ועדת הכספים, כנסת 23, פרוטוקול מספר 146, 2020-10-27 10:00

משה גפני: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: על סדר-היום: דיון מהיר בנושא: "הורים יחידניים מובטלים, מפרנסים יחידים של קטינים, לא נכללים בתכנית הסיוע הממשלתית ודורשים לקדם מתווה סיוע".

משה גפני: היבה יזבק, בבקשה.

היבה יזבק: תודה.

היבה יזבק: בוקר טוב לכולם.

היבה יזבק: אנחנו מדברים על קבוצה מאוד קטנה, שנפלה בין הכיסאות.

היבה יזבק: הנתונים של הביטוח הלאומי מראים כי סך הכול מדובר על כ-770 הורים שנחשבים כרווקים, יחידניים, הורים לילדים עד גיל 18, שאיכשהו בכל המהלך של הדיונים בעניין של דמי האבטלה בעקבות הקורונה, האוכלוסייה הזו נפלה בין הכיסאות, ונשכחה ונשארה אחורה.

היבה יזבק: אנחנו מדברים על קבוצת הורים יחידניים שחלקם מובטלים, חלקם נאלצו להתפטר מהעבודה, גם לצורכי טיפול בילדים.

היבה יזבק: הזכאות שלהם לדמי אבטלה נסתיימה במהלך 2019.

היבה יזבק: לא היתה להם שום אפשרות להאריכם, והם נפגעו מכל ההקלות הכלכליות המוקנות להם בשגרה כמו סיוע בצהרונים, נקודות זיכוי מס ועוד.

היבה יזבק: מה שאנו דורשים, ומהות המתווה וההצעה היא להאריך את תקופת הזכאות לדמי אבטלה של האוכלוסייה הזו, ולהשוות אותה להארכה שניתנת וניתנה למובטלי הקורונה, ואף לאלה שזכאותם הסתיימה בתחילת 2020 עוד לפני הקורונה.

היבה יזבק: כמו כן מוצע להאריך באופן אוטומטי את הסדרי הריסק הזמני בביטוח אובדן כושר עבודה ובביטוח המנהלים שלהם לפחות עד תום המשבר הזה.

היבה יזבק: ושוב – אנו מדברים על קבוצה מאוד קטנה שנפלה בין הכיסאות, נשכחה מאחורה.

היבה יזבק: הטיפול ומתן הסיוע לקבוצה הזאת לא דורש המון מאמץ וגם לא הרבה כספים.

היבה יזבק: רק צריך לשים את זה על סדר-היום ולהתחשב באוכלוסייה מאוד חשובה זו.

היבה יזבק: תודה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: אני מבקש לדעת - מי מהממשלה עומד להשיב על זה?

מיקי לוי: אין ממשלה.

מיקי לוי: אני יכול לומר לך, אדוני, ששאילתה שלי בנושא לשר הרווחה שלושה חודשים לא נענתה.

מיקי לוי: אבל כששר הרווחה – ששכח שהיה שלשום חבר כנסת – צריך משהו - הוא רץ אלינו.

משה גפני: תבדקי את אגף התקציבים.

משה גפני: המוסד לביטוח לאומי לא מעניין אותי.

מיקי לוי: זה דרכו, אדוני.

מיקי לוי: יש 770 איש בסך הכול.

משה גפני: לפחות בזום הוא צריך להיות.

משה גפני: נראה תכף מה נעשה.

משה גפני: אני מבקש לקרוא להם.

משה גפני: חברת הכנסת קטי שטרית.

קטי קטרין שטרית: הורים יחידניים הם קבוצה קטנה של אנשים אמיצים, שהחליטו להביא ילד לעולם ללא בן זוג או בת זוג, וכל אחד מסיבותיו שלו.

משה גפני: אבל זה יכול להיות גם גרוש, אלמן.

קטי קטרין שטרית: חד משמעית.

קטי קטרין שטרית: אני תמיד אומרת שהזכות להיות הורה היא זכות עילאית, ומי שבוחר בה, מבחינתי, זה מעל כל דבר שיכול להיות.

