-א'-ב' של העידן של היום.

מאיר כהן: אורלי, אנחנו שמענו משר החינוך את המתווה לגבי רכישה מאסיבית של אמצעי תקשוב.

מאיר כהן: נדמה לי שדיברו על 1.2 מיליארד כשהמתווה אומר בינואר 50% ועד סוף השנה.

מאיר כהן: עלה חיים ביבס, יושב-ראש מרכז השלטון המקומי, ואמר שאם את הכסף הזה יעבירו לראשי הרשויות, הם יעשו את זה הרבה יותר מהר.

מאיר כהן: אז אולי הקריאה למשרד החינוך לסגור את הפערים האלה כמה שיותר מהר, כי את נוגעת באחת מהנקודות הכאובות ביותר, שכל שאלת הלמידה מרחוק תתפרק או תהפוך להיות פחות משמעותית אם אותם מאות אלפי ילדים שאין להם לא יכולים להגיע אליה.

אורלי פרומן: נכון, הלמידה מרחוק זה כמו הלוח והגיר, או הלוח והטוש.

אורלי פרומן: אבל פה מדובר על סכומים של בין 125 שקלים בקדם יסודי עד 450 שקלים בחטיבה העליונה, זה הרבה מאוד כסף על המס שצריכה המערכת לתת כדי להורות וללמד היום.

אורלי פרומן: נושא של מסיבות כיתתיות, 24 שקלים שהחלטנו בשנה שעברה – אני מסכימה אתך, מאיר, לא יעבור.

אורלי פרומן: מה שבוטל, בוטל.

אורלי פרומן: חברים, המתווה צריך ללכת לכיוון הפחתה ולא להחזיר את מה שכבר דיברנו.

אורלי פרומן: לגבי מסיבות הסיום, הלוואי ונגיע למסיבות הסיום.

אורלי פרומן: יכול להיות שזה סעיף שאפשר להחליט בבוא היום, כשתהיה מסיבת סיום ביוני – הלוואי – ולגבות אותה אז.

אורלי פרומן: גילה אני מבקש מאוד ופונה אליך ובאמצעותך לכל אנשי החינוך: ערנות יתר בשנה הזו לגבי ילדים שהוריהם במצוקה כלכלית אמיתית.

אורלי פרומן: על פי חוזר מנכ"ל אסור למנוע מהם פעילויות, אבל אנחנו יודעים שיש דברים, וזאת הזדמנות לקרוא בעיניים של הילדים את המצוקות שהם עוברים בבית, הרבה מעבר הפעילויות האלו, ובשנה הזו נדרשת רגישות יתר.

אורלי פרומן: לסיכום, אני אומרת לאשר סעיפים שיש ודאות שיתקיימו.

אורלי פרומן: מסיבות כיתתיות, בוודאי שלא.

אורלי פרומן: לחזור על ההחלטה להכנסת מתווה רב שנתי להפחתת תשלומים.

אורלי פרומן: צריך להיות פה רצף גם בהחלטות ועדת החינוך, גם בהחלטות משרד החינוך.

אורלי פרומן: לא משנה שקדנציות מתחלפות, שרי חינוך ומנכ"לים, זאת החלטה שצריך לעמוד בה, ועל המשרד להצביע כבר היום על ההפחתה הנוספת לשנת הלימודים הקרובה.

אורלי פרומן: תודה.

רם שפע: אורלי, תודה רבה.

רם שפע: אני רק רוצה להגיד משפט שחשוב לי.

אורלי פרומן: אני רוצה להגיד רק דבר אחד, אני יודעת שבסוף אנחנו משאירים את המנהלים בתווך הנושא הזה, באי ודאות, והם אלה שצריכים להיות אקרובטיים.

אורלי פרומן: ככל שמהר יותר המשרד, תחליטו, ביחד עם הוועדה על מה גובים ואיך גובים ומתי גובים, המנהלים יוכלו לתכנן טוב יותר את השנה.

אורלי פרומן: תודה.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: אני רוצה להגיד משהו שבעיני קצת מתפספס פה בחלקים מהדיון.

רם שפע: השאלה היא לא מה אנשי ועדת החינוך חושבים שטוב שיהיה בבית הספר או לא טוב שיהיה בבית הספר.

רם שפע: אני בטוח שאף אחד לא חולק על הצורך בטיולים, ודאי השנה.

רם שפע: יש דיון על לינה לא לינה.

רם שפע: הדיון הוא על מה המדינה צריכה לממן ומה ההורים צריכים לממן.

רם שפע: זה הדיון העקרוני שבגינו הגענו לפה.

רם שפע: הרי ועדת החינוך התחילה להתכנס ולדון בתשלומי ההורים כשהמדינה התחילה לאפשר לבתי הספר לגבות מההורים כסף.

רם שפע: ברגע שאנחנו נופלים לתוך דיון אם טיול זה חשוב או לא, וכל האחריות היא רק על ההורים, בעיני הנקודה מתפספסת.

רם שפע: אני אומר את זה גם לנו, חברי הכנסת, וודאי לנציגים שנמצאים בזום.

רם שפע: מהות הדיון צריכה להיות עד כמה המדינה מכניסה את היד לכיס בשנת קורונה.

רם שפע: במקביל יש דיון בוועדת כספים על אישור להרבה מאוד כסף, מעל 4 מיליארד שקלים – אני מבין, בצורך מאוד מובהק – לתגבר את הצרכים שהקורונה מביאה אתה.

רם שפע: אבל חלק מהצרכים שהקורונה מביאה אתה, למשל, זה לעשות אדפטציות בין טיולים של שלושה ימים לבין טיולי יום שבית הספר יוצא אליהם.

רם שפע: האם ההורים צריכים להיות אלה שמממנים את זה?

רם שפע: זו בעיני השאלה, ולא השאלה אם טיולים הם חשובים.

רם שפע: רק כדוגמה לסעיף הטיולים, היה לי חשוב להבהיר את זה.

רם שפע: אני רוצה לאפשר לדודי מזרחי ממשרד החינוך.

רם שפע: אני רואה שאתה רוצה לדבר, בבקשה.

דודי מזרחי: תודה רבה.

דודי מזרחי: דודי מזרחי, מנהל אגף תקציבים של משרד החינוך.

דודי מזרחי: יש מספר דברים שבעיניי יכולים להעשיר את הדיון ולמקד אותו.

דודי מזרחי: ראשית, לגבי מה שעלה כאן על ידי חבר הכנסת מאיר כהן שנוגע לאמצעי קצה ועל ידי חברת הכנסת אורלי פרומן, המתווה של משרד החינוך לשנת הלימודים תשפ"א כולל אספקת אמצעי קצה מתקדמים ללמעלה מ-150,000 תלמידים שידם אינה משגת.

דודי מזרחי: זה חלק מהחבילה של הקורונה שאליה התייחס עכשיו היושב-ראש ובכוונת משרד החינוך להביא לאישור.

דודי מזרחי: דבר מאוד מאוד חשוב שהוא חלק אינטגרלי מכל מהלך של למידה מרחוק.

דודי מזרחי: ברור לנו שללא אמצעי קצה לא ניתן לקיים את שגרת הלימודים מרחוק.

דודי מזרחי: תפיסת הפתרון שלנו מבוצעת על ידי קול קורא שמעביר את המשאבים לבתי הספר דרך הרשויות המקומיות והבעלויות על בתי הספר.

דודי מזרחי: כלומר, זה לא אירוע שמשרד החינוך מבחינתו רוצה להוביל מא' ועד ת', להוציא היבט אחד.

מאיר כהן: דודי, תפרט איך זה קורה.

דודי מזרחי: התפרסם ביום חמישי קול קורא בהיקף של למעלה ממיליארד שקל, שפונה לכל הרשויות ולכל הבעלויות על בתי ספר במדינת ישראל שמפרט את הסעיפים השונים: אמצעים לתקשוב הכיתות, אספקת אמצעי קצה לתלמידים שידם אינה משגת, חומרי למידה דיגיטליים.

דודי מזרחי: כל רשות, כל בעלות, צריכה לפנות אל משרד החינוך בהתאם לנהלים שהוגדרו, ויכולה לקבל מימון.

מאיר כהן: מי הוציא את המכרז?

מאיר כהן: מי עושה את הדברים?

מאיר כהן: אולי זה לדיון אחר, אולי אני סוטה קצת מהנושא.

דודי מזרחי: אני אתייחס.

דודי מזרחי: אם העלית את זה, בעיניי זה מאוד קריטי.

דודי מזרחי: יש שתי חלופות: כל רשות שמעוניינת בכך, או באמצעות החברה למשק וכלכלה, שחיים ביבס, יושב-ראש מרכז השלטון המקומי עומד בראשה, יכולה לפנות דרך החברה למשק, כאשר המדינה בוחנת עכשיו ערוץ נוסף, דרך מינהל הרכש, מאחר וברור לנו שאין שום היתכנות לחלק מהרשויות המקומיות להגיע ל-1 בספטמבר או ל-1 באוקטובר עם מכשירי קצה.

דודי מזרחי: אנחנו בוחנים מהלך מאוד גדול עם מינהל הרכש כדי לבצע אספקה מרוכזת על ידי המדינה ישירות דרך החברות בחו"ל.

דודי מזרחי: מהלך מאוד מאוד מורכב, שמחייב הטסה, ייצור מיוחד עבור משרד החינוך.

דודי מזרחי: זה דבר שאנחנו בוחנים אותו.

דודי מזרחי: אגב, השלטון המקומי הוא שותף יקר שלנו, ובוחנים את זה יחד עם החברה למשק ועם החשב הכללי ועם כל הגורמים הנוגעים בדבר.

דודי מזרחי: זה לגבי הנושא הזה.

מאיר כהן: את 24 השקלים אתם יכולים כבר להוריד.

דודי מזרחי: לגבי 24 השקלים, אני אשמח להתייחס.

דודי מזרחי: אנחנו נמצאים בסיטואציה כלכלית תקציבית סופר מאתגרת.

דודי מזרחי: אני נמצא במשרד החינוך כמעט עשר שנים.

דודי מזרחי: לא היה דבר כזה מעולם.

דודי מזרחי: חדשות לבקרים אתם שומעים – זה עולה גם בתקשורת וגם בדיונים כאן

דודי מזרחי: בכנסת – על תוכניות קריטיות – קריטיות – דיברתם על קרב, היל"ה, ויש רשימה ארוכה, שכרגע אין לנו מקור לממן אותן, וכאשר אני צופה פני עתיד לשנת 2021, אני מזהה שהולכת להיות לנו שנה תקציבית מאוד מאוד קשה.

דודי מזרחי: ולכן קודם כל אני חייב לשים את זה על השולחן.

דודי מזרחי: אני בתור משרד החינוך - - -

מאיר כהן: אבל למה לשים את זה על ההורים?

מאיר כהן: הכול בסדר.

מאיר כהן: מה שאתה אומר לא נעלם מעינינו, אבל למה לשים את זה על ההורים, שממילא מיליון איש מובטלים?

קטי קטרין שטרית: דודי, אני לא מקבלת את מה שאתה אומר לגבי מורי קרב, היל"ה וכולי.

קטי קטרין שטרית: הרי הם מקבלים דמי אבטלה, ואתה מדבר עכשיו על חיסכון.

קטי קטרין שטרית: זה רק להצמיד אותם.

קטי קטרין שטרית: יצאתם בקריאה, אתם מגייסים כבר 10,000 איש, או 7,000 ומשהו.

דודי מזרחי: כל מה שאמרת, אני קונה ומאמץ בשתי ידיים.

דודי מזרחי: אגב, זאת גם ההנחיה שלנו בקול קורא לרשויות בכל מה שנוגע לכוח האדם שנכנס לבתי הספר.

דודי מזרחי: אגב, אני סמוך ובטוח שמנהלי מחלקות החינוך ומנהלי בתי הספר, זה מה שהם יעשו, בראש ובראשונה הם ייקחו אנשים עתירי ניסיון, ויש הרבה כאלה.

קטי קטרין שטרית: אבל הם נרשמים בלשכת התעסוקה.

קטי קטרין שטרית: יש לי לינק.

קטי קטרין שטרית: שלחו אליי לינק שלשכת התעסוקה מגייסת.

דודי מזרחי: יש לנו שת"פ של שירות התעסוקה.

קטי קטרין שטרית: אם לשכת התעסוקה מגייסת ומעבירה לבתי הספר, איזו בחירה יש להם פה?

דודי מזרחי: זה לא עובד באופן מנדטורי, גם הקול קורא מגדיר את זה, שמי שמקבל את ההחלטה הוא מנהל מחלקת החינוך ומנהל בית הספר.

דודי מזרחי: לא כופים על אף אחד כוח אדם.

דודי מזרחי: אם תרצי, אני אשמח להעמיק בזה ברצון.

קטי קטרין שטרית: דקה, דודי.

קטי קטרין שטרית: אני לא מתנגדת למה אתם עושים, ההפך, אני מעודדת ואני חושבת שכן צריך לתגבר את המערכת בכוח אדם נוסף.

קטי קטרין שטרית: אבל אני חושבת שקודם כל אתם צריכים לצאת בקריאה – הרי אלו אנשים שעבדו במשרד לפני פחות מחודש.

קטי קטרין שטרית: לצאת אליהם בקריאה ולכוון אותם ללכת לכיוון הזה.

קטי קטרין שטרית: בואו תמלאו את הטפסים, בואו תיכנסו, זמנית, עד שנפתור את הבעיה של התקציב.

קטי קטרין שטרית: הקריאה צריכה לבוא מכם.

קטי קטרין שטרית: יש לכם מספיק כוח אדם שיכול לדאוג לזה, האמן לי, לפנות לאותם גורמים.

דודי מזרחי: אני אשמח לשבת על זה ברצון.

דודי מזרחי: קטי, יש לזה היבט אחר גם, הרי יש תוכניות מסוימות שאנחנו נילחם עם סכין בין השיניים כדי שלא ייפגעו, וברגע שאנחנו נכניס אותם לבתי הספר ב-1 בספטמבר, אנחנו רוצים להפעיל אותן ב-1 בספטמבר, והופכים עולמות כדי - - -

קטי קטרין שטרית: גילה, תקשיבי, אנחנו מדברים על טווח זמן מאוד קטן.

קטי קטרין שטרית: עכשיו אני מדברת על כובע אחר שלי, כל הנושא של פדופילים.

קטי קטרין שטרית: אי אפשר לבחון את הדברים האלה בטווח הזמן הקצר.

קטי קטרין שטרית: אז יכול להיות שאנחנו יכולים להכניס גורם כזה ואחר שהוא לא בסדר למערכת.

