ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 23, פרוטוקול מספר 76, 2020-10-20 10:03

טלי פלוסקוב: בוקר טוב לכולם.

טלי פלוסקוב: היום 20 באוקטובר 2020.

טלי פלוסקוב: השעה 10:02, אני פותחת את ישיבת ועדת העבודה הרווחה והבריאות, דיון מהיר בנושא שימוש במכשור רפואי תא לחץ.

טלי פלוסקוב: כולנו מכירים את זה.

טלי פלוסקוב: הגישו את ההצעה ח"כ שרן השכל שמכאן אנחנו שולחים לה ברכות להולדת הבת.

טלי פלוסקוב: מזל טוב שרן אם את שומעת אותנו.

טלי פלוסקוב: ח"כ יצחק פינדרוס וח"כ אוריאל בוסו.

טלי פלוסקוב: אצלנו נהוג קודם כל לתת לחברי הכנסת שהגישו את ההצעה לומר כמה מילים ואני מבינה שיש כאן כמה אנשים שרוצים לחוות איתנו את החוויות שהם עברו כדי שיהיו לנו יותר כלים ויותר אפשרות לעזור.

טלי פלוסקוב: ח"כ בוסו בבקשה.

אוריאל בוסו: בוקר טוב גבירתי היו"ר, חברים.

אוריאל בוסו: אני חושב שבלהט הדיונים שאנחנו עושים כאן בכנסת בתקופה האחרונה בשלל הוועדות, נתחיל מוועדות קורונה, ועדת חוקה חוק ומשפט, ועדת חוץ ובטחון, אבל בסוף כשאנחנו מתרכזים בעידן הקורונה בנושא הבריאות שהוא החשוב מכולם, שוכחים לפעמים את הדברים שהם בשוטף ובקורונה יכולים להציל חיים.

אוריאל בוסו: אנחנו נמצאים במקום שכל החלטה שנקבל יכולה לעשות שינוי היסטורי לרפואה במדינת ישראל.

אוריאל בוסו: יש בירוקרטיה שנסחבת במדינת ישראל כבר 26 שנים, למעשה משנת 1994.

אוריאל בוסו: אנחנו נוכל בהרמת יד להקל למעל 100,000 חולים קשים במדינת ישראל את מצוקת חייהם, הנתונים והמחקרים והידע הרפואי שתאי לחץ נותנים ומסייעים לחולים בכמה רבדים וספקטרומים מסוימים, הם ללא ספק ברורים לכולם.

אוריאל בוסו: נכון להיום במדינת ישראל עובדים רק ארבעה תאי לחץ, שזה אבסורד בפני עצמו.

אוריאל בוסו: אחד בבית החולים אלישע, המכון לרפואה ימית בחיפה, שני בבית חולים אסף הרופא במרכז ובבית החולים יוספטל בדרום יש תא לחץ.

אוריאל בוסו: אני חושב שאנחנו מדברים על להביא מכשירי הנשמה וכולי בהשקעות של מיליארדים לטובת דברים מסוימים ושוכחים את הדברים שהם – שוב אני אומר, לא רק בקורונה – אלא להקל על חייהם של המון המון חולים עד כמה שניתן.

אוריאל בוסו: אנחנו יודעים כמה אנחנו משקיעים ומנסים במקום להביא מחו"ל, יש לנו כאן את האפשרות בהישג ידנו והרפואה במדינת ישראל שנחשבת למתקדמת, ואני חושב שדווקא עכשיו בעידן הקורונה כן ראינו שיש לנו את ה יכולות, הסתכלנו על מדינות אחרות בעולם כולל ארצות הברית, וראינו שאנחנו כן יכולים, אז חבל להזניח את הנושא החשוב הזה.

אוריאל בוסו: אני חושב שהוועדה החשובה הזאת אולי יכולה פעם אחת לבדוק איפה הבירוקרטיה הזאת, למה זה קורה ולמה אי אפשר להתקדם ולפרוץ את המסגרת של ארבעת תאי הלחץ במדינת ישראל.

טלי פלוסקוב: תודה רבה ח"כ בוסו.

טלי פלוסקוב: אני חושבת שהדיון מאוד חשוב, היות ואנחנו מבינים שמדובר בחיי אדם.

טלי פלוסקוב: אני חוויתי לא מעט מקרים שתא הלחץ החזיר את האדם לחיים ואני מבינה שיש כאן אנשים שרוצים לחלוק את החוויות ומה הם עברו.

טלי פלוסקוב: ד"ר דימיטרי בוסלייב, אתה אחד מהם, תציג את הנושא בבקשה.

קריאה: גבירתי יו"ר הוועדה, אם יהיה אפשר להקרין את הסרטון.

טלי פלוסקוב: זה נבדק טכנית כרגע לגבי הסרטון.

טלי פלוסקוב: בינתיים בואו נמשיך בדיון.

דימיטרי בוסלייב: בוקר טוב לכולם ותודה רבה לכולם שהתכנסנו פה בנושא החשוב הזה בגלל שכמו שאמר חבר הכנסת, זה הנושא שיכול להציל - - -

טלי פלוסקוב: בבקשה תציג את עצמך לפני שאתה מציג את הנושא.

דימיטרי בוסלייב: אני PhD במכניקה וחומרים ובעל תואר שני בריתוך ומכניקה.

דימיטרי בוסלייב: אני מהנדס הפרויקט, מאז שהחלטנו להכנס לנושא ובדקנו את המצב בעולם והגענו למסקנה שאנחנו פה בארץ מסוגלים לבנות משהו ייחודי, משהו שעדיין לא קיים בעולם אבל עם יכולות הרבה יותר גדולות ממה שיכולות לספק כל מיני חברות בינלאומיות, באותם תקנים, באותן אפשרויות וכמובן עם כל האישורים הנדרשים.

דימיטרי בוסלייב: בגלל שאנחנו התחלנו את החברה שהיא כבר מאושרת על ידי מכון התקנים לניהול איכות המוצרים.

דימיטרי בוסלייב: בסך הכל העניין פה שאנחנו מסוגלים לבנות את זה.

דימיטרי בוסלייב: בסך הכל אנחנו צריכים עזרה קטנה מצד המדינה כדי להתחיל לבנות תאי לחץ שיכולים להציל עשרות אלפי אנשים, לא רק אצלנו, גם בכל העולם.

דימיטרי בוסלייב: תא הלחץ שתכננו לבנות מסוגל לקבל עד 200 איש בבת אחת, אין את זה בעולם בכלל.

דימיטרי בוסלייב: אבל אנחנו יכולים לעשות את זה.

טלי פלוסקוב: אני ברשותך אומרת גם לך ולכל הבא בתור שיציג את הנושא.

טלי פלוסקוב: בואו נדבר כרגע על יעילות תא לחץ.