קטי קטרין שטרית: הרצון הבסיסי של כל אדם להביא ילד לעולם ולגדל דור המשך, בין אם בתא המשפחתי הזוגי ובין אם לבד, הוא טבעי, עמוק, מושרש בנפש האדם, ויש לסייע לסוגות וליחידניים כאחד.

קטי קטרין שטרית: אגב, גם כשזוג הורים שהוא חשוך ילדים, ומביא ומטפל, זה גם סוג של.

קטי קטרין שטרית: קבוצות ההורים היחידניות זקוקות למתווה סיוע נוסף, ובמיוחד בעקבות משבר הקורונה.

קטי קטרין שטרית: להורה יחידני, שקטין תלוי בו ונמצא באבטלה או בחל"ת, אין בן זוג נוסף מפרנס.

קטי קטרין שטרית: עתידו של הקטין התלוי בהורה יחידי בלי סיוע נוסף – צריך לתת על כך את הדעת.

קטי קטרין שטרית: יש גם להבין שהורה יחידני, שנושא לבד בנטל גידול הילד או הילדים נאלץ להיעדר פחות מעבודתו בשל מחלת ילד או לאסוף את הילד מהגן, אין לו סיוע נוסף.

קטי קטרין שטרית: כך הורים אלה לעיתים, שמפוטרים מעבודתם, אמורים להתמודד לבד עם כל הגידול הזה בלי שום סיוע.

קטי קטרין שטרית: הורה יחידני שפוטר לפני תקופת הקורונה, והזכאות שלו לדמי אבטלה תמה לפני ינואר 2020, אינו זכאי למענק להיכלל בתוכנית הסיוע הממשלתית לחילוץ המשק ממשבר הקורונה ונותר ללא כל הכנסה.

קטי קטרין שטרית: חשוב לציין שהסיכוי של אותו הורה למצוא עבודה חדשה ולהתפרנס היא נמוכה, בעיקר כשהילדים עדיין נמצאים בבית ועדיין לא במסגרות מערכת החינוך.

קטי קטרין שטרית: ההיצע של המשרות הצטמצם מאוד, ויש הורים יחידנים שנשארו ממש ללא פרוטה.

קטי קטרין שטרית: ללשכתי הגיעו תלונות, בקשות, תחנונים של הורים שנשארו ללא פרוטה וחוששים שבעקבות המשבר הזה אפילו גם ייקחו להם את הילדים.

קטי קטרין שטרית: ההערכה היא שיש באזור כאלף איש, שזה לא כמות גדולה, אבל כל אחד הוא עולם ומלואו, של אנשים יחידנים שנותרו ללא עבודה.

משה גפני: מה אתם מבקשים?

קטי קטרין שטרית: אותם הורים שפוטרו לפני תקופת הקורונה, והזכאות שלהם לדמי אבטלה תמה לפני ינואר 2020, הם לא זכאים עד יוני 2021.

קטי קטרין שטרית: הם אינם זכאים להיכלל בתוכנית הסיוע.

קטי קטרין שטרית: אני פונה ברחמים.

קטי קטרין שטרית: מדובר בהורים שחוששים שייקחו להם את הילדים כתוצאה מזה שהם נשארו ללא פרוטה.

קטי קטרין שטרית: הם גמרו את החסכונות שלהם, כל כסף אפשרי ששמו בצד.

קטי קטרין שטרית: כרגע בקשתם היא פשוט לסייע להם, לתת להם כסף להאכיל את הילדים שלהם.

קטי קטרין שטרית: פשוט מאוד.

קטי קטרין שטרית: הם זקוקים לכל אגורה.

קטי קטרין שטרית: אף הורה לא בוחר להישאר בבית.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: הילה שי וזאן.

הילה שי וזאן: תודה, כבוד היושב-ראש.

הילה שי וזאן: לא אחזור על דברים שנאמרו, אבל אתמקד בשתי נקודות: אחת, ברור שהמחוקק לא רוצה ליצור תלות בדמי אבטלה לאורך זמן.