קטי קטרין שטרית: לכן אם לוקחים כוח אדם שכבר נמצא במערכת, רק נמצא כרגע במצב שאין תקציב ולכן הם לא במערכת בגלל כל הסיבות - - -

גילה נגר: אבל תחזירי אותם חזרה מבתי הספר ותתקעי את בתי הספר בלי כוח אדם.

קטי קטרין שטרית: אבל גם ככה, מי ניגש לזה?

קטי קטרין שטרית: אני עשיתי תרגיל, הלכתי ללשכת התעסוקה, רציתי לבדוק מי האנשים – סטודנטים, שגם ככה בנובמבר הם לבד ילכו.

קטי קטרין שטרית: הם פשוט ימשיכו את הלימודים שלהם כמו שצריך, או דצמבר, גג, אם הכול חוזר.

קטי קטרין שטרית: ברגע שאת לוקחת מורי קרב, מדריכי של"ח, כל אותם מדריכים שעד עכשיו לא עשו אתם שום דבר בגלל הקורונה, ושמה אותם בבתי הספר, אז מקסימום אם הכול בסדר, נמצא חיסון, כולם חוזרים בחזרה, אין קפסולות, הכול טוב ויפה, כל אחד חוזר למקומו, זה עניין של שבוע-שבועיים.

קטי קטרין שטרית: אבל מי שנכנס זה כוח אדם שכבר יש לנו עליו את הביקורת, ואנחנו לא צריכים למצוא את עצמנו במצב של איזשהו משהו, חלילה וחס.

עופר כסיף: אני מסכים עם מה שקטי אומרת, אבל בנוסף לזה, מעבר לפלפולים שאפשר להיכנס אליהם, בגדול, המטרה של החינוך ברורה.

עופר כסיף: לא יכול להיות שבכל מיני תירוצים תקציביים, עם כל הבעייתיות, ייפגעו הילדים.

עופר כסיף: הרי ילדים נפגעים מזה.

עופר כסיף: כל התוכניות שעומדות כרגע על הפרק – את הזכרת את קרן קרב, היל"ה, אומ"ץ, כל מיני תוכניות – יש בלי סוף.

עופר כסיף: יש תוכניות שנותנות מענה בעיקר לאוכלוסיות הכי מוחלשות, אז דווקא את זה עכשיו עומדים להוציא?

עופר כסיף: זה לא יעלה על הדעת.

עופר כסיף: ומשתמשים בכל מיני תירוצים – אני לא מדבר עליכם, דרך אגב.

קטי קטרין שטרית: אבל אתה פונה לאנשים הלא נכונים.

עופר כסיף: נכון, בגלל זה אמרתי שאני לא מדבר אליהם.

קטי קטרין שטרית: מצדם הלוואי שהיה להם עכשיו תקציב.

רם שפע: ניתן לדודי להשלים את דבריו.

עופר כסיף: אני אמרתי שאני לא מפנה את זה אליהם, הם לא אחראיים על זה.

עופר כסיף: מה שאני אומר, בהמשך לדברים של דודי - - -

קטי קטרין שטרית: לא, זה עניין תקציבי.

קטי קטרין שטרית: אני אגיד לך מה קורה.

קטי קטרין שטרית: רם, אני רוצה להשלים לך.

קטי קטרין שטרית: יצאה קריאה לגיוס כוח אדם בגלל הקפסולות.

קטי קטרין שטרית: מה עושים?

קטי קטרין שטרית: לוקחים אנשים שחלקם הגדול לא עבר הכשרה, הם לא עסקו בהוראה.

קטי קטרין שטרית: יכול להיות שחלקם אפילו לא יודע איך נכנסים לכיתה.

קטי קטרין שטרית: אני אומרת שכרגע יש כוח אדם שיושב בבית.

קטי קטרין שטרית: עזוב עכשיו את המחלוקות – יש תקציב, אין תקציב.

קטי קטרין שטרית: אותו כוח אדם, שמקבל גם ככה דמי אבטלה, או מענק כזה או אחר, קחו אותו ותשתמשו בו, תעבירו אותו.

קטי קטרין שטרית: אבל אני מבטיחה לך שמדריך קרב למוזיקה אנדלוסית, לא משנה לו עכשיו, כשהוא נמצא בבית, אם הוא מקבל את המשכורת דרך קרב, או מקבל את המשכורת דרך המתווה החדש.

קטי קטרין שטרית: העיקר שהוא יוצא מפתח הבית ומלמד.

עופר כסיף: יש יותר מזה.

עופר כסיף: אנחנו העלינו את זה גם בפני השר, להמשיך את התוכניות האלה - - -

קטי קטרין שטרית: לא, השר קשוב לחלוטין.

עופר כסיף: רגע.

עופר כסיף: גם בפניו העלינו את זה שיש 12,000 מורים ומורות ערבים עם תעודות הוראה שלא מועסקים.

סמי אבו שחאדה: נכון, ויש גם אלפי סייעות.

גילה נגר: חברים, כל הדברים האלה - - - אני מציעה לתת לדודי להמשיך להשלים את דבריו, זה לא הוגן.

רם שפע: מיד דודי יקבל להמשיך את דבריו, הכול בסדר.

רם שפע: אל תדאגי.

רם שפע: אני רק רוצה להגיד – קטי, רצית להשלים לי כי לא הייתי פה.

רם שפע: הצוות המסור שלי תוך כדי כתב לי מה נאמר, ואני יודע שאת אמרת את זה מקודם, ומאיר אמר שהוא חושב - - -

קטי קטרין שטרית: אין על הצוות שלך.

רם שפע: אני רק רוצה לחזק גם את מה שמאיר אמר, משפט שבעיניי הוא גם חשוב: אנחנו צריכים להיזהר, ובהקשר הזה אני מעריך גם את האחריות של המשרד.

רם שפע: ברור שכולנו רוצים שמחר בבוקר מורי קרב יועסקו וכל המורים – חלקם מדריכים, צריך להגיד – יועסקו על ידי המשרד.

רם שפע: אבל אם במחיר הזה אנחנו נייצר מצב שהתוכניות לא יימשכו אחר כך, זה מחיר מאוד כבד, ולכן באיזון הזה צריך כל הזמן לעבוד.

רם שפע: ברור לי שהמשרד יודע.

רם שפע: זה איזון עדין בין להחזיר אותם מחר לעבוד לבין לבטל את התוכניות של אותם ילדים שצריכים לחזור בעוד חודש.

קטי קטרין שטרית: ברגע שהכול מסתדר, בכל מקרה אתה לא צריך את כוח העזר שמגיע.

קטי קטרין שטרית: הכול מסתדר, כל דבר חוזר למקום.

מאיר כהן: גילה, לא פונים למורים שיצאו לפנסיה בגלל שהם בקבוצת סיכון?

גילה נגר: יש קול קורא.

מאיר כהן: יש קול קורא?

גילה נגר: יש קול קורא גם של כוח אדם.

דודי מזרחי: יש מורכבות עם ההיבט הזה של אוכלוסיות שהן יותר בסיכון.

דודי מזרחי: אנחנו לא פרסמנו את זה בקול קורא, אבל זה דבר שצריך לקחת אותו בחשבון.

קטי קטרין שטרית: יפה בן דוד אמרה את זה.

דודי מזרחי: העיקר שרציתי להגיד, לגבי ההיבט של ההפחתה שהייתה בשנה שעברה בנוגע למסיבות כיתתיות.

דודי מזרחי: צריך לעשות הבחנה בעיניי – וזה דבר שהייתי שמח לתרום פה לדיון – אם אנחנו מסבסדים על ידי המדינה, אם אנחנו מסבסדים שירות מסוים, או בוחרים לוותר עליו.

דודי מזרחי: בשנה שעברה המשרד הביא החלטה וקיבלתם החלטה לסבסד ב-20 מיליון שקלים – זה הרבה כסף, אולי לא הרבה במונחים של תקציב המדינה, אבל זה עדיין הרבה כסף – רכיב שצריך להגיד אותו, הוא יחסית קטן וההשפעה שלו בסוף למי שהכי צריך אותה היא מאוד מינורית.

דודי מזרחי: אני מאוד שמח שעלה כאן הנושא על ידי חברת הכנסת שטרית, ועוד גורמים העלו את זה, הנושא של המלגות.

דודי מזרחי: משרד החינוך שמר בשנתיים האחרונות על היקף המלגות במערכת על 100 מיליון שקל בשנה.

דודי מזרחי: הכנסת והממשלה כבר קיבלו החלטות בפלטים שעברו על קיצוץ בתקציבי הפעולות של משרד החינוך, כך שתקציב המלגות ב-2021 בבסיס עומד על 50 מיליון שקלים.

דודי מזרחי: לנו ברור שאנחנו ב-50 מיליון שקלים לא יכולים להפעיל מלגות, בטח בעת הזו.

דודי מזרחי: לכן בראייה שלנו באופן אחראי, אנחנו חושבים שבעת הזו הרבה יותר נכון להעצים ולחזק את הרכיב של המלגות מאשר להשקיע בתקציב של מסיבות כיתתיות.

דודי מזרחי: אנחנו נמצאים בסיטואציה - - -

קטי קטרין שטרית: הוא צודק.

קטי קטרין שטרית: נכון, נכון, זו הקריאה שצריכה לצאת.

מאיר כהן: לא משנה, עדיין אתה אומר לי שאם אתה רוצה לחזק את הרכיב של המלגות, אתה מפיל את זה על ההורים.

מאיר כהן: אתה משחק בסכום אפס.

מאיר כהן: אנחנו אנשי ציבור, אנחנו רוצים לבוא מהוועדה הזאת ולהגיד דבר אחד אלמנטרי: אין דבר כזה שאנחנו, או שאתם, במציאות כל כך קשה, לוקחים רכיב שבשנה שעברה הוסכם עליו ומחזירים אותו ואומרים להורים: בשנה שעברה שילמתם 24 שקלים פחות, עכשיו אתם תחזרו לזה.

שלמה קרעי: מאיר, אני ארגיע אותך תיכף, כשרם ייתן לי זכות דיבור.

מאיר כהן: אסור – חשוב מאוד, אני מציע שתעשו את הדברים בתוככם, אבל אם אתם רוצים לזכות בשיתוף פעולה מלא, אי אפשר להשהות את זה.

מאיר כהן: מדובר עכשיו בהעברה של 4.2 מיליארד שקלים.

מאיר כהן: תחשבו בתוך התקציב הזה איך זה ייהנה וזה לא ייחסר.

מאיר כהן: תעשו את זה בחוכמתכם.

מאיר כהן: אבל כל העסק הזה יכול ליפול על 24 שקלים, תחשוב מה המשמעות.

דודי מזרחי: חבר הכנסת, אתה יודע היטב שהתקציב של 4 מיליארד הוא תקציב סגור לקורונה שיש לנו איסור חמור להשתמש בו להוצאות אחרות.

רם שפע: למה?

רם שפע: למה הוא סגור לקורונה מראש?

דודי מזרחי: זאת ההחלטה.

רם שפע: אתם הבאתם את ההצעה לממשלה.

רם שפע: אני קראתי את החלטת הממשלה.

דודי מזרחי: אני עובד ציבור, אני מיישם את ההחלטות של הכנסת.

רם שפע: אני מסביר.

רם שפע: אני רק רוצה להגיד, כי לממשלה יש מדיניות רוב הזמן, וזה בסדר.

רם שפע: אבל השר הביא להחלטת הממשלה את התקציב הזה סגור.

רם שפע: הייתה יכולה להיות החלטה אחרת.

דודי מזרחי: יש כאן נציגת משרד האוצר, היא יכולה להסביר מה ההשלכות מבחינת - - -

רם שפע: אני הרגע אמרתי.

דודי מזרחי: מבחינתנו, בעוד שמאשרים תקציבים מאוד גדלים עבור תקציב שאני לא יכול לגעת בו לדברים אחרים, אין לנו כסף לדברים אלמנטריים הרבה יותר, ולכן כל שקל הוא משמעותי וצריך לראות איך מנצלים אותו באופן המיטבי ביותר.

דודי מזרחי: ואין לי ספק שכל שקל במלגות הוא הרבה יותר אפקטיבי, לעניות דעתי המקצועי, מאשר שקל הפחתה גורפת על כל הארץ.

מאיר כהן: דודי, הוויכוח ימשיך להיות.

מאיר כהן: אתה רוצה להרחיב את קרן המלגות, אתה אומר להורים: שלמו עוד 24 שקלים.

מאיר כהן: לא מקובל, אסור שזה יהיה, גם בשבילכם.

רם שפע: אין ספק.

מאיר כהן: תחשבו איך אתם פותרים את זה, תאמין לי.

רם שפע: תודה.

רם שפע: חבר הכנסת קרעי, בבקשה.

שלמה קרעי: תודה, אדוני יושב-הראש.

שלמה קרעי: מאיר, תן לי להרגיע אותך.

שלמה קרעי: הכניסו כאן עז לתוך המסמך הזה, ולא סתם עז, עז מקפצת ומדלגת.

שלמה קרעי: תסתכל איך הדגישו לך את זה ש-24 השקלים האלו שהורדנו בשנה שעברה חוזרים גם השנה.

שלמה קרעי: במודגש, עם קו תחתון.

מאיר כהן: אתה אומר שממילא יוציאו את זה, בואו נתווכח על דברים אחרים.

שלמה קרעי: אם לא היו מכניסים את זה, הרי היית מבקש להוריד עוד משהו, טיולים על פי תוכנית, סל תרבות.

עופר כסיף: אני ביקשתי לבטל את תשלומי ההורים.

שלמה קרעי: זאת העז שנכנסה.

שלמה קרעי: להערכתי, היא תרד, ולא צריך - - - בעניין הזה.

רם שפע: נראה לי שאפילו אין טעם להתעכב על הנושא הזה בכלל.

שלמה קרעי: לגמרי.

שלמה קרעי: לדעתי, זה משהו שהכניסו לנו לכאן – הדגישו אותו מאוד בולט כדי שנתמקד בו ונתווכח רק עליו.

רם שפע: אני לא אמרתי את זה במילה, ולא במקרה.

רם שפע: אבל תמשיך.

שלמה קרעי: מצוין.

שלמה קרעי: לגבי שאר תשלומי ההורים, אני חושב שטיולים שלא ברור שהם יצאו לפועל, כמו טיולים, כמו מסיבות כיתתיות, כמו שאר הדברים והמרכיבים שיש כאן, שלא ברור מראש שיצאו לפועל, להערכתי אנחנו לא צריכים לאפשר – לא אנחנו, אני חושב שמשרד החינוך צריך לומר: אנחנו לא גובים עד שלא יהיה ברור לנו שהטיולים האלה יוצאים לפועל.

שלמה קרעי: לא לגבות מההורים ואחר כך לראות אם מחזירים להם או לא מחזירים.