טלי פלוסקוב: אני כרגע לא עושה פרסום לשום חברה ואף אחד לא מדבר על החברה שלו.

טלי פלוסקוב: אני רוצה שמשרד הבריאות ששומע אותנו יבין עד כמה זה קריטי וכמה זה חשוב לאנשים.

טלי פלוסקוב: גם משרד האוצר נמצא איתנו.

טלי פלוסקוב: אז בוא נעבור מנושא הצגת החברה והיכולות שלכם אל התוכן.

עמיחי גבאי: שלום.

עמיחי גבאי: אני נפגעתי בתאונת צלילה לפני כמעט ארבע שנים והייתי צריך טיפול בתא לחץ.

עמיחי גבאי: קיבלתי דיקומפרסיה בעומק 30 מטר.

עמיחי גבאי: היה לי חור במאזן וחור במיכל החמצן, מאי בסופו של דבר הציל לי שם את החיים, ודיקומפרסיה, בעצם תא לחץ מטפל גם בתאונות צלילה.

עמיחי גבאי: זה הגיע בכלל מעולם הצלילה.

עמיחי גבאי: מדובר בסך הכל במיכל שמזרים חמצן לבני האדם, ואז התחלתי במסע של בעצם לנסות להבין בכלל, פעם ראשונה ששמעתי מה זה תא לחץ, שבעצם התחלתי לנסות להבין- - -

טלי פלוסקוב: לא שמעתי את המשפט הכי חשוב בדבריך, שזה מה שהציל את חייך ובגלל זה היום אתה איתנו.

עמיחי גבאי: מאי הוא צולל טכני.

עמיחי גבאי: עשינו מעשה שהוא קצת חצי לא חוקי בעולם הצלילה, בעצם מאי הכניס אותי בחזרה למים עם מיכל חמצן בריכוז גבוה יותר שגם סיכן לי את החיים וגם הציל לי את החיים בד בבד.

עמיחי גבאי: זמינות של תאי לחץ בישראל היום, אנשים מחכים מעל שנה לתור, יש מעל 100,000 אנשים שממתינים היום לתור, וגם אחרי שנה לא בטוח שתקבלי את הטיפול.

עמיחי גבאי: מה שבעצם עשינו מיד אחרי זה, שהתחלנו להבין, טסנו בכל העולם לכל מדינה בעולם שיש בה תאי לחץ ומשתמשים בתאי לחץ, אם זה ארצות הברית, קנדה, סין, גרמניה, תורכיה, אם איטליה, אין מפעל בעולם שלא הייתי בו.

עמיחי גבאי: אני כחלק - - - פניתי למשרד הבריאות, אמרתי להם 'אני רוצה להביא לכאן תא לחץ, זה מציל חיים' וקיבלתי אוזן אטומה.

עמיחי גבאי: הם אמרו לי 'אנחנו רוצים להוסיף, צריך עוד תאי לחץ, אנחנו מודעים לזה שצריך עוד תאי לחץ, אבל כרגע לא'.

עמיחי גבאי: שאלתי למה.

עמיחי גבאי: 'כרגע אנחנו עסוקים בפניות קודמות ונענה בהקדם'.

עמיחי גבאי: אין להם זמן.

עמיחי גבאי: זה כבר ב-2016 שפנו אליהם, לא רק אני, זה גם בתי חולים שפנו.

עמיחי גבאי: אז אמרתי שאני עושה דבר כזה: לקחתי את הפרופסור שנמצא כאן ואמרתי לו 'תקשיב, אני צריך תכנון מפורט לתא לחץ להעביר אותו במכון התקנים, אני אבנה את זה פה בלי אישור, כי אסור לייבא' ואז הבנתי גם שעורך הדין הסביר לו שמבחינה משפטית גם לייצר אסור במדינת ישראל כי יש מגבלה.

עמיחי גבאי: אני לא עבריין, לא אעבור על החוק ולא אייצר את זה פה.

עמיחי גבאי: אני עושה את הסיפור הזה מתוך אידיאולוגיה.

עמיחי גבאי: פניתי לבית המשפט העליון, הגענו לבג"צ, משרד הבריאות בא ואמר 'התפרצת לדלת פתוחה'.

טלי פלוסקוב: מתי זה היה?

עמיחי גבאי: ב-2019.

עמיחי גבאי: 'התפרצת לדלת פתוחה', אני ארצה להביא ציטוט קצר של בג"צ: "כאמור בפסק הדין מיום ה-3.9.2019 וכפי שיפורט בתגובתו המקדמית של משרד הבריאות המשרד מכיר בחשיבות הרבה שבהגדלת מספרם של תאי הלחץ ופועל לשינוי התקנות בהתאם.

עמיחי גבאי: מטבע הדברים מהלך זה מחייב עבודת מטה מקצועית מורכבת וממושכת, כאשר יש לזכור כי מרביתה של השנה האחרונה התנהלו שתי מערכות בחירות, על כל המשתמע מכך.

עמיחי גבאי: יש לקוות כי המאמצים יישאו פרי במהרה בימינו.

עמיחי גבאי: על כל פנים, בבוא העת ולאחר שיינתן למשרד הבריאות שהות סבירה להשלים את עבודתו, ככל שיהיו לו יותר טענות או השגות, יוכל להשמיעה בדרכים המקובלות".

עמיחי גבאי: הגיע חודש מארס, אמא שלי כימאית וביולוגית ויש עוד רופא שמלווה אותנו, אמרנו 'בואו נבדוק את הנושא של הקורונה'.

עמיחי גבאי: בסופו של דבר כולנו הגענו להסגר, התחלתי לבדוק, פניתי לתורכים שהייתי איתם בקשר, הם הביאו לי מחקר שעשו בסין, מחקר מסווג.

עמיחי גבאי: למדינת ישראל לא היה את החומר הזה.

עמיחי גבאי: העברתי את זה למשרד הבריאות, העברתי את זה למדען הראשי שאמר 'צריך לעשות את זה, כאן ועכשיו'.

טלי פלוסקוב: שבעצם המחקר אומר שתאי לחץ - - -

עמיחי גבאי: בין טיפול אחד לחמישה טיפולים אנשים מחלימים מקורונה.

עמיחי גבאי: אני לא אקרא לזה תרופת הקורונה, כי בקורונה שום דבר עוד לא הוכח.

עמיחי גבאי: אבל מדובר בסך הכל בחמצן.

עמיחי גבאי: היום מטפלים בחמצן, זה חמצן בלחץ גבוה יותר.

עמיחי גבאי: זה הכל.

עמיחי גבאי: התקדמנו עם הסיפור הזה, פניתי שוב למשרד הבריאות.

דוד ביטן: את המכתבים האלה העברת למשרד הבריאות?

עמיחי גבאי: כמובן.