הילה שי וזאן: זה מובן, וגם אנחנו לא רוצים בכך, אבל בסופו של דבר, כשעל משרה אחת מתמודדים למעלה משמונה אנשים, שזה כמעט פי שישה מהמצב בדרך כלל, כמובן שאנחנו צריכים לתת התייחסות קצת אחרת במצב כזה, ואנו עושים את זה בווועדה הרבה.

הילה שי וזאן: לגופו של עניין, מה שצריך לעשת פה – ליצור מתווה שתיכנס קבוצת ההורים וייתנו להם הארכה של הזכאות לדמי אבטלה לתקופה מוגבלת, שבה יוכלו להיערך יותר, לפרנס ביתר קלות את ילדיהם.

הילה שי וזאן: בינתיים – ההכשרות המקצועיות – ב-2019 היו 12,000 הכשרות מקצועיות.

הילה שי וזאן: זה לא מספיק.

הילה שי וזאן: ב-2020 יד רק 4,000 הכשרות מקצועיות.

הילה שי וזאן: אני מזכירה ליושב-ראש ולוועדה שהוקצו להכשרות מקצועיות למעלה מ-700 מיליון שקל.

הילה שי וזאן: יש כסף בקופה.

הילה שי וזאן: הם הוקצו – לא משתמשים בהם, בכל 2020 – וכבר מסיימים את השנה.

הילה שי וזאן: אפשר גם לחשוב מחוץ לקופסה, ובד בבד עם הארכת הזכאות לתקופה מוגבלת, ליצור תמריץ לצאת, לבצע אם צריך הכשרה מקצועית חדשה כדי שיוכלו לפרנס את ילדיהם בכבוד מבלי צורך להזדקק לאותם דמי אבטלה.

הילה שי וזאן: תודה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: אלכס קושניר, בבקשה.

אלכס קושניר: אדוני, לא אחזור על דברי חבריי שנאמרו פה.

אלכס קושניר: רק שתי נקודות: ראשית, ברור שזה עניין של החלטה.

אלכס קושניר: מדובר ב-770 הורים כאלה, שיש להם ילד, שניים או יותר, והיום נמצאים במצב ללא מקור הכנסה כי הם מיצו את דמי האבטלה שלהם בשנה הקודמת, ואף אחד לא צפה כמובן שיהיה משבר כזה.

אלכס קושניר: לכן לא מדובר פה בהוצאה תקציבית גדולה מאוד - אין שום סיבה שלא נעשה את זה.

הילה שי וזאן: גם אין להם עזרה בצהרונים וכל שאר הדברים שבדרך כלל מגיעים להם - גם את זה הם לא מקבלים.

אלכס קושניר: כשהגשנו את הדיון המהיר דיברנו על גיל 45 כגיל חתך, אבל כשהתברר לנו שמדובר בסך הכול ב-770, אני חושב שאנחנו בכלל לא צריכים להגביל את זה בגיל אלא פשוט לתת הארכה לדמי אבטלה לכל מי שנמצא במצב כזה.

אלכס קושניר: דבר נוסף, שהתגלה לנו תוך ההכנות לדיון הזה, זה שהעברנו פה מס הכנסה שלילי, והוא מנוכה מדמי מזונות שביטוח לאומי משלם לאותם הורים יחידניים.

אלכס קושניר: גם פה אני חושב שאנחנו צריכים לטפל.

אלכס קושניר: הרי זה שתי גמלאות, אז עושים קיזוז אחת של השנייה.

אלכס קושניר: גם זו נקודה שיש לקחתה בחשבון ולטפל בה.

אלכס קושניר: אני מקווה שיהיה פה מישהו מהממשלה שיענה לנו על שני הדברים.

משה גפני: תודה.

משה גפני: בבקשה.

מיקי לוי: מדובר ב-770 איש.

מיקי לוי: זה הכול, לפי הדיווחים של ביטוח לאומי.

מיקי לוי: זה לא מספר רב.

מיקי לוי: יתרה מכך – חלקם חזרו לעבודה כך שהמספר יירד.