שלמה קרעי: הרי כסף שנגבה, כבר לא מחזירים אותו בדרך כלל, אולי בחלק מהמקומות, בחלק מהמקומות לא.

שלמה קרעי: אם לא בטוח, אם אנחנו עדיין בתוך המשבר הזה, וכך נראה, שאנחנו בינתיים בתוכו, אין שום טעם ואין שום סיבה לומר להורים תשלמו מראש ואולי נחזיר לכם.

שלמה קרעי: זה דבר שני.

שלמה קרעי: דבר שלישי, אדוני היושב-ראש, בישיבה האחרונה שהיינו כאן לגבי הילדים הקטנים בגני הילדים של החינוך המיוחד, המוכר שאינו רשמי, בשנה שעברה באותן ישיבות של תשלומי הורים קיבלנו התחייבות ממנכ"ל משרד החינוך – יש לי אותה כתובה – ממשרד החינוך ומשרד האוצר, שהדבר הזה יבוא לידי פתרון בשנת הלימודים תש"פ.

שלמה קרעי: עכשיו אנחנו כבר מדברים על תשפ"א, וגני הילדים בחינוך המיוחד המוכר שאינו רשמי עדיין לא באו לידי פתרון.

שלמה קרעי: מבחינתי, אני לא הולך לאשר לכם שום דבר כאן עד שהדבר הזה לא יבוא לידי פתרון.

שלמה קרעי: אם כמובן אני אמלא מקום של חבר ועדה.

שלמה קרעי: אבל בעיניי לא צריך לאשר.

שלמה קרעי: אי אפשר לאשר, בשביל כמה עשרות מיליונים בודדים ילדים בחינוך מיוחד, הכי קטנים והכי זקוקים לנו, לגרור אותם שנה אחרי שנה אחרי שנה ולא לתת להם פתרון.

שלמה קרעי: הדבר זה הוא שערורייתי, הוא בניגוד לחוק וגם בניגוד להתחייבויות שחתמתם כבר לפני שנה שלמה.

שלמה קרעי: תודה.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: נמצא אתנו בזום ערן דורון, ראש מועצת רמת נגב, ומנהל את מחלקות החינוך במועצות האזוריות.

רם שפע: שלום לך.

ערן דורון: בוקר טוב רם.

ערן דורון: אני רוצה להתייחס לשתי נקודות.

ערן דורון: אני שומע את כל הרצון האותנטי והנכון לצמצם את תשלומי ההורים.

ערן דורון: זה הגיוני, רק שאף אחד לא מצביע על מקור המימון.

ערן דורון: בהיעדר מקור מימון, כל עולם התוכן הזה של טיולים, מתל"ן ועד הנושא של טיילות, שאליי הוא מאוד מאוד קרוב – הייתי מנהל בית ספר שדה.

ערן דורון: אני מאמין שלהוציא את התלמידים כמה שיותר – אגב, גם בתוך בית הספר, פשוט להוציא אותם מהכיתות, זה יעשה רק טוב.

ערן דורון: אבל אם אין מקור מימון, מה מצפים שיקרה, שעוד פעם יפילו את זה על הרשויות המקומיות?

ערן דורון: ולכן אם מקור מימון חלופי לתשלומי ההורים – שיכול להיות שברמה העקרונית היה צריך לבטל אותם – אני לא מבין בכלל איך אפשר להתמודד עם זה.

ערן דורון: מדינת ישראל החליטה שיותר חשוב לסבסד ב-4.2 מיליארד שקל שמועברים בימים אלו – החליטו על שלושה או ארבעה מתווים שבהם אפשר להתמודד עם פתיחת שנת הלימודים בתוך האירוע הזה שנקרא קורונה.

ערן דורון: נושא תשלומי ההורים כנראה בא בעדיפות נמוכה יותר, מה לעשות?

ערן דורון: היה ומחליטים לעשות את זה, למה דווקא את עולם התוכן הזה?

ערן דורון: מה עם מעונות היום?

ערן דורון: במעונות יום הורים נדרשים לשלם אלפי שקלים – לא עשרות שקלים ולא מאות שקלים, אלא אלפי שקלים – מדי חודש.

ערן דורון: אז אולי בכלל צריכים לסבסד את מעונות היום?

ערן דורון: נראה לי שהדיון, בלי שמישהו מצביע על מקור מימון אמיתי ריאלי, כרגע הוא לא רלוונטי.

ערן דורון: לכן הוועדה כן צריכה לאשר את תשלומי ההורים לשנת הלימודים הזאת, וכמובן, לתת יכולת - - -

עופר כסיף: לא, הוועדה צריכה ללחוץ שיהיו מקורות מימון אחרים, לא ההורים.

ערן דורון: - - שיעזרו להורים שלא יכולים לעשות את זה.

ערן דורון: צריך להבין שחלק מתשלומי ההורים האלה בסוף מתורגמים לפעילויות של תעסוקה של מאות רבות, עשרות אלפי אנשים שהיום יושבים בבית ומחכים להתחיל את שנת הלימודים כדי לעבוד.

ערן דורון: ולכן אני אומר, צריך להיזהר נורא עם סוג של פופוליזם נגד תשלומי הורים, רק שאף אחד לא אומר מאיפה הם יגיעו.

ערן דורון: ואני מאוד מאוד חושש שעוד פעם ישיתו את זה על הרשויות המקומיות, ואז יקרה מצב שרשויות שיכולות יעשו את זה, ורשויות שלא יכולות, לא יעשו את זה.

ערן דורון: לכן אני ממליץ לוועדה כן לאשר תשלומי הורים עד שלא יינתן מקור מימון אחר לנושא הזה.

מאיר כהן: אני מציע, ערן, היות ואני מכיר ומכבד אותך, תימנע - - -

דוברת: זה לא פופוליזם, זה בדיוק העניין.

דוברת: מה זה עד שלא יינתן?

דוברת: אם אף פעם לא נפסיק את תשלומי ההורים, לעולם לא יינתן.

דוברת: זה בדיוק העניין, המטרה היא לחשוב על פתרונות ולא כל הזמן להגיד אי אפשר.

רם שפע: רגע, רגע, מי מדברת?

מאיר כהן: ערן, אני מבקש ממך שהמילה פופוליזם קצת תרד.

מאיר כהן: זה לא הוגן לאנשים שב-08:30 בבוקר באים לכאן ומנהלים דיון עקרוני עם לב פתוח, לא מתוך תחושה שכל הצדק אצלי ובצד השני לא צודקים.

מאיר כהן: לכן שים את זה בצד.

ערן דורון: מקבל ומתנצל.

ערן דורון: המילה לא הייתה מתאימה.

ערן דורון: רציתי להגיד שקשה לדבר על זה מבלי ש- - -

מאיר כהן: תפקידם של חברי הכנסת הוא להילחם כמה שיותר בכדי שהסל הזה של תשלומי הורים יצומצם.

מאיר כהן: אני לא חושב שאנחנו צריכים לעשות את החשבון של דודי מזרחי ולהגיד לו: דודי, קח 20 מכאן ושים את זה פה.

מאיר כהן: לא, אנחנו אומרים את דעתנו, ודעתנו החותכת בכל המפלגות, ושמעת גם את קרעי מהליכוד, ואת עופר מהמשותפת.

מאיר כהן: אנחנו אומרים למשרד החינוך: ברורות לנו הכוונות הטובות שלכם, יחד עם זה, אנא מכם, יהיו סעיפים שאנחנו מבקשים מכם או לא לגבות אותם, או לחכות בגבייתם במהלך השנה.

מאיר כהן: אין לזה ולפופוליזם שום קשר.

מאיר כהן: אני חושב שחובתנו להציג את ההורים ואת הכיס שלהם ואת המצב הכלכלי.

מאיר כהן: תודה.

רם שפע: ערן, אני מכיר אותך היטב, יודע שלא התכוונת, אין לי ספק.

רם שפע: גם מאיר מכיר אותך טוב.

רם שפע: אני גם רוצה להגיד משהו משמעותי, אמרתי את זה קודם, ואני אחזור בכל פעם על אותה נקודה.

רם שפע: זו לא חוכמה שהכנסת בכל פעם מחדש תגיד: אוקיי, זאת מדיניות המשרד, מה נעשה, אין לנו מקור, ואז ליפול ולאשר את כל התשלומים שמושתים על ההורים.

רם שפע: אגב, זה נכון לסעיפים אחרים.

רם שפע: תפקידה של הכנסת – גם תפקידה של הממשלה – הוא להבין מה הדבר הנכון לעשות ולנסות לשנות החלטות מדיניות לאור המציאות.

רם שפע: הרי על פי מה שאתה אומר, אם זו תפיסת המדיניות שלנו, אף פעם שום דבר לא ישתנה, בכל פעם מחדש, בכל נושא.

רם שפע: ברור לך שהשר גלנט כשר חינוך – לא חשוב, לא הוא ספציפית עכשיו – מעדיף, ככל שהוא יכול, לדאוג להעביר את תקציב הקורונה ולא לעזור להורים.

רם שפע: אבל זה לא התפקיד שלנו לקבל את זה.

רם שפע: התפקיד שלנו הוא לבקר את זה, ובעיניי, ערן – ואני אומר את זה מהיכרות אתך – זה גם התפקיד שלך, לבקר את זה, וביחד אתנו לדרוש את זה מהמדינה.

רם שפע: שמעתי כשלא הייתי פה שמירום שיף, יו"ר הנהגת ההורים הארצית קרא למשרד החינוך – תיכף נשמע את התגובה של המשרד – לקחת על עצמו לממן את השאלת הספרים, שהרי זה לא פוגע במשרות של אנשים.

רם שפע: זה מה שאתה צריך לעשות, להצטרף אלינו בקריאה הזאת, ולא להגיד לוועדה לממן על גבי ההורים.

ערן דורון: רם, תנו לי להשלים.

ערן דורון: אנחנו למודי ניסיון שבהם הכי קל להגיד תממנו את הדבר הזה, רק כשבסוף אין את זה, איכשהו זה מתגלגל או לרשויות המקומיות או שזה קורה על חשבון דברים אחרים, שלטעמי, הם לא פחות חשובים, ואת זה צריך להגיד.

ערן דורון: אנחנו יודעים שזו שמיכה שזזה ממקום למקום – מה לעשות, אולי זה לא פופולרי להגיד את זה, אבל אני מכיר בדבר של משאבים אינסופיים.

ערן דורון: המשאבים הם מוגבלים.

ערן דורון: אני מסכים אתכם, לדעתי צריך להשקיע מכספי מדינה, שכל תלמידי מדינת ישראל ייצאו כמה שיותר לסיורים ולעשות את התוכניות המיוחדות – אני לא מדבר על קרן קרב והיל"ה.

ערן דורון: אין בכלל ספק בזה.

ערן דורון: אני רק אומר שזה לא מספיק רציני בעיניי כשאנחנו אומרים אמירה כזאת, ואחרי זה אנחנו נצטרך להתמודד עם משבר במקום אחר, ומשרשרים את זה ומכדררים את זה למקום אחר.

ערן דורון: זאת הכוונה.

ערן דורון: צריך לנהוג, כמו שאמרת, באחריות ולהבין שאם אנחנו מחליטים לממן את תשלומי ההורים, זה כנראה יבוא על חשבון משהו אחר.

ערן דורון: צריך להגיד טוב טוב לאנשי הוועדה על חשבון מה זה יבוא.

רם שפע: למה את לוקח את זה – לא, אני לא מקבל את זה.

עופר כסיף: מה זה לא רציני?

עופר כסיף: הוא קובע אם רציני או לא רציני, פופוליסטי לא פופוליסטי?

רם שפע: ערן, על פי נתוני בנק ישראל – לא על פי נתוני ועדת החינוך – מדינת ישראל נמצאת בתחתית – בתחתית – של המימון שהמדינה נתנה בעקבות הקורונה לאזרחים שלה, אני לא נכנס לכל הפרטים.

רם שפע: ולמה אני אומר את זה?

רם שפע: גודל השמיכה הוא כגודל החלטת הממשלה, ההחלטה של הממשלה באופן כללי.

רם שפע: שאני עכשיו חלק מהקואליציה הזאת, שלצערי, לא העבירה מספיק כסף לאזרחים שלה בצרה הזאת.

רם שפע: אם אתה מקבל מראש שזה הגודל של השמיכה, אז אתה אף פעם לא תנצח בשום קרב.

רם שפע: אני מצטער, לא תכננתי לא להסכים אתך ככה, אבל אילצת אותי.

ערן דורון: במועצה שלי כשאומרים לי עוד ועוד ועוד בלי שיש לי - - - נוהג באחריות.

רם שפע: תודה רבה על הדברים.

רם שפע: חבר הכנסת יאיר גולן, בבקשה.

יאיר גולן: לא, לא ביקשתי.

יאיר גולן: אני כבר דיברתי.

עופר כסיף: אני רוצה להתייחס לדברים האחרונים ששמענו ולחזק אותך, מאיר.

עופר כסיף: אני רוצה להתייחס למה שערן אמר.

מאיר כהן: הוא ראש מועצה ברמת נגב, והוא עושה עבודה נהדרת.

עופר כסיף: אני לצערי לא מכיר אותו, אבל אני מקווה שיום אחד נכיר.

עופר כסיף: בכל אופן, אני רוצה להתייחס לדברים שהוא אמר.

עופר כסיף: לא לגופו של אדם, לגופו של עניין ולחזק את מה שמאיר אמר.

עופר כסיף: התפקיד שלנו פה, כל אחד על פי השקפתו כמובן, הוא להציג את העמדה לגבי הנושא הנדון.

עופר כסיף: במקרה של תשלומי הורים, כאשר אנחנו מדברים פה, אנחנו מציגים את העמדה שלנו.

עופר כסיף: העמדה שלי, הצגתי אותה, היא התנגדות גורפת לתשלומי הורים.

עופר כסיף: אחרים אמרו דברים שונים, אם כי הייתה גם הסכמה רחבה לגבי על מה גובים, אם גובים מראש.

עופר כסיף: אני לא נכנס עכשיו לכל מה שהוזכר.

עופר כסיף: התפקיד שלנו הוא לא להגיד מה המקורות התקציביים אם תשלומי ההורים מבוטלים.

עופר כסיף: התפקיד שלנו הוא להגיד תשלומי הורים זה דבר פסול מסיבות שאני הזכרתי, או כל אחד משהו אחר על פי השקפתו, כאשר לא התפקיד שלנו להגיד מאיפה התקצוב של זה יגיע.

עופר כסיף: זה לא אמור להפוך את זה לפחות רציני, כפי שאמר ערן, בוודאי שלא לפופוליסטי.