עמיחי גבאי: העברתי את זה, אמרו לי 'תקשיב', קודם כל פנו אלי ממשרד הבטחון 'מאיפה השגת את המידע המסווג הזה, אנחנו לא סומכים על הסינים'.

יצחק פינדרוס: לא נעצרת על זה שהשגת מידע מסווג?

עמיחי גבאי: את האמת אני מופתע שלא נעצרתי, אבל עדיין תחקרו אותי בנושא הזה, להבין מאיפה המידע הזה הגיע.

עמיחי גבאי: התקדמתי הלאה בזמן, טוב, משרד הבריאות מה קורה איתכם, אני רוצה להבין.

עמיחי גבאי: אמרו לי 'תקשיב, לא עשו מספיק מחקרים' אמרתי להם 'זה בסך הכל חמצן'.

עמיחי גבאי: אמרתי שאין בעיה, העברתי את זה לכל בתי החולים בעולם, לאיזה 3,000 או 4,000 בתי חולים באימיילים והתחילו לטפל.

עמיחי גבאי: פניתי גם פה בישראל לד"ר שי אפרתי, בטלפון, הוא אמר לי 'תקשיב, אתה מדבר שטויות, זה לא עוזר לקורונה'.

עמיחי גבאי: אמרתי לו 'זה חמצן אולי זה עוזר', אמר לי 'אין שום דבר שמעיד על זה' אמרתי לו 'אני יכול לשלוח לך אימייל?

עמיחי גבאי: ' הוא אומר לי 'בוודאי'.

עמיחי גבאי: שלחתי לו את האימייל, הוא רואה את האימייל, מסתכל, אומר לי 'יודע מה, יכול להיות שאתה צודק.

עמיחי גבאי: נתחיל לעשות ניסויים בישראל'.

עמיחי גבאי: היתה כתבה בערוץ 13 שבאסף הרופא יש מספר המונשמים הנמוך בישראל.

טלי פלוסקוב: כי הם משתמשים בתאי הלחץ?

עמיחי גבאי: כמובן.

עמיחי גבאי: לטפל בחולי קורונה.

עמיחי גבאי: מעניין למה.

עמיחי גבאי: זה שודר בערוץ 13.

עמיחי גבאי: עכשיו, מה שאני התחלתי להבין, אני בסך הכל אזרח במדינת ישראל, התחלתי לפנות לכל חברי הכנסת כי הם בעצם הנבחרים שלנו, ופניתי לכולם.

עמיחי גבאי: אין אחד פה במשכן שלא קיבל ממני את החומר הזה, ואין אחד שלא פניתי אליו.

עמיחי גבאי: אני חושב שזה חיי אדם, אני רוצה להילחם על זה.

טלי פלוסקוב: תודה.

טלי פלוסקוב: גם אנחנו רוצים לעזור לך.

עמיחי גבאי: חולי סכרת, יש פה חולה סכרת שגדעו לו את הרגל.

עמיחי גבאי: הוא יושב פה והוא יכול להגיד לכם שאם הוא היה מקבל טיפול - - -

טלי פלוסקוב: בואו נשמע אותו גם.

טלי פלוסקוב: הצטרפו אלינו עוד חברי כנסת.

טלי פלוסקוב: אחד מהיוזמים, ח"כ פינדרוס, וח"כ דוד ביטן וקטי שטרית.

טלי פלוסקוב: ח"כ פינדרוס בבקשה.

טלי פלוסקוב: אחר כך נשמע אורח.

טלי פלוסקוב: ולאחר מכן עוד חבר כנסת.

טלי פלוסקוב: ושיישאר לנו זמן לשמוע תשובה כי אנחנו צריכים בסוף להגיע לפתרון.

טלי פלוסקוב: בבקשה.

יצחק פינדרוס: ברשותך, אני נחשפתי כפי שאמרתי לסיפור הזה, ואני מרגיש, וזו הסיבה שביקשתי את הדיון, אני חושב שהדיון הזה אפילו לא - - - אני אומר כבר מראש, בסוף אני חושב שאנחנו נצטרך לקיים פה עוד דיון ואסביר למה.

יצחק פינדרוס: יש פה דבר מאוד מוזר שמתנהל במדינת ישראל.

יצחק פינדרוס: כנראה אין הרבה מדינות שנשארו בצורה רגולטורית.

יצחק פינדרוס: אני אדם פרטי, אני רוצה אצלי בבית לקנות מכשיר MRI.

יצחק פינדרוס: בבית שלי, לא רוצה לתת שירותים רפואיים לאף אחד, רוצה את זה לי, למשפחה, לבני דודים, לאחים שלי.

יצחק פינדרוס: אני רוצה להקים תא לחץ.

יצחק פינדרוס: את יודעת מה, קיבלתי גרסאות, הגשתי לשר הבריאות שאילתה בנושא הזה וקיבלתי תשובות.

יצחק פינדרוס: אני רוצה את זה כן, לצרכים של קוסמטיקה.

יצחק פינדרוס: לא רוצה לצרכים רפואיים.

יצחק פינדרוס: אין לי אפשרות.

יצחק פינדרוס: למה?

יצחק פינדרוס: יש חוק, יש תקנות, שמאפשרות כל MRI, כל מכשור כזה, לא בעיה של תקן.

יצחק פינדרוס: אם הוא היה חייב בתקן, אני אומר 'תעמוד בתקן של האיחוד האירופאי, האמריקאי, מכון התקנים הישראלי, המכון המתחרה, תביא מארבע מכונים, תבנה רגולציה'.

יצחק פינדרוס: לא.

יצחק פינדרוס: אומרים 'תקשיב, אם אתה לא מקבל אישור משרד הבריאות, אתה לא תוכל להביא'.

יצחק פינדרוס: התחושה שלי שמדובר בהתארגנות, לא הייתי קורא לזה מאפיה, אבל של קבוצות לחץ, שלא מאפשרות לפתוח את השוק.

יצחק פינדרוס: אין סיבה בעולם, כמו שאני יכול להביא היום גבינה וחמאה, אני יכול להביא רכבים, ברוסיה היתה תקופה שאי אפשר היה להביא רכבים מבחוץ, רק רכבים רוסיים.

יצחק פינדרוס: אין שום סיבה בעולם שמדינת ישראל תעצור את הדבר הזה.

יצחק פינדרוס: אני מסכים, אם ניכנס לדיון למשל, כמו שהוא התחיל, האם זה ראוי לקורונה, אנחנו נקיים פה דיון שלושה-ארבעה ימים, ואני בטוח שמשרד הבריאות יביאו לפה עשרה מומחים שיסבירו שזה לא עוזר לקורונה.

יצחק פינדרוס: אם ניכנס לדיון על חולי סכרת, יביאו חמישה פרופסורים שיסבירו לך שיש חולי סכרת שזה לא עזר להם.

יצחק פינדרוס: אנחנו ניפול מהדיון.