מיקי לוי: כמדינה, כעם, מבחינת הלב היהודי, צריך לדאוג לאותם זוגות של אימהות או אבות יחידנים כי כרגע הם בקו העוני.

משה גפני: תודה.

משה גפני: מי נמצא מהממשלה?

משה גפני: נתנאל עוד מעט יעלה בזום.

קטי קטרין שטרית: למשל, הרב גפני, פנייה שהגיעה אליי של הורה יחידני שהתאלמן, נשאר עם שלושה ילדים ופוטר מעבודתו.

משה גפני: הנושא ברור.

קטי קטרין שטרית: זה לא בסדר.

קטי קטרין שטרית: הנושאים מאוד חשובים.

קטי קטרין שטרית: זה שאף אחד לא נמצא פה – זה חמור מאוד.

משה גפני: נתנאלה, מהביטוח לאומי.

נתנאלה ברקלי: אני מבקשת להבהיר שני דברים.

נתנאלה ברקלי: קודם כל, נתבקשנו לברר באיזה מספר של הורים יחידניים מדובר.

נתנאלה ברקלי: נתבקשנו לבדוק הורים לילדים עד גיל 18, שעל הילד לא רשום הורה נוסף וההורה רשום כרווק, ונסתיימה זכאותו לדמי אבטלה ב-2019.

נתנאלה ברקלי: כאן מדובר בכ-770 הורים.

נתנאלה ברקלי: אם אני לוקחת את אותה הגדרה, והורים יחידניים שאינם דווקא רווקים, יש עוד כ-1,600 הורים יחידניים כאלה.

נתנאלה ברקלי: כלומר זה 770 הורים יחידניים שרשומים כרווקים, ולא רשום הורה נוסף, ויש עוד כ-1,600 הורים יחידניים.

שגית אפיק: כלומר מדובר ב-2,400 אנשים.

קטי קטרין שטרית: אף אחד מהם לא מובטל מבחירה.

קטי קטרין שטרית: אם הם לא מקבלים עזרה, מי כן?

נתנאלה ברקלי: לגבי הפחתת המזונות – נתקבל לא מזמן תיקון שמחשיב דמי אבטלה כעבודה, ולכן אנו לא מורידים את דמי האבטלה מדמי המזונות שקל על שקל אלא מורידים אותם בשיעור מופחת יותר.

נתנאלה ברקלי: כלומר יש פה מהלך לטובת.

משה גפני: אתם לוקחים בחשבון את העובדה שיש לאנשים האלה הוצאות שונות מהמקרה הרגיל?

משה גפני: הרי הכול עליו נופל.

משה גפני: הוא צריך הכשרה מקצועית, הוא לא יכול לצאת ככה – אחרת מפטרים אותו מהעבודה.

משה גפני: הוא לבד.

משה גפני: צריך לנהל את הבית.

משה גפני: אתם לוקחים את זה בחשבון?

נתנאלה ברקלי: בנושא הזה אתם צריכים לפנות לאגף תקציבים.

נתנאלה ברקלי: ברור שאנחנו בעד מהלך כזה, אבל אנו בודקים את הנתונים, מנסים לבוא לקראת.

שגית אפיק: אילו מהלכים הייתם מציעים לוועדה?

נתנאלה ברקלי: - - - דמי אבטלה ב-30% - גם את זה ביטלנו, והוא מקבל את מלוא דמי האבטלה, אבל הנושא 700 הורים יחידניים פלוס ה-1,600, אגף התקציבים צריך לתת את הדעת.

משה גפני: אם אנחנו צריכים להחליט מה לעשות, מה את מציעה לנו לעשות?

משה גפני: אפשר לקבל תוכנית?

משה גפני: מה עושים עם הורים יחידניים?

שגית אפיק: רעיון - האם נכון יהיה לשלם להם דמי אבטלה על התקופה הזו?

שגית אפיק: האם נכון יהיה לראות את התפטרותם כמוצדקת?

משה גפני: הכשרה מקצועית, למשל, שיוכל לצאת לעבוד.