עופר כסיף: אם אני חושב שתשלומי ההורים זה דבר פסול בגלל שזה מגדיל אי שוויון, משום שזה מוביל להשפלה של תלמידים, משום שזה מנוגד לחוק חינוך חובה חינם, וכן הלאה, אז אני אגיד את זה, ואף אחד לא יגיד לי שמשום שאני לא מציע או לא מציג מקור תקציבי, זה לא רציני.

עופר כסיף: לא רציני מי שאומר שזה לא רציני.

יאיר גולן: רק לחזק את הדברים.

יאיר גולן: אנחנו רואים בעת הזאת, לצערי, שלדברים אחרים, שבעיניי לפחות, הם הרבה פחות חיוניים, נמצאים מקורות תקציביים, כולל עשרות תקנים במשרדי ממשלה מיותרים.

יאיר גולן: אנחנו לא אלה שנמצא את השורה התקציבית.

רם שפע: תודה.

רם שפע: יובל וורגן מהממ"מ, בבקשה.

יובל וורגן: תודה, אדוני היושב-ראש.

יובל וורגן: אנחנו הגשנו לוועדה לקראת הדיון את המסמך שהזכרת בדברי הפתיחה שלך.

יובל וורגן: הוא נכתב לבקשת חברת הכנסת אורלי פרומן.

יובל וורגן: כתב אותו אסף, שנמצא פה.

יובל וורגן: המסמך סוקר היבטים שונים, שאני לא אכנס אליהם עכשיו.

יובל וורגן: המדיניות וחלופות שהוצעו לה במשך השנים, גם התייחסות לפסיקת בג"ץ, לאחרונה יחסית, שהאירה על אופן הסדרת הנושא בחוזרי מנכ"ל מפוזרים, וגם כמה נתונים השוואתיים במגבלות של המידע הקיים.

יובל וורגן: לצורך הכנת המסמך אנחנו עובדים מול משרד החינוך ומקבלים ממנו מענה לבקשות מידע בהיבטים שונים.

יובל וורגן: קיבלנו מענה מסימה, שנמצאת פה.

יובל וורגן: אלו נתונים של מינהל כלכלה ותקציבים.

יובל וורגן: אחת השאלות שהתבקשנו על ידי חברת הכנסת פרומן לשאול, וקיבלנו – לפעמים אנחנו מקבלים מענה של המשרד שאין מידע בהיבט שאותו אנחנו מבקשים.

יובל וורגן: אחת השאלות הייתה מה היקף הסכומים שהוחזרו להורים בעקבות פעילויות שלא התבצעו בשנת הלימודים הקודמת עקב הקורונה.

יובל וורגן: המשרד כתב לנו בתשובה שאין לו מידע כזה מרוכז ומקיף על הסכומים שהוחזרו להורים, שההתחשבנות נעשית לקראת סוף השנה.

יובל וורגן: אם אני מבין נכון, אין מנגנון של דיווח חזרה בדיוק על כל סכום וסכום מבתי הספר, אז המידע הזה כרגע לא נמצא.

יובל וורגן: אבל לפחות קיבלנו עליו מענה ברור מהמשרד.

יובל וורגן: לרוב העניין של קבלת מענה לבקשות על מידע עובד בשיתוף פעולה מלא, על אף שמסירת המידע מחויבת על פי חוק, וזה לא עניין וולונטרי, אבל אנחנו לא נדרשים בדרך כלל למישור הפורמלי הזה.

יובל וורגן: היבט אחד שנשאלנו עליו במפורש על ידי חברת הכנסת פרומן ולא הצלחנו לקבל עליו שום מענה, למרות תזכורות חוזרות ונשנות – וזה גם היבט שבדרך כלל עולה בדיוני הוועדה על תשלומי הורים – זה נושא הבקרה.

יובל וורגן: חברי כנסת בדרך כלל מעוניינים לדעת אם אותם תשלומי הורים שכן מאושרים פה נגבים באותם סכומים מאושרים, או שיש חריגות מהסכומים האלה.

יובל וורגן: על זה לא הצלחנו לקבל מידע, וראש המינהל הרלוונטי נמצא פה, אז לשיקולך, אדוני היושב-ראש, אם תרצה לקבל על כך התייחסות.

רם שפע: אני אשמח מאוד לקבל התייחסות על כל השאלות שנשאלו עכשיו.

רם שפע: בבקשה.

רם שפע: שם לפרוטוקול.

גור רוזנבלט: גור רוזנבלט, אני מנהל את מינהל רישוי בקרה ואכיפה במשרד.

גור רוזנבלט: אני אתייחס למה שנשאלנו קודם לגבי הסוגיה כמה מהפעילויות אכן קורות בפועל ואכן יקרו במהלך השנה הקרובה.

גור רוזנבלט: כמו שאמרה נכון גילה קודם, השנה מיועדת לשנה שיש לה מתווה פעילות לכל הנושאים שעליהם - - -

רם שפע: סליחה שאני קוטע אותך.

רם שפע: אולי נעשה הפוך, תתייחס בבקשה לשאלות שיובל העלה כדי שלא נפספס, ואחר כך תתייחס לשנה הקרובה.

גור רוזנבלט: אני עובד לפי הסדר.

גור רוזנבלט: אמרו קודם משהו, אני רוצה להתייחס אליו.

גור רוזנבלט: יש לי פה נתונים להעביר לכם, הם נראים לי חשובים.

גור רוזנבלט: צריך לזכור, מה שחברי הכנסת מאשרים בכל שנה בתשלומי הורים, זה את המקסימום ואת הפעילויות שעבורן מותר לגבות.

גור רוזנבלט: המנהלים שלנו הם אנשים רציניים מאוד, הם אחראיים מאוד, הם המעולים שבאנשים.

גור רוזנבלט: במסגרת העבודה שלהם הם מחליטים יחד עם ועדי ההורים בכל בית ספר ובית ספר, מתוך מה שהכנסת מאשרת לגבות, מה כן גובים בפועל.

גור רוזנבלט: אני אתן כמה דוגמאות לסכומים שאושרו כאן לגבות, ובפועל תראו בכמה כסף באמת משתמשים.

גור רוזנבלט: למשל, דובר פה על טיולים.

גור רוזנבלט: 94% מבתי הספר גבו על טיולים והוציאו טיולים, אפילו היינו רוצים לראות שכל בתי הספר מטיילים.

גור רוזנבלט: מצד שני, הרבה מאוד נתונים אחרים, דובר פה על התל"ן התורני, בסך הכול 7.5% מבתי הספר מפעילים סוג כזה של תוכניות.

מאיר כהן: גור, זה המון.

מאיר כהן: אל תלחץ לי על היבלת.

מאיר כהן: אני מכיר את זה לפני ולפנים.

שלמה קרעי: מאיר, אתה מנוסה מאוד.

שלמה קרעי: אתה היית מנהל ואתה יודע את הנוסחה - - -

מאיר כהן: גילה תגיד לך, היא לימדה אותנו מה זה לנהל בית ספר.

מאיר כהן: באוכלוסייה ששם צמחנו ושם הפכנו למורים, אם דבר כזה אתה מאפשר, זה אבי אבות הטומאה.

מאיר כהן: אם אתה אומר למנהל בית ספר ואומר לו: תגייס אליך את התלמידים שההורים שלהם יכולים ללמוד חמש יחידות פיזיקה.

מאיר כהן: תחשוב על זה.

גור רוזנבלט: הלכת קצת רחוק – לגייס תלמידים - - -

מאיר כהן: עזוב, זו סוגיה קשה שצריך דיון אחר.

מאיר כהן: עזוב.

גור רוזנבלט: מה שאני מנסה לומר הוא שהעובדה שמשהו מאושר כאן, זה לא אומר שהמנהל גובה אותו.

גור רוזנבלט: המנהל מנהל דיון עם ועד ההורים.

גור רוזנבלט: הדיון הוא דיון אחראי, יודעים - - - אנחנו רואים שחלק גדול מהתשלומים שאנחנו מאשרים פה בפועל, אף אחד לא גובה אותו.

מאיר כהן: השאלה היא אם המדינה יכולה לאפשר רמה כזאת של סוברניות.

גור רוזנבלט: לעניין הבקרה.

גור רוזנבלט: אני רוצה להתייחס למה - - - לחברי הכנסת פה, שאולי לא כולם מכירים, במיוחד יושב-ראש הוועדה.

גור רוזנבלט: כל תשלומי ההורים עוברים ניטור משמעותי על ידי משרד החינוך, זה אחד הנושאים היותר נבדקים אצלנו.

גור רוזנבלט: יש לנו מערכת שנקראת מערכת אפיק, שזאת מערכת שכל מנהל, לפני שהוא בכלל מתחיל לגבות, הוא קודם כל מכניס למערכת אפיק מה הוא רוצה לגבות.

גור רוזנבלט: מפקח בית הספר מאשר לו את זה, ואומר לו יש לך אישור.

גור רוזנבלט: בפועל הוא יכול לבצע את - - -

רם שפע: 100% מבתי הספר עובדים עם אפיק?

גור רוזנבלט: צריך להבדיל בין הזרמים.

גור רוזנבלט: בזרם הממלכתי והממלכתי דתי - - -

רם שפע: אני שאלתי שאלה.

גור רוזנבלט: אני עונה.

רם שפע: אני שאלתי שאלה.

רם שפע: מה אחוז בתי הספר שעובדים עם מערכת אפיק?

גור רוזנבלט: בזרם הממלכתי והממלכתי דתי כמעט כולם.

רם שפע: בערך באחוזים – 60%, 80%, 90%?

גור רוזנבלט: מעל 90%.

גור רוזנבלט: בזרם החרדי כמעט ולא.

גור רוזנבלט: יש לנו שם פער, אנחנו מנסים מדי שנה - - -

רם שפע: והממלכתי דתי?

רם שפע: לא שמעתי.

גור רוזנבלט: כמעט כולם מדווחים באפיק.

גור רוזנבלט: מערכת האפיק היא מערכת מפורטת, זאת אומרת, אתה לא רק אומר מה הסכום שאתה רוצה לגבות אותו, אלא מה הסכום בהתייחס לכל פרמטר גבייה, וזה גם מאפשר לנו - - -

מאיר כהן: סליחה שאני מפריע, שרובם מדווחים, אבל לא רובם מקבלים פידבק.

מאיר כהן: זה לא בסדר מה שאתה אומר.

מאיר כהן: אני מכיר את זה לפני ולפנים.

מאיר כהן: רובם מדווחים.

מאיר כהן: יושב-ראש הוועדה, רובם מדווחים, אבל לא רובם מקבלים פידבק ממשרד החינוך כי משרד החינוך לא מספיק לבקר את כולם.

גילה נגר: לא, מאיר, אתה טועה, המפקחים נדרשים לחתום.

גילה נגר: לא.

גילה נגר: המפקחים הם עושים את זה, אנחנו עוקבים.

גילה נגר: הם אמורים לחתום.

גילה נגר: לעבור על הדברים ולחתום.

גור רוזנבלט: מאיר, נושא תשלומי ההורים הוא נושא שאנחנו משקיעים בו משאבים.

גור רוזנבלט: באופן אישי במינהל שלי יש לי צוות מאוד גדול שעובד על הסיפור הזה.

גור רוזנבלט: אנחנו משקיעים משאבים מאוד גדולים כדי לבדוק את זה.

גור רוזנבלט: אנחנו עושים גם בקרות בכל בתי הספר, וזה אחד הנושאים הראשונים שנבדקים כשאנחנו מגיעים לבקרה בבית הספר.

מאיר כהן: אתה יכול להגיד בוודאות לוועדה שבכל בית ספר שמדווח יש ביקורת?

מאיר כהן: לא השיחה של המפקחת עם המנהל או המנהלת, שזה חצי שעה בשנה, אם בכל חודש רואים כמה כסף נכנס.

מאיר כהן: יש בקרה כזאת?

גור רוזנבלט: אין דרך לעשות על 5,000 בתי ספר בדיקה בכל חודש.

מאיר כהן: חשוב להגיד.

גור רוזנבלט: אנחנו גם לא מתכוונים.

גור רוזנבלט: אנחנו סומכים על המנהלים שלנו, הם אנשים מצוינים.

מאיר כהן: גם אני.

גור רוזנבלט: אנחנו לא עושים בדיקה בכל חודש, אנחנו עושים בדיקות מדגמיות.

גור רוזנבלט: כל בית ספר עובר בקרה, אחת לשלוש עד חמש שנים, תלוי בבית הספר.

גור רוזנבלט: אנחנו בודקים, ואחד הנושאים הראשונים הוא נושא תשלומי ההורים.

מאיר כהן: אם היית אומר את זה מההתחלה, הייתי מאשר הכול.

מאיר כהן: אני מכיר את זה.

מאיר כהן: אני יותר לא אפריע לך.

גור רוזנבלט: בסך הכול אנחנו רואים בגדול שיש חריגות, אנחנו מתקנים אותן, אנחנו דורשים מהמנהלים לתקן אותן.

גור רוזנבלט: אבל בסך הכול המנהלים עובדים לפי מה שהם דיווחו במערכות.

גור רוזנבלט: אגף בקרה עובד על זה, אנחנו עוסקים בזה.

גור רוזנבלט: חוץ מזה יש אצלי אגף אכיפה.

גור רוזנבלט: במקרה ויש מקרים מאוד חריגים שדורשים תיקון, אנחנו מתערבים ברמה פרטנית בבית הספר ומתקנים.

גור רוזנבלט: רק לאחרונה באחד מבתי הספר כל ההורים קיבלו צ'קים הביתה החזר כי בדקנו וראינו שגבו תל"ן מסוים – גבו כך וכך שעות תל"ן, ובפועל ניתנו פחות שעות תל"ן.

גור רוזנבלט: בית הספר החזיר את הכסף להורים שנה או שנתיים אחרי.

גור רוזנבלט: אנחנו מתערבים במקרים נקודתיים ומיליוני שקלים חוזרים להורים כשצריך.

גור רוזנבלט: שאל פה יובל על בקרה, אחד הנושאים שאנחנו יותר מבקרים אותם זה נושא תשלומי ההורים.

גור רוזנבלט: זה מאוד מאוד רגיש, זה כסף של הורים, ובגלל שזה כל כך רגיש, אנחנו בודקים אותו בשבע עיניים.

גור רוזנבלט: אבל שוב, אמרתי, המנהלים שלנו הם אנשים מאוד רציניים והם לא ייגבו עבור פעילות שהם לא מקיימים אותה.

גור רוזנבלט: אנחנו סומכים עליהם לגמרי.

מאיר כהן: מסכים.

רם שפע: אני חייב לומר משהו.

רם שפע: העובדה שאנחנו שואלים שאלות קשות על איך הדברים מתנהלים לא מלמדת כהוא זה על מה שאנחנו חושבים שאתם עושים מאמץ עילאי כדי לטפל, חשוב לי שתדעו את זה.