יצחק פינדרוס: אני חושב שאנחנו צריכים להתמקד במהות הדיון.

יצחק פינדרוס: צריך לפתוח את הדבר הזה, והוועדה הזאת צריכה לקרוא לאוצר לדיון - - -

טלי פלוסקוב: הם כאן איתנו.

טלי פלוסקוב: נשמע אותם.

יצחק פינדרוס: - - - ולקרוא למשרד הבריאות, אבל הם לא נותנים לנו תקנה היום ולכן זה צריך להיות עם דיון מעקב.

יצחק פינדרוס: חבר'ה, תפתחו את השוק.

יצחק פינדרוס: אין סיבה שבפריפריה תהיה בעיית MRI.

יצחק פינדרוס: כשליצמן היה שר בריאות ההישג הגדול שלו היה שהוא נלחם לאפשר להביא, הוא לא הביא, לאפשר למכון רפואי להביא MRI.

יצחק פינדרוס: אין סיבה שבבית חולים בצפת, בעפולה, בנהריה, דרך אגב בירושלים, לא יביאו את הדבר הזה, וחוץ מהמונסטר הגדול הזה שנמצא באסף הרופא של ה-1,000 מטר, כשיש היום בעולם דברים הרבה יותר יעילים, קטנים, ידידותיים, אפשר לבנות היום ב-70 עד 90 מטר במקום ב-1,000 מטר, להחזיק מחלקה שלמה עם צוות רפואי שלם.

יצחק פינדרוס: משהו כאן - - - אנשים רוצים לעשות את זה באופן פרטי.

יצחק פינדרוס: ממתי משרד האוצר ומשרד הבריאות, כל הזמן טוענים 'יש לנו חוסר ברפואה, יש לנו חוסר במיטות, יש לנו חוסר בהכל', חבר'ה, תפסיקו עם הדבר הזה.

יצחק פינדרוס: אני אומר לך, לתחושתי זה גם צריך להגיע למבקר המדינה, מישהו פה עושה לחץ פיזי מתון על מערכות ציבוריות שלא לאשר את הדבר הזה.

יצחק פינדרוס: סוג תשובות כאלה שנותנים בבג"צ, כולנו פה קצת מכירים, סוג תשובות כאלה שנותנים לבג"צ, אם היו באים לבג"צ אומרים 'חבר'ה, זה מסוכן למדינת ישראל, יהיו פה תאי לחץ אנשים ימותו', יגידו 'לא, אתה צודק, אבל אני עוד לא סיימתי לעשות את עבודת ההכנה ואת הבדיקה.

יצחק פינדרוס: אתה צודק'.

יצחק פינדרוס: אבל תשמע, על קורונה, סגן השר עמד - - - והסביר לי 'לא, אבל לקורונה זה לא עוזר'.

יצחק פינדרוס: אני לא הולך להכנס איתך עכשיו לוויכוח.

יצחק פינדרוס: אני שואל שאלה עקרונית.

יצחק פינדרוס: בא בית חולים בנהריה ורוצה לקנות מכשיר רפואי, ואני מציע לא להתמקד רק בתאי לחץ.

יצחק פינדרוס: להתמקד באמת בעיקרון הזה, למה מדינת ישראל, פקידים בכירים ככל שיהיו, מונעים מאנשים שירותים.

יצחק פינדרוס: ואני מוכן להגיע לרמה שידברו שזה רק קוסמטיקה.

יצחק פינדרוס: גם לזה אני מוכן להגיע.

יצחק פינדרוס: אז תאפשרו, אנשים רוצים קוסמטיקה.

יצחק פינדרוס: למה אתם מתערבים לאנשים בחיים שלהם, למנהלי בתי חולים, לרופאים ולפרופסורים.

יצחק פינדרוס: לכן לדעתי נצטרך תשובות גם מהאוצר וגם מהבריאות, דרך אגב, הם זורקים את זה מאחד לשני.

יצחק פינדרוס: תודה.

טלי פלוסקוב: בגלל זה הם נמצאים היום איתנו.

טלי פלוסקוב: גם בריאות וגם האוצר.

טלי פלוסקוב: אני רוצה לתת לחברי הכנסת להגיד כמה מילים אבל תנסו לתמצת כי אני רוצה לקבל תשובות, שלא יהיה לנו מצב, בבקשה ח"כ ביטן.

דוד ביטן: אני מסכים עם ח"כ פינדרוס עם כל מה שהוא אמר.

דוד ביטן: אני לא אחזור על הדברים.

דוד ביטן: אבל הרושם שלי שהרגולציה במשרד הבריאות היא קשה מדי, נוקשה מדי וכל דבר לוקח הרבה זמן.

דוד ביטן: אם תא הלחץ הזה כדוגמה, פועל במדינות אחרות, אין סיבה שהוא לא יפעל במדינת ישראל.

דוד ביטן: אנחנו לא חיים בחלל ריק.

דוד ביטן: אם בית חולים רוצה לקחת תא לחץ, למה לאסור עליו?

דוד ביטן: זה בית חולים, ריבונו של עולם.

דוד ביטן: אז בסופו של עניין הם צריכים לפתוח את השוק הזה גם בין בתי החולים, המכונים הרפואיים, וגם אם אנשים פרטיים רוצים.

דוד ביטן: לכן לא צריך למנוע.

דוד ביטן: אני לא חושב שבית חולים בארצות הברית שעושה שימוש בתא לחץ יודע פחות מתל השומר אצלנו למשל, או מאסף הרופא ואם בתל השומר רוצים להשתמש, שיאפשרו להם ויעשו את הבדיקות.

דוד ביטן: יש תמיד מחקרים, ואז תוך כדי תנועה, מה שנקרא, תמיד יוצאים מאמרים רפואיים שאומרים זה הולך ככה, וזה, על הקורונה אף אחד לא יודע כלום הרי.

דוד ביטן: כל יום שני וחמישי אני קורא מאמר אחר.

דוד ביטן: פעם הקורונה עוברת בזה ופעם לא עוברת.

דוד ביטן: עכשיו פתאום קראתי שהיא נשארת חודש שלם בשטרות כסף.

יצחק פינדרוס: אף אחד לא יודע.

דוד ביטן: היה מאמר על זה.

דוד ביטן: כולם עובדים בחלל ריק ואף אחד לא יודע כלום.

דוד ביטן: אז אם בית חולים חושב שזה כן יכול לעזור, ולאו דווקא לקורונה, לכל מיני דברים, אז שיאפשרו לו.

דוד ביטן: זה הכל.

דוד ביטן: למה למנוע את הייזום הפרטי.

דוד ביטן: אף אחד לא צריך אישור שלהם, ולוקח חמש שנים עד שהם מאשרים ובינתיים כבר זה לא רלוונטי כי במכשור הרפואי הכל משתנה תוך כדי.