נתנאלה ברקלי: זה נושא שצריך לתת עליו את הדעת.

נתנאלה ברקלי: צריך לדון בנושא הזה.

קטי קטרין שטרית: זה טבעי שמפילים אחד על השני, אבל אומר לך למה הם צריכים לתת את הדעת – כי אותה משפחה, אב או אם עם שני ילדים - הילדים האלה על סף רעב.

קטי קטרין שטרית: תצטרכו להעביר אותם למשפחת אומנה – תצטרכו לשלם על זה.

קטי קטרין שטרית: את מעבירה מהכיס הזה לכיס הזה, ואת שולחת אותנו לאגף התקציבים.

קטי קטרין שטרית: לא קיימתם על זה דיון?

קטי קטרין שטרית: לא חשבתם איזה השלכות יש להורה יחידני שלא יצליח לכלכל את המשפחה, את הילדים שלו?

קטי קטרין שטרית: הרי זה יגיע לפתחכם באיזושהי דרך.

נתנאלה ברקלי: אנחנו מבינים את החשיבות אך אנו מנועים מעשיית צעדים בלי אישור האוצר.

משה גפני: אני רוצה יחד עם משרד העבודה והרווחה שתכינו לנו תוכנית תוך שבועיים, אולי אפילו פחות, מה אתם חושבים שיש לעשות עם הורים יחידניים.

משה גפני: זה יחד עם משרד העבודה והרווחה.

אלכס קושניר: היא התייחסה לדמי אבטלה, ואני דיברתי על מס הכנסה שלילי.

אלכס קושניר: זה משהו אחר.

משה גפני: מה את אומרת?

משה גפני: הקיזוז במס הכנסה שלילי ודמי מזונות.

מיקי לוי: אגב, דמי המזונות זה לא של ההורה אלא זה של הילד.

מיקי לוי: לכן אני לא מבין את הקיזוז הזה.

מיקי לוי: אלה שני נושאים שונים.

מיקי לוי: המזונות שייכים לילד או לילדים, ומס הכנסה שלילי או עידוד יציאה לעבודה שייך להורה.

מיקי לוי: למה מקזזים בכלל?

נתנאלה ברקלי: אתה צודק.

נתנאלה ברקלי: מענק עבודה הוא לא קשור.

נתנאלה ברקלי: ה לא משהו שאני יכולה לתת עליו את התשובה.

אלכס קושניר: אם אנחנו צודקים, למה מקזזים?

מיקי לוי: הילדים עניים.

משה גפני: אני מבקש מכם, וביטוח לאומי, יחד עם מנכ"ל הביטוח הלאומי ומנכ"ל משרד העבודה והרווחה, רעיון שתגידו, מה אתם מציעים לוועדת הכספים בכל הנושאים שעלו פה.

משה גפני: כולל הקיזוז, גם אם זה לא אתם.

משה גפני: תגידו: זה לא נוגע אלינו, אנחנו חושבים שלא צריך לקזז, זה כסף של הילדים, אבל זה רשות המיסים – דברו אתם.

משה גפני: אני רואה בהם כתובת.

משה גפני: אגף התקציבים, נתנאל אושרי.

נתנאל אושרי: אשמח אם נתנאלה תוכל להסביר שוב – לצערי נכנסתי באיחור – לאילו קבוצות התייחסה, שמקבלות כרגע מענה.

נתנאל אושרי: בינתיים אענה לשאלות לגבי מה שנקרא קיזוז.

נתנאל אושרי: הקיזוז נקבע בהוראת שעה שעברה לפני כארבע שנים.

נתנאל אושרי: מטרת הוראת השעה היתה כפולה: אחת, להיטיב את מצבם של היחדניים ביחס למצב שהיה לפני כן, כשלוקחים בחשבון גם את הסכום של הבטחת הכנסה או מזונות וגם את הסכום של מענק עבודה או מס הכנסה שלילי.

נתנאל אושרי: סך הכול יחד עם הקיזוז מצבם הוטב.

נתנאל אושרי: שיעור הקיזוז מהכנסה ירד, והתמריץ לעבודה היה אמור לגדול.