רם שפע: אני אומר את זה מכל הלב.

רם שפע: לא את כולכם אני מכיר, אבל אני בטוח שאתם קמים בבוקר ועושים הכול כדי שתהיה בקרה, כדי שיוחזרו כספים, נקודה.

רם שפע: בלי קשר, אני חושב שלא על כל השאלות אתה עונה באופן מספיק ברור.

רם שפע: העובדה שאתה מבצע בקרה, אם היא לא מובילה לכך שיש בקרה על כולם, זה מה שאתה צריך להגיד, ולא שאתה מנסה לעשות בקרה.

רם שפע: הרי בסוף אתה מצפה ממני, מוועדת החינוך, לאשר – וגם אמרה את זה בהתחלה זו שיושבת מימין לגילה, סליחה, שכחתי את שמך.

רם שפע: ציינת את זה שאתם עושים הכול ושהנחיתם להחזיר.

רם שפע: אם אני אשאל אותך כמה בתי ספר יחזירו כסף להורים בשנה הקרובה, אנחנו נהיה בבעיה קשה.

רם שפע: את אמרת שעד אוגוסט חוזר כסף, אבל במקביל אתם מבקשים ממני לאשר את כל הכסף לשנה הבאה.

רם שפע: אז צריך להיות הגונים ולהגיד שאין לכם תשובות מספיק טובות על כמה כסף חזר להורים, שלא לומר, רוב הכסף לא חזר להורים על פי ההנחיה שלכם.

רם שפע: אני לא הנחיתי את בתי הספר באפריל לשלם כסף, אנחנו באמצע אוגוסט.

רם שפע: צריך לשים את הדברים על השולחן.

רם שפע: ועדיין אני אומר את מה שאמרתי בהתחלה: זה לא אומר שאני לא חושב שאתם עושים מאמץ עילאי, אבל המציאות כרגע בשטח היא מציאות קשה מאוד.

רם שפע: ובתוך המציאות הקשה, אתם מבקשים שאנחנו נאשר עוד כסף.

גור רוזנבלט: זה שהמציאות של הקורונה היא קשה, זה ברור לכולם.

רם שפע: לא המציאות של הקורונה, המציאות שאמרתם לבתי הספר להחזיר, אבל הרוב עדיין לא חזר, ואנחנו באמצע אוגוסט.

גור רוזנבלט: אני לא יודע על סמך מה אתה אומר שהרוב עוד לא חזר, כי אנחנו עוד לא יודעים מה חזר ומה לא חזר.

גור רוזנבלט: אני לא יודע על סמך מה אתה - - -

רם שפע: אפילו את המשפט הזה עד עכשיו לא שמעתי, אבל אני שמח שאמרת את זה, שאתם לא יודעים מה חזר ומה לא.

גור רוזנבלט: בקרה זה התחום המקצועי שלי.

גור רוזנבלט: אנחנו לא עושים בקרה על כולם.

גור רוזנבלט: אי אפשר, וזה לא נכון גם, לבקר את הכול.

גור רוזנבלט: יש לנו מערכות דיווח, כמו אפיק, שכולם מדווחים, אבל לא צריך ולא נכון לבקר את כולם כל הזמן.

גור רוזנבלט: מבקרים מדגמית, מבקרים לפי סקרי סיכונים כאלה ואחרים שאנחנו עושים, ובהתאם לזה אנחנו מחליטים את מי לבקר ואת מי לא צריך לבקר.

גור רוזנבלט: אתם תאשרו פה איזשהו סכום – יכול להיות שהוא אושר – אבל זה לא אומר שכל הסכומים האלה אכן ייגבו מההורים, כי בסוף - - -

רם שפע: תסביר לכל מי ששומע אותנו איך זה עובד.

רם שפע: איך המשפט הזה נפגש עם המציאות?

רם שפע: למה הכוונה?

רם שפע: מחר בבוקר ההורים נדרשים לשלם כסף, מה בית הספר יעשה?

גילה נגר: אם הוא לא החזיר את הכסף, יכול להיות שזה יתקזז.

גור רוזנבלט: רגע, רגע, חוזר תשלומי הורים הוא חוזר בית ספרי.

רם שפע: כן, כן, אני מכיר טוב מאוד, אני יודע.

גור רוזנבלט: אחרי מה שאושר כאן, בסוף בית הספר מקיים דיונים עם ועד ההורים ומחליטים מה מהפעילויות שמותר לגבות עבורן הם רוצים לקיים, ומה הם לא רוצים לקיים, ומה אולי הם רוצים לקיים, אבל כרגע במציאות של הקורונה הם לא יצליחו לקיים, ואולי בהמשך השנה הם כן יוכלו לקיים אותן, ורק אז אולי הם יגבו אותן.

גור רוזנבלט: זו החלטה שבה האוטונומיה היא של מנהל בית הספר יחד עם יושב-ראש ועד ההורים שלו לקבל את ההחלטות בתחום הזה.

רם שפע: מירב ישראלי, היועצת המשפטית של הוועדה, רוצה להתייחס במשפט.

 << דובר >> מירב ישראלי: הדברים האחרונים מתייחסים גם לנושא הזה שנאמר קודם, שאתם מבקשים מהוועדה לאשר אישור עקרוני.

 << דובר >> מירב ישראלי: בוועדה אין דבר כזה אישור עקרוני, הוועדה מאשרת או לא מאשרת.

 << דובר >> מירב ישראלי: ברגע שהיא מאשרת, היא יוצאת מהתמונה, זאת המשמעות.

 << דובר >> מירב ישראלי: זאת אומרת שהוועדה אישרה, אם אתם תחליטו לחלק את התשלומים או לא לחלק התשלומים, הוועדה לא תהיה חלק מהשיח הזה.

 << דובר >> מירב ישראלי: זאת אומרת, אם הוועדה רוצה להיות חלק מהשיח של מה מאשרים ומה מאשרים מאוחר יותר, לקראת ינואר או לקראת החיסון של הקורונה וכולי, היא לא תהיה חלק מהשיח הזה בהמשך.

מאיר כהן: מה שאת אומרת, שאנחנו נצביע על הצעה מפורטת מראש.

 << דובר >> מירב ישראלי: לא, אני אומרת שאם מצביעים על כל - - -

עופר כסיף: כדי שתהיה לנו השפעה.

רם שפע: או בשלבים.

 << דובר >> מירב ישראלי: אין דבר כזה, אישור מבחינת הוועדה זה שמחר בבוקר כל בתי הספר יכולים לגבות את כל התשלומים, מבחינת הוועדה.

 << דובר >> מירב ישראלי: זה אולי תלוי בהחלטה של משרד החינוך או המנהל, אבל הוועדה יוצאת מהתמונה, זה צריך להיות ברור.

מאיר כהן: הוא סיים את הדברים במשהו מאוד חשוב, אם תוכל לחזור עליהם.

מאיר כהן: אתה אמרת דבר מאוד חשוב שנעלם בדברים: סוברני מנהל בית הספר – אני חוזר על מה שאמרת, תקן אותי – לקרוא ליושב-ראש ועד ההורים שלו - - -

רם שפע: לא, רק בחוק היבש.

מאיר כהן: לא, זה לא ברור, כי זה - - -

רם שפע: לא, אמרתי שזה בחוק היבש, זה מה שכתוב שם.

מאיר כהן: עזוב, השאלה היא אם זה בפועל.

מאיר כהן: והם מחליטים בבית הספר, עם הנהגת ההורים המקומית: אנחנו משלמים.

מאיר כהן: אנחנו מאשרים את סעיפים 1, 2, 3, את סעיפים 4, 5, 6 אנחנו נגבה בינואר-פברואר, ואת סעיף 7 אנחנו לא נגבה.

מאיר כהן: פשוט תגיד את זה.

מאיר כהן: זה עוזר לכם, לא לי, אבל הדברים צריכים להיאמר.

גור רוזנבלט: אני הבאתי לפה כמה נתונים מתוך דברים – היינו פה בשנה שעברה כולנו.

גור רוזנבלט: אישרנו כאן סט מסוים של תשלומים שהוא המקסימום שמותר לבית ספר לגבות.

גור רוזנבלט: בדקתי אחרי זה.

גור רוזנבלט: הצוות שלי בדק, מתוך התשלומים שאישרנו, כמה נגבה בפועל.

גור רוזנבלט: אמרתי, אישרנו אמצעי קצה.

גור רוזנבלט: פחות מ-2% בבתי הספר גובים אותם בפועל, למרות שאישרנו.

גור רוזנבלט: למה?

גור רוזנבלט: כי 98% אחרים מבתי הספר החליטו לא לגבות את זה.

גור רוזנבלט: זאת אומרת, העובדה שניתן כאן אישור לגבות - - -

מאיר כהן: כשאתה בא לבקרה הזאת שלך, אתה מעיר על זה שלא גבו סעיפים מסוימים, או שאתה מקבל את הסוברניות שלהם?

גור רוזנבלט: כשאנחנו באים לבדוק, אנחנו בודקים מה המנהל הספציפי הזה בבית הספר הספציפי הזה, עם ועד ההורים, החליט שהוא גובה, מה הוא העלה לאפיק וקיבל עליו אישור לגבות.

גור רוזנבלט: אני בא בבקרה ומסת

גור רוזנבלט: כל אם אכן מה שהוא ביקש זה מה שהוא גבה, ואין פה גבייה מעבר למה שהוא ביקש.

גור רוזנבלט: תזכרו, רוב מוחלט של בתי הספר לא גובים את כל מה שמאושר כאן.

גור רוזנבלט: הבדיקה שלנו, צריך להגיד, היא ברמה פרטנית.

גור רוזנבלט: אנחנו בודקים לגבי כל תלמיד ותלמיד.

גור רוזנבלט: אנחנו בודקים אם תלמיד שנזקק למלגה אכן קיבל אותה ואכן הופחת התשלום הזה מההורים.

גור רוזנבלט: הבדיקות הן מאוד – אני משבח פה את המנהלים, אבל המנהלים מתלוננים שאנחנו יותר מדי מבקרים אותם.

גור רוזנבלט: זה בסדר, אין לי בעיה עם זה שאומרים לי שאני מבקר יותר מדי, כי זה כסף של הורים וזה רגיש, אנחנו חייבים לדעת שכל הכסף הזה שההורה שילם, הילד שלו קיבל את זה.

רם שפע: אני לא אתחיל להקריא לכם את הטור הזה - - -

 << דובר >> מירב ישראלי: רק להשלים.

 << דובר >> מירב ישראלי: בהיעדר בקרה על כל בתי הספר, לפחות מהתלונות שמגיעות לוועדה, הנטייה, של לפחות חלק מבתי הספר, ברגע שתשלומים מאושרים, פשוט לגבות אותם.

 << דובר >> מירב ישראלי: זאת אומרת, לגבות את כל הרשימה.

 << דובר >> מירב ישראלי: דרך אגב, אני באופן אישי שמעתי על זה שכבר לפני האישור של הוועדה היו בתי ספר שכבר שלחו דרישות תשלום.

גור רוזנבלט: נכון, היה דבר כזה והנחיתי לעצור את זה מידית.

 << דובר >> מירב ישראלי: אוקיי, אבל זה קיים בשטח.

 << דובר >> מירב ישראלי: צריך להבין שברגע שמאושרים או לא מאושרים תשלומים, הרשימה יוצאת לדרך.

 << דובר >> מירב ישראלי: זה כדי לחזק את דבריי הקודמים, שהחלוקה של התשלומים, אם הוועדה רוצה להיות חלק ממנה, היא צריכה להיות חלק ממנה כבר בשלב האישור ולא לתת אישור עקרוני כזה.

גור רוזנבלט: מירב, אני אשמח לתת לך את הנתונים.

גור רוזנבלט: רוב בתי הספר לא גובים את כל מה שמאושר.

 << דובר >> מירב ישראלי: אין לי נתונים, אני רק אומרת שיש תופעה כזאת ושמענו עליה.

 << דובר >> מירב ישראלי: לחזק את הנקודה הקודמת.

 << דובר >> מירב ישראלי: דבר נוסף שרציתי להעיר, אני שואלת את זה, הנושא של החזרת תשלומים זה לא לתקופת קורונה.

 << דובר >> מירב ישראלי: זאת אומרת, לפי החוק והתקנות, בכל שנה, גם בשנה רגילה, תשלומים שנגבו ולא נעשה בהם שימוש לצורך המטרה שלשמה הם שולמו, בית הספר צריך להחזיר אותם להורים או לגרור אותם לשנה הבאה בתנאים שקבועים בחוק ובתקנות.

 << דובר >> מירב ישראלי: אני שואלת, אם זה משהו קבוע שקיים בחוק ובתקנות ואפשר לדווח עליו, כמו שמדווחים על הגבייה, למה זה לא נכנס למערכת?

 << דובר >> מירב ישראלי: זאת אומרת, שכל בית ספר, כמו שהוא מדווח על הגבייה, בסוף שנה הוא צריך לדווח במה נעשה שימוש במה לא נעשה שימוש ולדווח אם הוא החזיר או לא?

 << דובר >> מירב ישראלי: למה זה לא נעשה בצורה מסודרת?

גור רוזנבלט: זה קורה.

גור רוזנבלט: בוודאי שזה קורה.

 << דובר >> מירב ישראלי: ואז היו לכם את הנתונים בלחיצת כפתור.

גור רוזנבלט: צריך להבין, החשבון לא שייך למשרד החינוך.

גור רוזנבלט: חשבון הבנק של בית הספר שייך לרשות המקומית.

 << דובר >> מירב ישראלי: לא, אני מדברת על מערכת אפיק, על הדיווח.

גור רוזנבלט: קיים דיווח, הוא פשוט קיים ברמת הרשות ולא ברמה המשרדית.

גור רוזנבלט: זאת אומרת, בכל בית ספר כזה הם מחליטים בסוף שנה – נניח שהסתיימה שנה ויש יתרה, ועד ההורים עם המנהל יכולים להחליט או שמחזירים את כל הכסף להורים, או שהם מזכים את ההורים.

 << דובר >> מירב ישראלי: מה שאני שואלת, אם הוא מדווח לך על הגבייה, למה הוא לא מדווח לך על ההחזרה?

 << דובר >> מירב ישראלי: פשוט לדווח, אתה לא צריך להיכנס לפרטים, דיווח.

גור רוזנבלט: גם על הגבייה הוא לא מדווח, הוא מדווח לי על מה הוא מבקש אישור לגבות מההורים.

 << דובר >> מירב ישראלי: בסדר, על זה אני מדברת.

גור רוזנבלט: הוא מקבל מהמשרד אישור לגבות.

גור רוזנבלט: יכול להיות שבפועל הוא יגבה רק 80% או 90% מהסכום הזה.