דוד ביטן: ולכן לפעמים חמש שנים, אז כל השקעה יורדת לריק.

דוד ביטן: הם צריכים לאפשר את זה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה ח"כ דוד ביטן.

טלי פלוסקוב: ח"כ קטי שטרית בבקשה.

קטי קטרין שטרית: קודם כל אני מצטרפת לחבריי, גם ח"כ ביטן וגם ח"כ פינדרוס, לא הספקתי לשמוע את - - - אבל ברור שאני מצטרפת.

קטי קטרין שטרית: אני רק רוצה קצת לסבר את האוזן.

קטי קטרין שטרית: לפעמים התחושה היא שככל שהרפואה מתקדמת היא גם נסוגה.

קטי קטרין שטרית: אני זוכרת ימים ולילות של דיונים על דיונים על הרפואה המשלימה, תמיד התייחסו לזה כאל משהו הזוי.

קטי קטרין שטרית: רפלקסולוגיה, דיקור סיני.

קטי קטרין שטרית: אני יכולה להעיד על עצמי שזריקות לכתף כדי להוריד כאבים של דלקת או משהו כזה, לא עזרו לי כלום, אבל כשהלכתי לדיקור סיני ועברתי מספר טיפולים, ראה זה פלא, הנה, אני מרימה את הידיים ויכולה להמשיך.

קטי קטרין שטרית: אני ממשיכה עם כל האזהרות ואני אומרת בלי הנחות ולבדוק את זה כמו שצריך ומקצועית, אבל זה מוכיח את עצמו.

קטי קטרין שטרית: זה ידוע.

קטי קטרין שטרית: כל מי שקורא, כל מי שמבין - - - יודע שזה מוכיח את עצמו.

קטי קטרין שטרית: שזה מציל.

קטי קטרין שטרית: אתם יודעים מה, זה הציל אדם אחד, זה שווה.

טלי פלוסקוב: נזק זה לא יביא בטוח.

קטי קטרין שטרית: פשוט אי אפשר להבין, את יודעת מה, אפשר להבין את כל מה שיש מסביב, שכל אחד מחזיק אצלו את הפתרונות ולא רוצה שאחרים - - - כמה דיברו על הקנביס?

קטי קטרין שטרית: כמה טענו שהקנביס לא טוב ומה פתאום וזה מזיק.

קטי קטרין שטרית: היום יש ילדים, בוגרים, נוער, מבוגרים, חולים אנושים שמשתמשים בזה.

קטי קטרין שטרית: פתאום גילו את אמריקה?

קטי קטרין שטרית: לא.

קטי קטרין שטרית: זה תמיד היה.

קטי קטרין שטרית: רק שלא רצו.

קטי קטרין שטרית: אבל כמה אנשים יצטרכו למות או לסבול כי לא מכניסים את הדברים החדשים האלה.

קטי קטרין שטרית: אני אומרת, יתעשתו כולם ויכניסו את הדבר הזה.

קטי קטרין שטרית: זה מזיק – תסירו.

קטי קטרין שטרית: זה לא מזיק – אדרבה.

קטי קטרין שטרית: מה שמועיל הוא טוב.

קטי קטרין שטרית: ואני חוזרת על מה שאמר ח"כ פינדרוס, כמה לוקח להכניס MRI.

קטי קטרין שטרית: הרי יש פה מישהו שיגיד ש-MRI זה לא מכשיר חיוני וטוב?

קטי קטרין שטרית: צריך לחכות שישה, שלושה חודשים במקרה הטוב לתור כזה?

קטי קטרין שטרית: זה לא יאומן.

קטי קטרין שטרית: לא יאומן איך הדברים האלה מתנהלים.

קטי קטרין שטרית: ואנחנו פה, נבחרי הציבור, חייבים לשים לזה סוף.

קטי קטרין שטרית: אתה יודע מה, אתה רוצה לבדוק?

קטי קטרין שטרית: תתחמו את זה בזמן.

קטי קטרין שטרית: כמה זמן צריך לבדוק?

קטי קטרין שטרית: שלושה חודשים?

קטי קטרין שטרית: חצי שנה?

קטי קטרין שטרית: אבל לא לגרור את זה.

טלי פלוסקוב: אבל זה לא משהו חדש.

טלי פלוסקוב: זה כבר קיים בבתי החולים.

טלי פלוסקוב: לא צריך זמן.

קטי קטרין שטרית: לא, אני אומרת, כל דבר.

קטי קטרין שטרית: זה כמו מתן תשובה.

קטי קטרין שטרית: הרי על מה מלין הציבור הרבה פעמים על משרדי הממשלה וכולי, על התשובה שתגיע.

קטי קטרין שטרית: אבל עד שהיא מגיעה, הבנאדם כבר מת.

קטי קטרין שטרית: תנו את התשובה.

קטי קטרין שטרית: תתחמו את זה.

קטי קטרין שטרית: תשובה תוך חודש, תוך שלושה חודשים, אבל תתנו זמן, תקציבו, יום אחרי זה אי אפשר.

קטי קטרין שטרית: אתה חייב לתת תשובה.

קטי קטרין שטרית: אבל זה סוג של עינוי, העינוי הזה זה למשוך את זה עוד יום, עוד יומיים, עוד שבוע, עוד חודש, עוד שנה, ולא לתת את התשובות.

קטי קטרין שטרית: תנו תשובה.

קטי קטרין שטרית: אתם מוכיחים שזה לא בסדר?

קטי קטרין שטרית: תגידו לנו מה.

קטי קטרין שטרית: בואו נתווכח, בוא נראה מה לא בסדר.

קטי קטרין שטרית: אף אחד פה בחדר הזה לא רוצה שיקרה משהו למישהו חלילה וחס.

קטי קטרין שטרית: כולם רוצים את טובת הציבור.

קטי קטרין שטרית: תודה.

טלי פלוסקוב: תודה ח"כ קטי שטרית.

טלי פלוסקוב: אני רוצה עוד לתת לכם לדבר, אבל אני מאוד רוצה לשמוע את משרד הבריאות.

נדב חן: אני מנהל בית חולים לניאדו.

נדב חן: חשוב לי להבהיר - - -

יצחק פינדרוס: רגע, אבל לכם יש?

נדב חן: לנו אין.

קטי קטרין שטרית: אתם אחד משבעת בתי החולים הציבוריים.

נדב חן: נכון.

נדב חן: ואין לנו הרבה דברים.

קטי קטרין שטרית: גם ככה אתם סובלים.

יצחק פינדרוס: אולי אין לכם לוביסט מספיק חזק במשרדי הממשלה.

יצחק פינדרוס: כנראה.

יצחק פינדרוס: אם היה לכם, כבר היה לכם - - -

טלי פלוסקוב: הפתעת אותנו שמנהל בית חולים נמצא כאן.