משה גפני: אתם מקזזים או לא?

נתנאל אושרי: סך הכול אף אשה לא נפגעה מהמלך הזה.

נתנאל אושרי: גם אם נראה שיש קיזוז של מענק העבודה - יש עלייה בהתאמה והבטחת הכנסה בסכום זהה או גבוה יותר.

משה גפני: אתם מקזזים או לא?

משה גפני: מה הוראת השעה?

נתנאל אושרי: לפני הוראת השעה היה מצב שבשיקול של הבטחת הכנסה ומענק עבודה, בעבור חלק מההכנסות היה מס שולי גבוה מאוד שמגיע עד 100%, תמריצים מאוד בעייתיים לעבודה.

נתנאל אושרי: כדי ליישר את המצב הזה עשינו סוג של האחדה בין קצבת הבטחת הכנסה שמתבטאת בקיזוז של מענקי עבודה.

נתנאל אושרי: בתמורה שמים מענק הכנסה באופן שווה או בצורה גבוהה יותר, אז אין פגיעה.

משה גפני: מה אתם הולכים לעשות עם הוראת השעה?

נתנאל אושרי: היה על זה גם דיון בוועדת העבודה והרווחה.

נתנאל אושרי: הוראת השעה עברה לפני כארבע שנים.

נתנאל אושרי: מטרתה היתה – לא ראינו לא שיעורי השתתפות בעלייה ולא משכורות בעלייה בהשוואה- - -

שגית אפיק: אבלך לא היתה קורונה בארבע השנים האחרונות.

שגית אפיק: יש שינוי נסיבות.

מיקי לוי: ייתכן שהוראת השעה היתה נכונה לשעתה.

מיקי לוי: לעת הזו קרה משהו בעולם ובמדינת ישראל.

מיקי לוי: מישהו לחש באוזני, שיש מגפת קורונה.

מיקי לוי: לכן אולי יש לשנות את הוראת השעה לעת הזו כדי לשפר את מעמדם הכלכלי.

מיקי לוי: יש שם ילדים שאין להם אוכל.

מיקי לוי: הוריהם – מכיוון שאין מוסדות החינוך – לא יכולים לצאת לעבודה, אפילו לא להתפשר על עבודה.

מיקי לוי: אנחנו דנים את ה-700 משפחות האלה ועוד 1,000 משפחות לרעה?

מיקי לוי: מה אנחנו רוצים לעשות?

מיקי לוי: בבקשה שנו את הוראת השעה בחתימת שר האוצר.

מיקי לוי: תביאו את זה לכאן וניתן לזה קדימות.

מיקי לוי: אני זועק את זעקתם, כל חברי הכנסת שנמצאים פה.

מיקי לוי: מה עוד אנחנו צריכים לעשות?

מיקי לוי: שלחתי שאילתה לשר העבודה והרווחה לפני כשלושה חושדים – לא זכיתי לטיפול.

מיקי לוי: חברי כנסת כאן יזמו את הדיון הזה.

מיקי לוי: יש פה רצון לבוא לקראתכם, רק תביאו פתרון לשבעה חודשים, לעשרה חודשים.

קטי קטרין שטרית: קח בחשבון שתשלם ריבית דריבית על הילדים האלה שייצאו מהבתים.

קטי קטרין שטרית: התפיסה המעוותת הזו שאם אתה לא נותן למשהו מסוים – גמרנו.

קטי קטרין שטרית: זה יעלה לך בהרבה יותר.

משה גפני: בבקשה.

אלכס קושניר: דבר ראשון, הוצגה פה לדעתי מציאות שלא קיימת, כי נשים כן נפגעו.

אלכס קושניר: שנית, הוא דיבר במושגים ערפיליים על הקיזוז, לא שמעתי מספרים – שיגידו מספרים.

אלכס קושניר: בנוסף, מענק החזרה לעבודה החדש, שמדבר עליו שר האוצר וכרגע פורסם בהסכם להערות הציבור בין ביטוח לאומי למשרד האוצר – שוב האנשים האלה נופלים בין הכיסאות, כי מדובר שם רק על אלה שקיבלו אבטלה משך 100 יום בתקופת המשבר.