רם שפע: גור, רובנו יחסית מבינים מה אתה אומר.

רם שפע: השאלה היא פשוטה – אם הוא מדווח לך על כמה הוא ביקש לגבות, למה הוא לא יכול לדווח לך כמה הוא החזיר?

גור רוזנבלט: אני לא אומר שזה בלתי אפשרי, אבל עוד מעט - - -

רם שפע: אז תגיד שאתה לא אומר שזה בלתי אפשרי.

 << דובר >> מירב ישראלי: זה יאפשר לכם לעקוב אחרי הנתונים שכרגע לא אתם לא יכולים לתת - - -

רם שפע: אני נורא מנסה לכבד אתכם, אבל על חצי מהשאלות אתה לא עונה.

רם שפע: אני מצטער.

עופר כסיף: בהמשך למה שנאמר קודם, אני חושב שזה גם מה שרוב האנשים הסכימו – עוד פעם, אני שם בצד את העניין העקרוני של ההתנגדות לתשלומי הורים בכלל, אבל בתוך הקונסטלציה שכבר קיימת, שלא תהיה גבייה כי הרבה יותר קל לגבות יותר מאוחר מאשר להחזיר אחר כך, וזהו, גמרנו.

רם שפע: מירום שיף, יו"ר הנהגת ההורים רוצה לדבר שוב.

רם שפע: מי שיש לו שאלות, בבקשה.

רם שפע: אגב, אני חוסך מכם את הדפים שיש לי מהקראה של בתי ספר שעדיין מבקשים מההורים לשלם, ולא רק זה, ברור לכם, הרי אתם יודעים את זה, שחלק ניכר מבתי הספר מבקשים לשלם בהוראת קבע.

רם שפע: ברגע שהם משלמים בהוראת קבע, אתם יודעים בדיוק מה קורה אחר כך, נכון?

רם שפע: אז הבקשה לאשר את התשלומים ושאחר כך יתנהל דין ודברים עם בתי הספר, אני חושב שאתם מבינים שהיא לא הרמטית, בלשון המעטה.

רם שפע: מירום שיף, בבקשה.

מירום שיף: אני רוצה להעיר את תשומת לב הוועדה ולהתייחס לדברים שנאמרו על ידי משרד החינוך.

מירום שיף: אני מבין שלמשרד החינוך יש בעיה תקציבית, אבל לנו ההורים יש מיליון מובטלים.

מירום שיף: המצב הכלכלי של רבים מאתנו הוא מאוד מאוד קשה, ואין לנו כסף.

מירום שיף: אז אנחנו בטח לא הפתרון לבעיות התקציב של משרד החינוך.

מירום שיף: אני רוצה להתייחס לדברים שאמר פה דודי מזרחי, כי אני לא חושב שהם הודגשו מספיק.

מירום שיף: הוא אמר שהמלגות לאוכלוסיות החלשות, שהיו בסכום של 100 מיליון בשנים האחרונות, הורדו השנה ל-50 מיליון.

מירום שיף: זאת אומרת, לא רק שלקחו את ה-20 מיליון שבשנה שעברה הם נתנו עבור המסיבות, הם גם הורידו לאוכלוסיות החלשות את קרן המלגות שאמורה לעזור להם במקום להגדיל את קרן המלגות בשנה כל כך קשה.

מירום שיף: אני פשוט לא מצליח להבין את הדבר הזה.

דודי מזרחי: מירום, זה לא מה שאמרתי.

דודי מזרחי: מה שאמרתי, שאם לא נעשה שינוי וייושמו הקיצוצים שכבר הוחלט עליהם, המלגות ירדו ל-50 מיליון, והאתגר שלנו - - -

מירום שיף: דודי, אני לא מבין אותך, מה זה לא אם לא נעשה שינוי?

מירום שיף: הבאתם הצעה לוועדה שעומד מאחוריה צמצום קרן המלגות ב-50 מיליון, והגדלה ב-20 מיליון תשלומי הורים, במקום לעמוד בהתחייבות שלכם מהשנה שעברה למתווה רב שנתי לצמצום תשלומים.

דודי מזרחי: זה לא נכון.

דודי מזרחי: כמו שאתה בוודאי יודע, הוועדה - - -

מירום שיף: זה מה שעשיתם, בוא לא נספר לעצמנו סיפורים.

דודי מזרחי: אני הצפתי, מירום, שבכדי להשאיר את המלגות על תקציב של 100 מיליון שקל – שזה אתגר מאוד מאוד מורכב, אבל אנחנו נעמוד בו – אנחנו צריכים לפעול - - -

מירום שיף: אז אנחנו נממן 20 מיליון מתוכם, טוב שאתה אומר לי את זה.

מירום שיף: הדבר השני הוא שביקשו פה אישור עקרוני.

מירום שיף: דודי, אני הקשבתי בנחת, לא הפרעתי לך.

מאיר כהן: דודי, שכמודיעים לשר - - -

רם שפע: רק רגע, מירום.

מאיר כהן: מירום, סליחה רגע.

מאיר כהן: דודי, כשיש החלטה או כשמודיעים למשרד על קיצוץ פלט – והייתי שר בממשלה – זאת החלטה של הנהלת המשרד.

מאיר כהן: אני מציע – באמת מציע לכם – כשאתם מקבלים החלטה על קיצוצים, אל תפגעו במלגות לילדים.

מאיר כהן: זה הכול.

מאיר כהן: זו החלטה שלכם, זו לא החלטה של אף אחד אחר.

מאיר כהן: הממשלה לא אומרת לכם תורידו - - -

דודי מזרחי: אני מסכים אתך, וכך גם נעשה, אבל היות והאתגר הוא מאוד - - -

מאיר כהן: אין דבר כזה, בחייך, דודי.

מאיר כהן: אני לא יודע למה אתם באים לוועדה ואומרים דברים כאלה שקצת צובעים את המשרד בצבעים לא נכונים.

מאיר כהן: אתה אומר קיבלנו הוראה לקיצוץ פלט, והחלטנו מהמלגות של הילדים החלשים?

דודי מזרחי: להיפך, אני אומר שהתקנות - - -

מאיר כהן: ואחרי זה אתה מבקש שההורים יממנו את זה?

דודי מזרחי: לא, חלילה.

דודי מזרחי: בקיצוץ - - -

מאיר כהן: תהיו מכוונים בדברים שלכם, חבל.

דודי מזרחי: חלילה, זה לא מה שאמרתי.

מאיר כהן: אני רוצה לשמוע את אנשי משרד החינוך אומרים: גם אם אנחנו נתבקש לקצץ, לא נפגע בילדים חלשים.

דודי מזרחי: חבר הכנסת, זה בדיוק – בדיוק – מה שאמרתי.

דודי מזרחי: אנחנו נלחמים על זה כדי להשאיר, למרות הקיצוץ העצום, ואני משוכנע שיהיה קיצוץ עוד יותר גדול ב-2021.

דודי מזרחי: למרות הקיצוצים מרחיקי הלכת הללו, חשוב לנו, ונילחם להשאיר את תקציב המלגות לפחות על 100 מיליון שקלים.

דודי מזרחי: לכן מה שאמרתי – ואני רק מחדד – בעת הזו, כאשר צריך לבחור איפה אתה משקיע, אני מעדיף להשקיע כל שקל שולי ברכיב של מלגות וסיוע לתלמידים מעוטי יכולת, מאשר לפזר את המשאב באופן גורף על כל - - -

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: מירום, בבקשה תמשיך, קטענו אותך, סליחה.

מירום שיף: אני חושב שצריך לזכור שסעיף צהרונים עדיין לא אושר, וגם שם כרגע ההורים יצטרכו לשלם יותר.

מירום שיף: אז בהסתכלות כוללת, יש לנו פה בעיה מאוד גדולה.

מירום שיף: בואו נדבר על סעיף השאלת ספרים.

מירום שיף: השר גלנט אמר בצורה כנה ויפה בוועדה פה שלפני סוף ינואר הם לא יצליחו לספק יותר מ-50% ממכשירי הקצה למדינת ישראל.

מירום שיף: ההורים במצב כלכלי קשה, לכן משרד החינוך צריך לממן את הספרים עכשיו.

מירום שיף: כי שנת הלימודים תתחיל, ומה יקרה?

מירום שיף: ההורים שיש להם יקנו ספרים, ההורים שאין להם, מהפריפריה וממקומות שאין להם, לא יוכלו לשלם עבור ספרי הלימוד.

מירום שיף: צריכים להבין את הדבר הזה.

מירום שיף: זו ההזדמנות שלכם לממן את השאלת הספרים ולעשות הקטנת פערים, כי הספרים זה האמצעי היחיד ללמידה בתחילת השנה.

מירום שיף: לפני ינואר אין השלמה של 50% ממכשירי הקצה, זו הודעה של משרד החינוך.

מירום שיף: זה לא שלי, ההודעה הזאת.

מירום שיף: לגבי האישור העקרוני, אני רוצה להעמיד דברים על דיוקם.

מירום שיף: משרד החינוך אמר תנו לי אישור עקרוני ואנחנו ננהל על זה דיון אחר כך.

מירום שיף: אני מאוד מכבד את כל אנשי המשרד.

מירום שיף: עד היום היה דיון אחד על תשלומי ההורים.

מירום שיף: ביקשנו מה שביקשנו, חזרו אלינו ואמרו: לא רק שלא נקבל ונגדיל לכם את מימון המשרד לתשלומי הורים, אלא גם ניקח את 20 השקלים.

מירום שיף: אם זה דיונים, אני כנראה לא מבין מה זה דיונים.

מירום שיף: אני חושב שהוועדה צריכה להגיד היום למשרד בצורה ברורה: אתם מממנים השאלת ספרים, שתיים, אין סעיף שישולם אם אי אפשר מבחינה בריאותית לממש אותו.

מירום שיף: הגיע הזמן שנעשה שינוי בדבר הזה, ולא צריכים בכל שנה לחזור לדיון הזה.

רם שפע: תודה רבה לך.

רם שפע: אסף, מרכז המידע והמחקר של הכנסת.

רם שפע: בבקשה.

אסף וינינגר: תודה, אדוני היושב-ראש.

אסף וינינגר: אסף, מרכז המחקר והמידע של הכנסת.

אסף וינינגר: אני רוצה להתייחס לכמה דברים שגור אמר.

אסף וינינגר: הוא אמר שגובים מההורים של 3.5% מהתלמידים תשלומים עבור אמצעי קצה, וגובים מ-7% מהתלמידים עבור תל"ן תורני.

אסף וינינגר: עלולה להצטייר מזה תמונה שהתשלומים הנוספים הם משהו זניח.

אסף וינינגר: לא זה המצב.

אסף וינינגר: התשלומים שלא מאושרים בוועדה, צריך לקחת בחשבון, הם לפי אומדנים שונים בערך פי 2 מהתשלומים שהוועדה כן מאשרת.

אסף וינינגר: לפי נתונים שלנו יש, שהם נכונים לתשע"ח, 45% מבתי הספר שדיווחו באפיק, דיווחו על כוונה לגבות תשלומי הורים עבור תל"ן.

אסף וינינגר: זה סך הכול בתי הספר.

אסף וינינגר: אם מסתכלים רק על הממלכתי עברי וממלכתי דתי, הנתון הזה עומד על כמעט 60%.

אסף וינינגר: לפי אומדנים שונים, סך תשלומי ההורים שנגבים במערכת החינוך נמצא במגמת עלייה, לכן אפשר להניח שהמיצוי של אפשרות הגבייה במהלך השנים הולך וגדל.

אסף וינינגר: זהו.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: אני אגיד, חברים, אנחנו מתקרבים לסיום.

רם שפע: אנחנו כבר מעל שעתיים בדיון, ומסתמן שזה לא יהיה דיון אחרון.

רם שפע: אני רוצה לתת את זכות הדיבור לפיצ'י דובינר, שמוביל כבר הרבה שנים מאבק בנושא תשלומי ההורים ומאוד רוצה לדבר.

רם שפע: אתה אחד מכל אותם אנשים שביקש בוואטסאפ לדבר, לא לכולם אני מצליח לתת.

רם שפע: בבקשה.

גבריאל פיצ'י דובינר: קודם כל, תודה רבה ובוקר טוב.

גבריאל פיצ'י דובינר: אני רוצה להגיד שכל מה שאני אגיד זה לא אישי לאף אחד, אבל אני יושב בחוסר נוחות מוחלט.

גבריאל פיצ'י דובינר: אני מרגיש כחייזר שנפל ממקום אחר, כאילו אני לא מכיר את השטח, כאילו לא מכיר את המדינה.

גבריאל פיצ'י דובינר: אדון גור, גם אני מנסה, משתדל, לעשות דיאטה.

גבריאל פיצ'י דובינר: תראה איך אני נראה.

גבריאל פיצ'י דובינר: זה בדיוק הפיקוח שמשרד החינוך מבצע.

גבריאל פיצ'י דובינר: צריך לשים את הדברים על השולחן, אין באמת פיקוח.

גבריאל פיצ'י דובינר: רק השנה - - - אחרי תלונות, - - - שני מנהלי בית ספר שגבו מעבר לאפיק.

גבריאל פיצ'י דובינר: מה הם עושים?

גבריאל פיצ'י דובינר: חלק, לא כולם, אפילו חלק קטן אבל משמעותי; מבקשים אישור אפיק, אחר כך מוציאים להורים מכתבים על דברים אחרים, צריכים יותר כסף.

גבריאל פיצ'י דובינר: יושב-ראש הוועדה, אני אתן לך את השמות בפרטי כי לא נעים לי לתת שמות של מנהלים, שלדעתי היו צריכים להיות מפוטרים.

גבריאל פיצ'י דובינר: למה אני אומר מפוטרים?

רם שפע: בוא נשמור על אותם מורים ומנהלים.

גבריאל פיצ'י דובינר: נכון, נכון, נכון.

גבריאל פיצ'י דובינר: אמרתי, אני אגיד לך בפרטי.

גבריאל פיצ'י דובינר: אבל מה אני רוצה להגיד?

גבריאל פיצ'י דובינר: מנהל שעושה דבר כזה, חברים יקרים, זה לקיחת דבר כסף במרמה.

גבריאל פיצ'י דובינר: מקומו לא במשרד החינוך, נקודה.

גבריאל פיצ'י דובינר: אבל מה קורה?

גבריאל פיצ'י דובינר: לא עושים כלום.

גבריאל פיצ'י דובינר: אחד מהם קודם, והשני – אני אגיד לך אחר כך מי זה, אפשר לבדוק כל מה שאני אומר, גם הייתה כתבה בערוץ 13.

גבריאל פיצ'י דובינר: כשאני קורא את מכתב השר – אני מאוד מכבד שרים, ובכלל בני אדם, אבל כשאני קורא את המכתב, זה לא מכבד אותנו כהורים וכאזרחי מדינת ישראל.