נדב חן: באתי, למרות התקופה של הקורונה כי זה מאוד חשוב.

נדב חן: ח"כ שטרית הזכירה את הנושא של MRI.

נדב חן: פתחנו לפני שלוש וחצי שנים MRI אחרי מאבקים מטורפים.

נדב חן: אחרי חצי שנה, הוא עבד 24 שעות, 6 ימים בשבוע.

נדב חן: גם הקטע של התא לחץ, יש היום שלושה תאי לחץ פעילים כי הרביעי שייך לצבא, אי אפשר להכנס לשם.

נדב חן: תשעה מליון תושבים על שלושה תאי לחץ.

נדב חן: זה לא נשמע בכלל.

נדב חן: יש רשיונות לעוד שניים שאישרו לפני שלוש-ארבע שנים, זה לא הגיע לציבור.

נדב חן: אנחנו יכולים לבנות את זה מהר.

נדב חן: זה עוזר בנפגעי עשן, זה עוזר בנפגעי סכרת קשה, זה מונע קטיעות, זה עושה עבודה טובה.

נדב חן: דברים מוכחים.

נדב חן: זה בהתוויות של משרד הבריאות.

דוד ביטן: למה משרד הבריאות לא מאפשר?

נדב חן: כי זה עניין של רישוי.

נדב חן: הבירוקרטיה גומרת אותנו.

נדב חן: ובמקרה הזה אני אביא את המימון אפילו.

נדב חן: אני רוצה לבנות את זה כי זה כל כך עוזר.

נדב חן: אנחנו מרגישים שיש קיר, פשוט קיר.

נדב חן: אתה רוצה לקדם את הדברים ומונעים ממך.

נדב חן: זה פשוט לא נורמלי.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לך.

טלי פלוסקוב: באמת דברים מאוד חשובים.

טלי פלוסקוב: אני מבקשת להעלות את משרד הבריאות, הבנתי שנמצאת איתנו ד"ר אתי סממה ראש אגף למדיניות טכנולוגיות רפואיות.

טלי פלוסקוב: בבקשה.

אתי סממה: בוקר טוב לכולם.

אתי סממה: הקשבתי טוב לכל הדוברים, אני לא אספיק לענות לכל הדברים שעלו.

אתי סממה: אני רוצה רק באמת לשים איזו שהיא מסגרת לדברים.

יצחק פינדרוס: אנחנו רוצים להבין למה יש מחלקה בכלל במשרד הבריאות שצריכה לבדוק ולאשר, למה אתם לא פותחים את השוק ותפסיקו לאשר.

יצחק פינדרוס: תפסיקו לאשר, תפסיקו להתעסק עם זה.

יצחק פינדרוס: אנחנו רוצים להבין בשביל מה צריך מחלקה כזאת במשרד הבריאות.

יצחק פינדרוס: תנסי להצדיק את הקיום של מחלקה בכלל שצריכה לאשר דברים כאלה.

יצחק פינדרוס: משהו שיש לו תקן אמריקאי, אירופאי, שיביא את זה לארץ.

יצחק פינדרוס: יש בעיית תקציב במדינת ישראל, זה יחסוך כסף לבתי חולים להתרוצץ מול הבירוקרטיה, זה יחסוך כסף למדינת ישראל לאנשים שצריכים לאשר והכל יבוא על מקומו בשלום.

יצחק פינדרוס: מכון התקנים יאשר ושלום, תסגרו את המחלקה, יהיה כסף למדינת ישראל.

קטי קטרין שטרית: אבל הדאגה היא שהיא לא תספיק להשיב.

יצחק פינדרוס: רק על זה שתשיב.

יצחק פינדרוס: למה צריך בכלל את הדבר הזה.

קטי קטרין שטרית: הדאגה היא שהיא לא תספיק, אני רוצה לעדכן אותך שאנחנו לא נרד מזה.

קטי קטרין שטרית: נקיים עוד דיון ועוד דיון ועוד דיון.

יצחק פינדרוס: רק כשיסגרו את חצי משרד הבריאות נחסוך כסף.

טלי פלוסקוב: ח"כ שטרית מבחינתי יש עוד חצי שעה לדיון הזה, אני נותנת את כל חצי השעה למשרד הבריאות כאשר בסוף הוא מסיים שאנחנו מאשרים, תעשו מה שאנחנו מבקשים.

טלי פלוסקוב: אבל אני רוצה עכשיו באמת להבין את ההגיון שעומד מאחרי כל הדברים הנוראיים ששמענו עכשיו.

טלי פלוסקוב: בבקשה גבירתי.

אתי סממה: ההגבלה על מספר מכשירי תאי הלחץ במדינת ישראל נובעת מתקנות, יש תקנות שמחייבות את משרד הבריאות לאשר כל מכשיר של תא לחץ.

אתי סממה: הסיבות לתקנות, ואת זה אני באמת שמה בצד כרגע, הן גם כלכליות, כדי לשלוט באיזה שהוא אופן בהוצאה הלאומית לבריאות, ההוצאה הלאומית לבריאות זה לא רק מהכיס הציבורי, זה גם מהכיס הפרטי.

אתי סממה: למכור לאנשים טיפול בתאי לחץ בעשרות אלפי שקלים זה עדיין הוצאה של אנשים לבריאות.

אתי סממה: ההיבט השני זה ההיבט המקצועי.

אתי סממה: תא לחץ, למרות כל מה שנאמר פה, ולמרות שחלק מהדוברים גם הפסידו בהרבה מאוד הליכים משפטיים כנגד משרד הבריאות - - -

יצחק פינדרוס: ברור, כי משרד הבריאות אמר שהוא בודק את זה.

יצחק פינדרוס: מה זה הפסידו?

קטי קטרין שטרית: אתם לא מאשרים את זה.

יצחק פינדרוס: בטח שהיא לא תספיק, אנחנו לא - - -

אתי סממה: אתם רוצים לשמוע?

אתי סממה: אני אשמח להגיד.

קטי קטרין שטרית: לא, אנחנו גם יכולים להביא אותך לכאן.

יצחק פינדרוס: צריך לסגור את המחלקה הזאת במשרד הבריאות.

טלי פלוסקוב: סליחה.

טלי פלוסקוב: בואו נשמע אותם ואחר כך תגידו מה שאתם רוצים.

טלי פלוסקוב: אבל בואו קודם כל ניתן לה.

טלי פלוסקוב: אני עוד לא הבנתי את ההסבר.

אתי סממה: עוד לא אמרתי את ההסבר.

טלי פלוסקוב: בבקשה גבירתי.

טלי פלוסקוב: אז תגיעי לתכלס.

טלי פלוסקוב: חשוב לנו ההסבר.

אתי סממה: הרקע נובע משני תחומים, כלכלי ורפואי.

אתי סממה: הכלכלי אמרתי, אני מניחה בצד.