אלכס קושניר: אז מי נופל בין הכיסאות – האוכלוסייה הזאת של הורים יחידניים, הצעירים וגם הקשישים.

אלכס קושניר: כלומר כל האוכלוסיות החלשות שוב נופלות בין הכיסאות בהסכם הזה.

אלכס קושניר: אני מציע – אני מציע שההסכם הזה יגיע לדיון פה בוועדת הכספים.

אלכס קושניר: בואו נתנה את הדברים, את ההגנה על האוכלוסיות החלשות האלה, בהסכם הזה.

אלכס קושניר: זה לא יכול לעבוד אחרת.

משה גפני: בבקשה.

א"ג: תודה.

א"ג: אני הורה יחידני בן 49 לשני ילדים בגיל 5.

א"ג: אני זה שיזם את הדיון הזה, ומחודש מרס מנסה לדבר עם האוצר.

א"ג: פניות ציבור שלי למנכ"לית משרד האוצר וגם לאסף מאגף תקציבים לא קיבלו מענה.

א"ג: יש על כך תלונה אצל נציג תלונות הציבור, על היעדר מענה לפניות ציבור.

א"ג: אני לא יודע על איזה מזונות אתם מדברים.

א"ג: הורה יחידני – אין הורה שני.

א"ג: לא היה ולא אהיה.

א"ג: ממי אני מקבל מזונות?

א"ג: אפילו כשנתנו 750 שקל, אם אשה שקיבלה מזונות מביטוח לאומי, היא נתמכת קצבאות, היא קיבלה 750 כפול שתיים.

א"ג: אני לא קיבלתי כפל, כי אני לא בשגרה ובטח לא בחירום מקבל מזונות.

משה גפני: מה אתה מבקש?

א"ג: אני מבקש שני דברים: אחת, תנו לנו את דמי האבטלה, את מה ששר האוצר מדבר בכל התקשורת.

א"ג: כל פעם כשהוא מדבר, אני רוצה לומר: שכחת אותי.

א"ג: אמרת שלכל המובטלים יש אבטחה עד יוני 2021.

א"ג: מה איתי?

א"ג: אני מיוני 19' חי על חסכונות.

א"ג: אני אוכל את החסכונות שזה העתיד שלי ושל הילדים שלי.

א"ג: אני עוד במצב טוב – יש לי החסכונות.

א"ג: יש לזכור – הורים יחדניים הם בדרך כלל אנשים מעל גיל 40.

א"ג: הם נתקלים גם בתופעה הגילנות בשוק העבודה.

א"ג: אני איש מקצוע, יש לי 20 שנה של קריירה בהייטק.

א"ג: יש לי שני תארים בהצטיינות.

א"ג: אני רב סרן במילואים בחיל האוויר ונבחרתי להיות ממיין מועמדים לקצונה.

א"ג: הכשרה מקצועית, אפילו אם אעשה הכשרה מקצועית לתפקיד אחר - מי ירצה אותי?

א"ג: אני אוברקוואליפייד.

א"ג: הזכאות שלי נגמרה ביוני 2019, ומאז אפס הכנסות.

א"ג: אני גם לא זכאי להשתתפות בצהרונים.

משה גפני: למה אתה לא מקבל בצהרונים?

שגית אפיק: איך הזכאות שלו לדמי אבטלה נגמרה?

א"ג: כשהתחיל המשבר אמרו: ניתן למי שממרס עד 2021.

א"ג: אנחנו, שבאנו בתור – אגב, בהתחלה קבוצת מובטלים, בלי קשר ליחידניים – האוצר נפגש אתם ואמר: זה יותר מדי כסף, יותר מדי בעיות.

א"ג: לא נתנו פתרון.

א"ג: ביולי נתנו ל-12,000 מובטלים שנגמרה זכאותם בינואר, לפני הקורונה, ניתנה גם הזכאות הזאת.