גבריאל פיצ'י דובינר: על איזה מסיבה כבוד השר מדבר?

גבריאל פיצ'י דובינר: הרי לא היו מסיבות סוף שנה בשום כיתה.

גבריאל פיצ'י דובינר: אתם יודעים מה, יש לי חבר שעובד כדי-ג'יי.

גבריאל פיצ'י דובינר: סיפרתי לו שאני בא לפה והוא צחק, ואחר כך התחיל עם דמעות בעיניים להגיד לי: פיצ'י, לי ביטלו מסיבות של כיתה י"ב של הבת שלי, שאני לא קיבלתי כסף, ועכשיו אתה הולך למקום שבו רוצים לאשר שייקחו כסף ממני בתור אבא על מסיבות שביטלו לי כשאני בלי פרנסה.

גבריאל פיצ'י דובינר: הייתי רוצה לראות את השר עיניים מול עיניים.

גבריאל פיצ'י דובינר: שיסתכל לי בעיניים ויגיד לי שהוא באמת דואג למיליון מובטלים.

גבריאל פיצ'י דובינר: שהוא באמת דואג לעסקים הקורסים, שהוא באמת חושב שיהיו טיולים השנה, שהוא באמת חושב שיהיו מסיבות השנה או שיהיו הצגות.

גבריאל פיצ'י דובינר: איזה קטע, אנחנו בוועדת החינוך והתרבות.

גבריאל פיצ'י דובינר: אני מאוד מברך ושמח שרם בתפקיד, והוא יודע שאני רואה את העבודה הטובה שלו.

גבריאל פיצ'י דובינר: אבל תראו, השבוע היה דיון בוועדה למה אין הצגות.

גבריאל פיצ'י דובינר: היום אותה ועדה צריכה לאשר תשלומים להצגות.

גבריאל פיצ'י דובינר: מישהו השתגע כאן.

גבריאל פיצ'י דובינר: משהו כאן לא ברור לחלוטין.

גבריאל פיצ'י דובינר: הפגיעה הגדולה, צריך להבין את זה – אני מסיים, אני מבטיח – זאת פגיעה קשה בציבור המוחלש במדינת ישראל.

גבריאל פיצ'י דובינר: ואם על חייזרים דיברנו, אני מבקש מכולנו, כולל כולנו, במיוחד ממשלת ישראל, לזכור דבר אחד הסרט: אי-טי חבר מכוכב אחר מסתיים במילים האלה: E.T.

גבריאל פיצ'י דובינר: go home, תזכור את זה.

גבריאל פיצ'י דובינר: לא - - - את מה שאתם עושים לנו - - -

רם שפע: פיצ'י, תודה רבה, אנחנו חייבים להתקדם.

גבריאל פיצ'י דובינר: מבקש לא לאשר.

גבריאל פיצ'י דובינר: מבקש מהורי ישראל, דרך אגב, מרד תשלומים.

גבריאל פיצ'י דובינר: לא משלמים בשום מקרה, גם ככה הם לא יכולים לעשות כלום.

גבריאל פיצ'י דובינר: לשלם רק ביטוח, וזהו, לא לתת גרוש אחד במרמה.

רם שפע: בסדר גמור.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: יש פה מקום לכל הדעות.

רם שפע: משרד החינוך, בבקשה.

רם שפע: גילה, את מוזמנת לסכם.

רם שפע: אני אסכם אחר כך ואנחנו נסגור את הדיון עכשיו.

עופר כסיף: אני אומר כמה מילים גם.

עופר כסיף: ממש בקצרה, אני מסכים עם מה שאמר עכשיו פיצ'י ודוברים קודמים.

עופר כסיף: לסיכום, אני חוזר על מה שאמרתי קודם.

עופר כסיף: אני מציע שהיום אנחנו נצביע נגד תשלומי ההורים.

עופר כסיף: אני לא מדבר כרגע רק על העניין העקרוני, אני מדבר על עניין מאוד מאוד ספציפי שאנחנו דנים בו היום, בהמשך למה שמירב אמרה.

עופר כסיף: לא יכול להיות שאנחנו ניתן אוקיי לפני שיש לנו את כל המידע, את כל התשובות על השאלות, ובוודאי שלא יכול להיות שאנחנו ניתן אוקיי שלאחר מכן אפשר – כך הבנתי ממך – יהיה להשתמש בזה באופן שאולי אנחנו לא רוצים שישתמשו בו.

עופר כסיף: לכן אני מציע שאנחנו נצביע נגד.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: בבקשה גילה.

רם שפע: אני אשמח שתתייחסו גם לטענות שעלו פה, גם ספציפית לנושא השאלת הספרים, אם אתם מתכוונים לממן את זה, ובכלל, כל הסוגיות, כי בסוף אני אתייחס אליהן, אז עדיף שתתייחסי לפני שאני מסכם.

רם שפע: בבקשה.

גילה נגר: אני אתייחס למה שאני צריכה להתייחס, ולמה שאני חושבת שאני צריכה להתייחס, השאר, יש אנשי מקצוע שיתייחסו, ואם יהיו לך דברים נוספים לומר, אנחנו פה.

גילה נגר: זה דיון ראשוני, אני בטוחה שעוד יהיו דיונים לא מעטים.

רם שפע: אני לא בטוח.

גילה נגר: אני אגיד מה דעתי.

רם שפע: אמרת שאת בטוחה שיהיו דיונים לא מעטים, אני אומר שאני לא בטוח.

רם שפע: ובשיא הרצינות, גם לא מבחינת התאריך, אנחנו ב-12 באוגוסט כבר.

גילה נגר: אם תיתן להשלים.

גילה נגר: אני התכוונתי שהדיונים יהיו גם במשרד, לא רק כאן.

גילה נגר: אני מניחה שכאן יהיה לפחות עוד דיון אחד.

רם שפע: אני רק רוצה להגיד משהו.

רם שפע: אמרתם כמה פעמים שהיו הרבה דיונים במשרד.

רם שפע: אני פגשתי את השר שלכם פעמיים רק על הנושא הזה, נמצא אתנו פה יואב, הוא יודע את זה.

רם שפע: עד עכשיו לא שמעתי אפילו פעם אחת על משהו שהיה במשרד.

רם שפע: הגעתם לפה, לא אמרתם לנו לפני זה על מה דיברתם, מה אתם מתכננים לעשות.

רם שפע: אני לא מכיר את זה.

רם שפע: אם המשרד דן בנושא הכול כך חשוב הזה, נראה לי שהיה נכון להגיש לוועדה מה הוא חושב לעשות, מה הוא רוצה לשנות.

רם שפע: מה שעשיתם בינתיים, שלחתם בסוף יוני מסמך שלא רק קורא לאשר את התשלומים, אלא מחזיר את אותו סעיף שאני באופן מוחלט מתעלם ממנו לחלוטין בכוונה.

רם שפע: רציתם להעלות את התשלומים.

רם שפע: זה מה שקרה.

רם שפע: אלו העובדות, ככל שאני יודע.

רם שפע: בבקשה.

גילה נגר: אני התכוונתי לפתוח את הדברים שלי ולומר שאני מאוד מעריכה את הוועדה ואת האופן שבו התנהלה הוועדה.

גילה נגר: על הסיפה שלך הייתי מוותרת אולי, אבל באופן עקרוני אני חייבת לומר שהתנהלה ישיבה מכבדת, מכובדת.

גילה נגר: שמענו את האנשים, הקשבנו, הקשיבו לנו, אז יישר כוח.

גילה נגר: חלק מהדברים צריך עוד קצת לעדן, אנחנו אנשי מקצוע, אנחנו באים עם כל הלב והנשמה.

גילה נגר: אנחנו עובדים מאוד מאוד קשה.

רם שפע: חד משמעית.

גילה נגר: אנחנו רואים את האינטרסים של כולם, בטח של ילדים מאתגרים ומוחלשים, ובטח של ההורים.

גילה נגר: כמו שאמר מאיר, וחבל שהוא יצא, אנחנו לא משני צדי המתרס, אנחנו ביחד.

גילה נגר: אנחנו רוצים להצליח ביחד, וזאת המטרה שלנו והשאיפה שלנו, ובוודאי בוודאי בעונה ובתקופה הזאת, שכל עם ישראל מתמודד עם קשיים מאוד מאוד גדולים.

גילה נגר: אז בואו לא נחפש אחד את השני, בואו נחשוב ביחד איך מתקדמים ופותחים את השנה על הצד הטוב ביותר.

רם שפע: ארבע פעמים ציינתי שאני מעריך את העבודה שלכם.

רם שפע: אני אגיד את זה עוד מאה פעמים.

רם שפע: אני אמרתי את זה גם בוועדות הקודמות.

רם שפע: אני אומר את זה גם בתקשורת, ואני מפריד הפרדה ברורה - - -

גילה נגר: אז תגיד את זה בסיכום.

רם שפע: המילים הראשונות שלי – כתוב לי פה בסיכום: תודה רבה לאנשי המשרד.

גילה נגר: מעולה.

גילה נגר: מעולה.

גילה נגר: עכשיו תגיד פעמיים תודה רבה.

עופר כסיף: אני אוסיף לו.

גילה נגר: מצוין.

גילה נגר: כל מי שיכול להוסיף תודה, זה רק מחזק אותנו ונותן לנו מוטיבציה להמשיך ולעבוד.

גילה נגר: אנחנו קיבלנו הודעה על דיון מקדים.

גילה נגר: אנחנו באנו לדיון מקדים, כמו שנכתב.

יהודית גידלי: איפה נאמר כזה דבר?

רם שפע: איפה זה נאמר?

גילה נגר: אני לא יודעת, זה מה שנמסר לנו.

גילה נגר: נמסר לנו שזה דיון מקדים.

רם שפע: טוב.

רם שפע: מזל שאני הגון ולא עושה הצבעה פה.

גילה נגר: כמו שאומרים המשפטנים, עם נפש חפצה ולב פתוח, באנו לשמוע את כולם.

גילה נגר: שמענו, רשמנו, מילאתי כמעט מחברת שלמה עם כל הדברים.

גילה נגר: אנחנו נקיים דיונים ונמשיך ונקיים דיונים במשרד.

גילה נגר: אני רק רוצה לומר משהו לגבי 24 השקלים שעלו בכל פעם על ידי דובר אחר.

גילה נגר: גם השר וגם המנכ"ל לא היו מודעים להחלטה הזאת של הוועדה הקודמת, והם בוחנים עכשיו את הדברים, יבחנו אותם.

גילה נגר: אני מניחה שתהיה להם תשובה הוגנת, ואף אחד מאתנו לא רוצה להפר הסכמות ולא החלטות שהתקבלו קודם לכן.

גילה נגר: אנחנו מאמינים ברצף שלטוני, גם אם יש בעיה עם ההחלטות.

גילה נגר: בואו עם זה, כולנו נלך שקטים ורגועים.

גילה נגר: אני חושבת שבגלל הדחיפות של הנושאים – ספרי לימוד, פעילויות תרבות, שאני מקווה ומחזיקה אצבעות, כמו כולכם, שהם יחזרו לשגרה, טיולים, שכולם כאן אמרו שזה הדבר הטוב ביותר לעשות, בטח בתקופה הזו.

גילה נגר: לכן אני אומרת, הדחיפות של הנושא היא קריטית.

גילה נגר: מה שאני מבקשת, לאפשר לנו לפחות להתחיל עם הגבייה.

רם שפע: למה הכוונה לאשר לנו לפחות להתחיל?

גילה נגר: לאשר לפחות את – אני לא אומרת מסגרת, אבל לאפשר לנו לקיים דיונים פנימיים ולבוא עם - - -

רם שפע: אני לא מאפשר לכם לקיים דיונים פנימיים?

גילה נגר: רגע.

גילה נגר: רגע, לא נקבל החלטה היום, כי מישהו אמר כאן בואו נחליט שלא מקבלים.

גילה נגר: לא לקבל החלטה.

רם שפע: מדגדגת לי ההצעה הזאת, של עופר כסיף.

רם שפע: תמשיכי.

רם שפע: בסך הכול אני עדיין חבר כנסת יחסית אחראי.

גילה נגר: רם, אני חושבת שאנחנו צריכים להתייחס לדיון הזה כאל דיון מקדים שבו כולם שמעו והשמיעו, להחזיר אותנו לשיעורי בית.

גילה נגר: שמענו את הדברים.

גילה נגר: להגיד שיש דברים קריטיים, שכולם אמרו אותם, שאי אפשר לוותר עליהם – ספרי לימוד, פעילויות תרבות, טיולים – אנחנו לא נגבה מה שאנחנו לא נבצע.

גילה נגר: מה נגבה.

רם שפע: אי אפשר לוותר על השירות, אפשר לוותר על העובדה שההורים ישלמו על זה, ואני אמרתי את זה המון פעמים בדיון.

עופר כסיף: בדיוק.

רם שפע: חס וחלילה, אף אחד לא חשוב שצריך לבטל את השאלת הספרים, רק שרובם חושבים שהמשרד צריך לממן את זה.

רם שפע: ואלו שיעורי הבית שתצטרכו לעשות.

דודי מזרחי: עומד לי כאן על קצה הלשון.

רם שפע: אתה יכול להגיד כל מה שאתה רוצה.

דודי מזרחי: אתם צודקים בכל מה שאתם אומרים, אבל עם זאת – ושמעתי אותך בקשב, ואני מכיר את המורכבות של הנושא היטב.

דודי מזרחי: עלתה כאן ההצעה בואו נממן את כל פרויקט השאלת ספרי לימוד, שההורים לא ישלמו.

דודי מזרחי: סתם כדי לסבר את האוזן, זה חצי מיליארד שקל מינימום.

רם שפע: קצת פחות, גם אני חישבתי.

דודי מזרחי: קצת יותר.

דודי מזרחי: - - -

סונדוס סאלח: אז אתה רוצה שההורים ישלמו?

סונדוס סאלח: אתה רוצה שההורים ישלמו את זה.

וליד טאהא: ההורים משלמים את זה.

סונדוס סאלח: אם אין למדינה, אתה חושב שיש את הסכום הזה להורים?

סונדוס סאלח: בתוך משבר כל כך - - -

דודי מזרחי: אז אני אומר, האתגר הוא מאוד מאוד מורכב, מאוד מאוד מורכב בעת הזו.

דודי מזרחי: אנחנו נמצאים כרגע בסיטואציה שאין למשרד החינוך – לא עבר תקציב 2020.

דודי מזרחי: תקציב 2021 לוט בערפל, וככל הנראה, גם כשיעבור, יהיה מורכב מאוד.

דודי מזרחי: יהיה מורכב מאוד.