אתי סממה: הרפואי, טיפול בתא לחץ הוא טיפול רפואי.

אתי סממה: זה טיפול שצריך להנתן בהתוויות רפואיות, בפיקוח רפואי, תחת השגחה - - -

טלי פלוסקוב: בית חולים ציבורי לניאדו זה לא מקום ראוי?

אתי סממה: - - - לא מעט מילים לגבי כך שזה לא מזיק.

אתי סממה: זה ועוד איך יכול להזיק.

אתי סממה: זה לא מתאים לכל חולה, זה צריך להנתן בזהירות גדולה, הבטיחות צריכה להיות גם רפואית, אבל גם בטיחות, היו אסונות בעולם גם בתאי לחץ שהיום - - -לשווק בישראל באופן לא חוקי.

אתי סממה: הדברים האלה מסוכנים, תא לחץ שנכנסים אליו בישראל היום בכל מיני מכונים פרטיים עם טלפון נייד, ילדים עם טאבלטים פועלים, יכולים גם להידלק ולהתפוצץ והיו אסונות כאלה בעולם.

אתי סממה: ואז תשאלו למה משרד הבריאות לא פיקח - - - אז אנחנו עושים את עבודתנו ואנחנו חושבים שכשמטפלים בחולה בהתוויה רפואית בטיפול, צריכה להיות הצדקה והוכחות מדעיות לתועלת.

אתי סממה: יש רשימה גדולה של התוויות לטיפול בתא לחץ, הרשימה הזאת מפורסמת בחוזר מינהל רפואה מ-1999 ויש עדכון התוויות שעשינו ב-2017 שעוד לא פורסמו ולמרות שסקרנו את כל הספרות, מעט מאוד התוויות חדשות נוספו ואנחנו מחייבים את קופות החולים לממן אותם, לא רק לספק את השירות, למרות שהם לא בחוזר, כי החוזר - - - מגדיר את הפרקטיקה הרפואית המקובלת, ויש עדיין המון התוויות וגם בהצעה שלקראת הדיון היום, עם סלט שלם של טיפול בסרטן וטיפול באוטיזם וטיפול ב-CVA, ועכשיו אפילו גם טיפול בקורונה, זה דברים שאי אפשר להגיד עליהם שהם לא מוכחים כי לא נאספו נתונים.

אתי סממה: תא לחץ זה דבר מאוד מאוד ותיק, זה דבר שקיים עשרות שנים.

אתי סממה: לו היו עדויות מדעיות שזה עוזר לחולי סוכרת, ואני לא מדברת על פצעים קשיי ריפוי, אני מדברת על סוכרת, על אוטיזם על אירועים מוחיים, אם זה היה עוזר היה לנו שפע של מחקרים ועדויות מדעיות ואין, אין מפני שההוכחות המדעיות על התועלת במצבים הלא דחופים לא קיימות.

אתי סממה: כל התוויה, גם - - - הן מאוד מאוד מצומצמות אבל קיימות והבטיחות אפשרית, אנחנו הכנסנו את זה לא לטיפול אלא גם לסל וקופות החולים מממנות את זה.

אתי סממה: לעניין מספר תאי הלחץ, התקנות מאפשרות עמדה של תא לחץ 1 ל-70,000 נפש, אוכלוסיית ישראל גדלה, היא מזדקנת, צריך יותר, הוקצו שני רשיונות נוספים.

אתי סממה: בדצמבר, עכשיו, ממש בעוד חודש וחצי, עוד 20 עמדות נוספות בהדסה ובאמצע 2021 נפתחות עוד 17 עמדות באיכילוב.

אתי סממה: אלה רשיונות מסודרים, עם מכשירים מפוקחים שניקנו ברשיון, - - - נתקרב למספר, אנחנו לא אומרים שלא צריך לתת - - - זה חייב להישאר בהתוויות המוכחות.

אתי סממה: זה לא - - -רגיל כמו טיפול קוסמטי או משהו אחר שאפשר להתייחס אליו כאל נטול סיכונים ושאפשר לרוץ בחוץ ולמכור כמה שרוצים, לא סתם הביאו לדוגמה את ארצות הברית.

אתי סממה: ארצות הברית זו לא מערכת בריאות שאנחנו רוצים להיות דומים לה, באירופה עצרו את זה, זה לא מתנהל בצורה חופשית ובשוק הפרטי, זה בפיקוח.

אתי סממה: אנשים עם התוויות לא מקובלות מאירופה נוסעים לארצות הברית כדי לקנות את הטיפולים האלה ואנחנו מעדיפים - - -לעשות את זה בהתוויות רפואיות מקובלות, - - - לצד העדויות המדעיות.

טלי פלוסקוב: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: יש לנו מלא שאלות ואת לא עוצרת, אני לא מצליחה לעצור אותך.

טלי פלוסקוב: אז בבקשה תני לנו גם זמן להכניס את הדברים שלנו.

טלי פלוסקוב: שאלה ראשונה ויש פה עוד חברי כנסת שרוצים לשאול ויש פה ד"ר שעובד בתחום ויש פה מנהל בית חולים, את אומרת שזה רפואי וזה טיפול רפואי ואסור לתת, סליחה, נמצא איתנו מנהל בית חולים, אז הוא לא יודע מה הוא רוצה לבית החולים שלו?

טלי פלוסקוב: את טענת שזה טיפול רפואי ובגלל זה הוא לא יכול להביא את זה.

יצחק פינדרוס: יש לי הצעה לפתרון.

טלי פלוסקוב: אמרת על כל 70,000, אז יש לנו מספר לכל ה-70,000 איש?

טלי פלוסקוב: לא. אין לנו.

יצחק פינדרוס: בעקבות הדברים שלך יש לי הצעה לפתרון.

יצחק פינדרוס: מכיוון שאת מייצגת את מדינת ישראל ומדינת ישראל חושבת, שמעתי את עמדתך שזה לא עוזר לא לסוכרת ולא לסרטן ולא לקורונה ולא לשום דבר, וזה מסוכן וזה יכול עם טאבלטים כמעט כמו תחנות דלק שאני לא יודע לא סגרו אותם כי זה גם יכול להישרף, אני מציע הצעה מעשית.

יצחק פינדרוס: תסגרו בכל בתי החולים הממשלתיים שלא יהיה, כי הממשלה לא מאמינה בזה, ותנו את זה רק לסקטור הפרטי.

יצחק פינדרוס: כיון שאתם לא מאמינים בזה או שאתם חושבים שזה לא טוב, אז אני מבקש שמשרד הבריאות שאמון על אסף הרופא יסגור החל ממחר בבוקר את תא הלחץ באסף הרופא ויפתח רק בבתי החולים הפרטיים ויאפשר להם על חשבונם לפתוח.