משה גפני: אתה לא עונה לנו - מה המיוחדות בך, שעל זה אתה פתאום, הילד לא מתקבל לצהרון?

משה גפני: למה אתה לא מקבל דמי אבטלה?

משה גפני: במה אתה שונה ממישהו אחר?

א"ג: האוכלוסייה היחידנית זה הורים שאין להם מזונות.

א"ג: למשל, אם מציעים לי עבודה בירושלים, אני לא יכול - אהיה חייב לשלם בייביסיטר.

משה גפני: אז יש לך בעיה כי אתה צריך לטפל בילדים שלך.

א"ג: יש לי פחות גמישות.

משה גפני: למה צהרונים אתה לא יכול לשים את הילדים?

א"ג: לא שמתי בצהרונים כדי לחסוך כסף.

א"ג: איני מקבל עזרה מהמדינה כי היא מותנית בזה שאעבוד.

משה גפני: תודה רבה.

א"ג: הקורונה פגעה בנו.

אלכס קושניר: אני רוצה לחדד.

אלכס קושניר: דיברנו בדיון על שתי אוכלוסיות: אחת, אנשים כמוך שלא זכאים, ויש קבוצה נוספת – שמקבלים קצבאות מביטוח לאומי.

אלכס קושניר: אתה צודק – יש כאלה שלא מקבלים ויש כאלה שכן מקבלים.

אלכס קושניר: יש לטפל בשתי האוכלוסיות – גם כמובן באנשים כמוך.

משה גפני: תודה.

משה גפני: אני מבקש מאגף התקציבים – היות שעברו מאז ארבע שנים, אני מבקש שתבדקו שוב ותיתנו לנו תשובה לגבי הנושא של הוראת השעה.

משה גפני: עברו ארבע שנים.

משה גפני: גם מדבריך – אני לא חושב שזה באמת עזר.

משה גפני: האם אתם הולכים להאריך את זה?

משה גפני: לעשות עם זה משהו?

משה גפני: יש קבוצה באוכלוסייה שלא מקבלת את מה שמגיע לה ואת מה שהיא צריכה לקבל.

משה גפני: ביקשתי מהביטוח הלאומי להכין תוכנית רעיונית, מה עלינו לעשות.

משה גפני: אני אומר לך ולאגף התקציבים בכלל – יבוא לפה הנושא גם של האבטלה וגם נושאים נוספים שמשרד האוצר מבקש להביא.

משה גפני: אנחנו נשאל את השאלות ולא נאשר אם לא נקבל תשובות מספקות – שאנחנו יכולים לומר לאנשים האלה: לא הוזנחתם, לא שכחנו אתכם.

משה גפני: אני רוצה תשובה בשבוע הקרוב, מה אתם מתכוונים לעשות עם הוראת השעה שהיתה לפני ארבע שנים.

משה גפני: העולם מתנדנד עכשיו עם כל מה שקורה בעניין הקורונה.

משה גפני: אתה בעצמך אמרת, שאנשים לא נהנו בסופו של דבר מהעניין הזה.

משה גפני: מבקש לדעת מה אתם מתכוונים לעשות – להאריך את הוראת השעה?

משה גפני: לשנותה?

נתנאל אושרי: לא שלא נהנו.

נתנאל אושרי: נהנו, אבל לא הגדילו את שיעורי- -

משה גפני: מותר אחרי שיש כמעט שנה קורונה, לומר: מה שהיה לפני ארבע שנים, אנחנו בודקים את זה מחדש ורוצים לשנות, או לא רוצים לשנות, אין כסף – אז יבוא לפה כסף על כל מיני דברים – נבקש את זה.

משה גפני: אני ביקשתי גם מנתנאלה בביטוח הלאומי ומבקש גם ממך – בתוך כמה ימים להביא לנו תוכנית לגבי הורים יחידניים.

משה גפני: אני מקווה שנוכל לעשות את זה בהסכמה.

משה גפני: אם לא, תביאו לפה דברים שנצטרך לעשות את זה בעצמנו.

משה גפני: תודה רבה.