סונדוס סאלח: אז בוא ניקח מההורים.

דודי מזרחי: אני צופה פני עתיד ומשוכנע שכך יהיה, אנחנו ננהל כאן דיונים מאוד מורכבים על פעילויות קריטיות ונצטרך לתעדף ולהחליט מה כן ומה לא.

דודי מזרחי: ולכן צריך לפעול באחריות, ולכן האמירה שלא משנה מי יממן את זה העיקר אנחנו לא מאשרים – קודם כל, אתם סוברניים לקבל איזו החלטה שאתם רוצים, אבל שתבינו שזו אמירה שמאחוריה אין יכולת היתכנות.

דודי מזרחי: צריך להבין - - -

עופר כסיף: לא, לא, זה לא מקובל מה שאתה אומר.

רם שפע: את זה אני לא מקבל.

רם שפע: אין כזה דבר.

רם שפע: אתה במקומך, בהקשר הזה, נותנים לך תקציב, אתה צריך לעמוד בו, זה ברור.

רם שפע: אבל המונח אין יכולת הוא לא נכון, כי יש מדיניות של המשרד שיכולה להשתנות על פי החלטות של הכנסת - - - אני רק אומר שככה זה עובד.

עופר כסיף: אף אחד לא מלין עליכם, ברור שאתם נמצאים במסגרת שמגבילים אתכם.

עופר כסיף: אנחנו מדברים על - - -

סונדוס סאלח: ואסור לנו לעמוד משני צדי המתרס.

סונדוס סאלח: אתם ואנחנו צריכים לעמוד על כך שהמדינה תכניס יד עמוקה לכיס ותתקצב את התוכניות האלה, ולא להוסיף חטא על פשע ולהכביד על ההורים בתשלומים האלה.

סונדוס סאלח: להורים אין כסף לשלם – יצאו לחל"ת, אנשים מובטלים, מעגל אבטלה.

סונדוס סאלח: מה לעשות?

סונדוס סאלח: לא לקבל את השירות הזה?

סונדוס סאלח: לא.

סונדוס סאלח: שמישהו יסבסד, במקרה הזה, משרד החינוך או הממשלה.

סונדוס סאלח: שיעוגן בתוך התקציב הזה.

סונדוס סאלח: לחרוג מהתקציב הזה, ולא להכביד על ההורים במשבר כלכלי הקשה ביותר ולפגוע בחינוך.

סונדוס סאלח: מספיק סגירת התוכניות – קרב, היל"ה ועוד תוכניות, טיולים, וכל המסגרות האלה שמשבשות את תהליך הלמידה החינוכי שמתקיים.

סונדוס סאלח: עכשיו להוסיף נטל על ההורים ולהאשים אותם שאם הם לא ישלמו הם לא יקבלו את השירות, זה נורא ואיום.

עופר כסיף: נכון.

רם שפע: אני אסכם את הדיון.

רם שפע: ראשית, אני אתנצל – יש פה לא מעט אנשים ששולחים לי ולצוות הודעות שהם רוצים את זכות הדיבור.

רם שפע: אנחנו פה כבר 2.20 שעות, מה לעשות, לא ניתן שכולם ידברו.

רם שפע: דווקא בהקשר הזה אני מתחבר לדברים שגילה אמרה, זה היה דיון ראשון שלנו בנושא הזה, זאת עובדה.

רם שפע: היה חשוב מאוד שאנחנו נשמע את המשרד והם ישמעו אותנו, ואת הנהגת ההורים כמובן.

רם שפע: אבל יש הרבה מאוד אנשים שעוד לא דיברו.

רם שפע: על אף שמדגדג לי מאוד לקיים כרגע הצבעה, אני חושב שזה לא יהיה הדבר הנכון לעשות.

רם שפע: כרגע אנחנו גם לא מספיק חברי כנסת, ויש לנו אחריות ציבורית משמעותית כלפי הסכום הזה.

רם שפע: בהקשר הזה, לי זה ברור.

רם שפע: אבל אני כן אומר, אני לא בטוח שיהיו עוד המון דיונים מכיוון שככל שאני מרגיש – אני שם שנייה נקודה ומזכיר, תודה רבה שבאתם לפה, אמרתי שאני אגיד את זה.

רם שפע: אני אומר את זה בכנות.

רם שפע: אני מבקר אתכם, לפעמים גם בחריפות, אבל ברור לי שאתם קמים בבוקר לעשות כל מה שאפשר כדי שהשנה תיפתח כמו שצריך, ותשלומי ההורים השנה הם עוד יותר מאתגרים לאור הקורונה.

רם שפע: גם שר החינוך, שאני מבקר גם אותו לא מעט פעמים, ברור לי שגם הוא מתמודד עם אחת התקופות הכי קשות שהיו למערכת החינוך בעשורים האחרונים.

רם שפע: זה באמת ברור.

רם שפע: זה לא אומר שאנחנו לא יכולים לבקר את זה שאין נתונים או שהנתונים לא מדויקים.

רם שפע: זאת זכותנו, הכול בסדר.

רם שפע: אל תיקחו את זה אישית, זה מאוד מאוד מקצועי בעניין הזה.

רם שפע: חשוב לי להגיד את זה, שיהיה מאוד ברור.

רם שפע: הדבר המרכזי בעיניי שגיליתי פה היום – ואני מודה, בהקשר הזה, מעט בצער – זה שהפערים בינינו הם הרבה יותר גדולים ממה שחשבתי.

רם שפע: אני חשבתי שאתם תבואו לפה היום – אני אומר את זה גם לשר וללשכתו – לפחות עם איזו הצעה על השולחן, שברור לכם – כפי שגם אמרתם בין השורות – שיש דברים שנראה, לפי מה שראיתי פה בוועדה, שיש הסכמה די רחבה שהשנה תשלומי ההורים צריכים לעבור איזשהו שינוי.

רם שפע: זה היה פה מקיר לקיר.

רם שפע: אני מודה שחשבתי שאתם תבואו לפה עם הצעה.

רם שפע: אני מבין שהיום לא באתם לפה עם הצעה.

רם שפע: אני קורא מפה גם לשר החינוך ולכל בכירי המשרד – יהיה פה עוד דיון, בקרוב.

רם שפע: ממש בימים הקרובים לשבת בצורה רצינית ויסודית על הצעה שתוגש לוועדת החינוך.

רם שפע: אני כמובן לא מתחייב לאשר אותה, אבל מתחייב להסתכל עליה בכובד ראש.

רם שפע: הצעה מה הדברים שלדע

רם שפע: תכם צריך להפחית מידית, וגם מה יהיה סדר הדברים הנכון לגבייה, מכיוון שגם אתם אמרתם שיש דברים שבשלב הזה לא נכון לגבות.

רם שפע: אמרה היועצת המשפטית של הוועדה, מירב ישראלי, שאין אפשרות שאנחנו נאשר תשלומים ואחר כך יראו מה עושים אתם, ולכן מסתמן שיש אפשרות שבוועדות הבאות, אם נאשר חלק מהסעיפים, גם הם יהיו או חלקיים, או שיהיו כל מיני פעימות.

רם שפע: זה מה שאני מסיק מהדיון.

רם שפע: לא תכננתי את זה מראש, אני רואה שזה הלך הרוח של הוועדה.

רם שפע: זה גם הלך הרוח שלכם.

רם שפע: שמעתי היטב בתחילת הדיון שדיברת על גמישות שאתם תגיעו אתה לוועדה הבאות, אני מצטט, מכיוון שזה מה ששמעתי.

רם שפע: כך שאתם אמורים להביא לי מתווה ממש בימים הקרובים.

רם שפע: אני מבקש שהמתווה הזה יתייחס לכל אחד מהסעיפים.

רם שפע: כל אחד מהסעיפים צריך לקבל תשובה.

רם שפע: למשל, סעיף של"ח – כרגע בתיכונים לומדים מעט מאוד ימים בשבוע.

רם שפע: אז לפני שמבקשים לאשר סעיף כזה – ואני לא מטיל דופי, להיפך, אני חושב שזה קריטי שיהיו טיולים השנה, אבל אני רוצה להבין כמה טיולים יכולים להיות השנה אם רק יומיים בשבוע התלמידים יהיו בבית הספר.

עופר כסיף: כנ"ל לגבי תל"ן.

רם שפע: כנ"ל לגבי כל הסעיפים.

רם שפע: כמה תל"ן יהיה השנה אם הילדים לא יהיו בבית הספר?

רם שפע: כל אחד מהסעיפים האלה.

רם שפע: אני מרגיש אחריות אדירה – אני בטוח שגם אתם וחברי הוועדה – על כל שקל שאנחנו אמורים לאשר פה שההורים ישלמו.

רם שפע: אנחנו צריכים לדעת שהם יקבלו בעבורו את השירות.

רם שפע: אנחנו בשנה חריגה, וברור שחלק גדול מהסעיפים פה לא יוכלו להתממש.

רם שפע: גם סעיף הטיולים, שהם חשובים מאוד, ברור שיש אתגר גדול ללון עכשיו בשטח.

רם שפע: אני שוחחתי אתמול עם הרבה מהנציגים שלהם – כשאתה לא צריך לינה, ברור שהעלויות שלך משתנות.

רם שפע: אמרו לי שיהיו יותר טיולים.

רם שפע: גם בשביל שיהיו יותר טיולים, אני רוצה לראות שבתי הספר מאשרים שיהיו יותר טיולים.

רם שפע: אחרת ברור לכם שהכסף הזה לא יוצא על הטיולים במידה ונחליט להתקדם אתו, ואני עוד לא יודע מה יהיה.

אדיר וישניה: אדרבה, אין לימודים בכיתה, שיצאו לטיולים.

רם שפע: אני לא יודע מי דיבר, לא קיבלת את זכות הדיבור ולא שמעו מה אמרת.

רם שפע: אדיר וישניה?

רם שפע: תודה, אדיר.

רם שפע: שוחחנו אתמול ארוכות.

וליד טאהא: טיול ללא לינה, ברור שהמחיר שלו הוא שונה.

וליד טאהא: גם בתעריפים שונה.

רם שפע: אני בסך הכול אומר – ואתם אמרתם את זה גם – שצריך לדון על סעיף-סעיף בצורה מאוד יסודית.

רם שפע: אני מצפה מכם להגיע לפה לדיון הבא עם פירוט מדויק – מדויק – מה לדעתכם יקרה בשנה הבאה, ומה אתם מצפים מאתנו לעשות.

רם שפע: שוב, אני לא אומר שזה מה שנעשה, אבל תגידו לנו למה אתם מצפים.

רם שפע: כנ"ל לגבי סל תרבות.

רם שפע: אני רוצה להגיד מילה על סל תרבות.

רם שפע: היה ניסון לייצר אטמוספירה סביב נושא סל התרבות – יבוטל, לא יבוטל.

רם שפע: ברור שבסוף הוא לא בוטל.

רם שפע: סל התרבות – אומנם גם במתכונות שונות, והלכתי לבדוק את זה עם מנהלי בתי הספר, לא כל מה שהיה בסל התרבות בשנה שעברה יוכל להתקיים השנה.

רם שפע: חלק מהדברים יוכלו להיות בתוך בתי הספר, בקפסולות.

רם שפע: העמקתי בזה.

רם שפע: אבל גם פה המשרד כבר עכשיו הודיע שהוא מממן רק חלק מסל התרבות.

רם שפע: במקביל, אתם מבקשים מהוועדה לממן את כל סל התרבות.

רם שפע: אני הראשון שנלחם בשביל אנשי התרבות הנפלאים בכל מקום שאני נמצא בו, אבל אתם לא יכולים גם לקצץ בתוכנית וגם להגיד לוועדת החינוך לאשר את כל התשלומים, זה אבסורד אדיר.

רם שפע: אז גם פה, תחזרו אלינו בפעם הבאה בתקווה גדולה – לא רק שאתם מממנים את כל סל התרבות מתקציב המשרד, לפחות את החלק שלכם, כמו שהיה בשנים קודמות, היה עדיף גם להגדיל את העוגה.

רם שפע: אם אתם לא מגדילים את העוגה, ברור שתסירו מפה את הבקשה שאנחנו נשלם.

רם שפע: הרי זה לא הגיוני.

רם שפע: הלוואי שיהיה סל תרבות בשנה הבאה באופן מלא, אבל שאתם לא תשלמו וההורים ישלמו יותר?

רם שפע: אין שום היגיון בעניין הזה וברור שזה לא יכול לקרות.

רם שפע: עברתי רק על חלק מהסעיפים.

רם שפע: כמו שאתם רואים, באופן יחסי, אני די בקי בפרטים.

רם שפע: גם אנחנו, בעיקר הצוות המצוין שלי, עשה שיעורי בית כדי שלא נגיד שום דבר שהוא לא נאמן למציאות.

רם שפע: שוב, חסכתי מכם את הקראת בקשות בתי הספר גם בשבועות האחרונים, שמבקשים לשלם על השאלת ספרים, על אף שזה מנוגד לחוק.

רם שפע: ולא רק שהם מבקשים, הם גם מוכיחים את העובדה שחלקנו מודעים לה, שמי שישלם עכשיו, ישלם לכל השנה.

רם שפע: ואחרי זה לך תריב עם בית הספר ותחכה לפיקוח שלכם שהכסף יחזור.

רם שפע: הרי אתם אמרתם בעצמכם – שוב, בהקשר הזה אני לא מאשים אתכם, כי לעבוד מול כל בתי הספר בישראל זו משימה קשה.

רם שפע: אבל אתם הודיתם בעצמכם שחלק מהכספים, לא רוב, שאתם הנחיתם באפריל להחזיר, עוד לא חזרו.

רם שפע: במקביל, אנחנו אמורים לאשר לשלם את כל הסכומים?

רם שפע: זה לא יכול להיות.

רם שפע: לא יכולה להיות לזה הצדקה.

רם שפע: סיימתי.

רם שפע: כמו שאתם רואים, זה יוצא מדם ליבי כי אני מרגיש שאנחנו נאבקים פה על הכספים של ההורים בישראל, וגם רוצים להיות מאוד הגונים כלפיכם.

רם שפע: אנחנו נקיים דיון ממש בקרוב.

רם שפע: כמו שאמרתי, אני מצפה מכם להגיע עם מתווה מאוד ברור של הפחתה.

רם שפע: ראיתם שיש פה יחסית קונצנזוס די רחב של אופוזיציה וקואליציה, שהתשלומים צריכים לעבור השנה שינוי.

רם שפע: תודה רבה למי שהיה בזום, ומי שלא דיבר, אני מקווה מאוד שאני אתן לכם את זכות הדיבור בשבוע הבא או מתי שיהיה דיון נוסף.

רם שפע: תודה רבה-רבה.

רם שפע: אני נועל את הישיבה.