יצחק פינדרוס: כי אני אומר לך, אני יושב פה בכנסת בוועדת כספים ואני אחראי על חלק מתקציב המדינה, ואני חושב שצריך לדאוג לתקציב, לא - - -

קטי קטרין שטרית: פינדרוס, אתה יודע למי יש לי טענות?

קטי קטרין שטרית: יש לי טענות לליצמן.

קטי קטרין שטרית: הוא היה צריך להכנס, לעשות מהפכה, להפסיק את - - -

יצחק פינדרוס: נכון.

יצחק פינדרוס: לסגור את זה.

יצחק פינדרוס: לסגור באסף הרופא, דבר ראשון.

יצחק פינדרוס: זה שערורייה.

קטי קטרין שטרית: זה המשרד היחידי שיש לו מונופול.

קטי קטרין שטרית: אתם המונופול.

קטי קטרין שטרית: את באת הצגת שני נתונים, כלכלי ובריאותי, נכון?

קטי קטרין שטרית: כלכלי את טועה מפני שאם אדם לא מקבל את הטיפול שלו בזמן הוא עולה למערכת פי 2 ו-3 אחר כך, של אשפוזים, צוותים רפואיים שמטפלים בו, במקום לנסות ממש בהתחלה לפתור את הבעיה אתם מביאים אותו לקצה כי הוא לא מקבל את הטיפול הראוי.

קטי קטרין שטרית: זה אחד.

קטי קטרין שטרית: דבר שני, בריאותי, תראי לי רופא אחד עלי אדמות שמקבל על עצמו את מה שאת אמרת כרגע.

קטי קטרין שטרית: הרי גם הרופאים בעצמם אומרים 'בוא ננסה לטפל עם אנטיביוטיקה, בוא ננסה לעשות ניתוח, בוא ננסה לעשות זה', זו אחת מהאפשרויות.

קטי קטרין שטרית: תא לחץ הוא אחד מהאפשרויות.

קטי קטרין שטרית: לסיום אני אומרת, אם אישרתם במספר מקומות תאי לחץ ואת אומרת שזה לא בדוק, יש בעיה, הייתם צריכים להוציא את זה מיד.

קטי קטרין שטרית: אבל אתם לא מוציאים את זה, כי להם יש מונופול עליכם.

קטי קטרין שטרית: הם יכולים לעשות מה שהם רוצים.

קטי קטרין שטרית: אבל בתי החולים האחרים צריכים לעמוד ולקבץ נדבות כדי שתתנו להם קצת, משהו, דבר אחד.

קטי קטרין שטרית: וזה דבר שאנחנו המחוקקים צריכים לשנות מיד.

טלי פלוסקוב: אני אתן את רשות הדיבור לח"כ בוסו.

טלי פלוסקוב: אני רוצה כבר עכשיו שתתחילו לחשוב, הכיוון של הוועדה ואני חושבת שכולם יסכימו איתי, זה שינוי של התקנות.

טלי פלוסקוב: את אמרת כרגע שיש תקנות ואת צמודה לתקנות.

טלי פלוסקוב: זה אומר שמשרד הבריאות צריך - - -

קטי קטרין שטרית: ברור, צריך לעשות דיון שלם על התקנות.

יצחק פינדרוס: התקנות יחולו רק על בתי חולים ממשלתיים.

יצחק פינדרוס: על בתי חולים ממשלתיים תעשו תקנות מה שאתם רוצים, אבל במגזר הפרטי תעזבו אותנו לנפשנו.

נדב חן: הבקשה שלנו היא לפתוח תא לחץ על פי ההתוויות הרפואיות שקיימות, לא משהו חדש.

נדב חן: על פי חוזר מינהל 1999 והעדכון מ-2017 שלא ראינו אותו עדיין, רק שמענו.

נדב חן: אנחנו הולכים לפעול רק על פי ההתוויות הרגילות, בשביל זה אנחנו בית חולים.

נדב חן: יש לנו רופאים, יש לנו צוותים, יש הרבה עבודה גם בתוך ההתוויות האלה.

נדב חן: הרבה מאוד עבודה להרבה מאוד אנשים והרבה מאוד חולים צריכים להגיע לשם.

אתי סממה: בכיוון הזה אנחנו שותפים לשינוי התקנות ולהרחיב את זה לבתי חולים - - -

יצחק פינדרוס: לא, לא בתי חולים נוספים.

יצחק פינדרוס: לפתוח את הדבר הזה שתפסיקו להתעלל באזרחי ישראל, תתעללו בבתי החולים הממשלתיים.

יצחק פינדרוס: תעזבו אותנו לנפשנו.

קטי קטרין שטרית: וגם להבין למה אסף הרופא כן, למה בית חולים אלישע כן - - -

יצחק פינדרוס: לא, זה לא טוב, זה רע לבריאות.

יצחק פינדרוס: איך את ישנה בלילה שבאסף הרופא יש מכשיר שהוא לא טוב רפואית.

יצחק פינדרוס: הוא סתם בזבוז כספי ציבור- - -

קטי קטרין שטרית: זה מה שאת אמרת.

אתי סממה: זה לא מה שאמרתי.

אתי סממה: מה שאמרתי זה שיש התוויות רפואיות מקובלות.

אתי סממה: אסף הרופא - - - בהתוויות רפואיות מקובלות.

אתי סממה: - - -אני ישנה בשקט.

טלי פלוסקוב: גבירתי, את עונה ואנחנו לא שומעים אותך.

טלי פלוסקוב: תמתיני עד שאבקש ממך להשיב.

טלי פלוסקוב: בבקשה ח"כ בוסו.

אוריאל בוסו: חברי הכנסת, אני - - - בלהט הדברים ,נמצא פה אדם שהוא קטוע רגל מסכרת, נמצא פה עוד אחד, 50% כן, 50% לא, שיש סיכוי סביר מאוד שהרגל שלו היתה ניצלת, מקודם אמרת טענה שפשוט אולי נסגור את כל מכוני ה-MRI בארץ, למה?

אוריאל בוסו: כי מי שנכנס עם פלאפון למכוני MRI, זה מסוכן.

אוריאל בוסו: אז נסגור את הכנסת כי אם אתה נכנס עם משהו מצפצף, אומרים לך לא להכנס.

אוריאל בוסו: מה זה השטויות האלה שאנחנו מפחדים שבגלל שאם ילד ייכנס עם פלאפון וזה מסוכן?

אוריאל בוסו: יש תקנות איך זה פועל, גם אנטיביוטיקה זה מסוכן ל-א' ובריא ל-ב'.

אוריאל בוסו: אבל הרופא מחליט למי טוב ולמי לא טוב, כמו שאמרו פה חברי הכנסת.

אוריאל בוסו: אם הדבר הזה לא מוכח ולא מוסדר צריך לסגור את מיידית, ואם זה מוכח אפילו חלקית, אנחנו משקיעים מיליונים לפעמים בשביל להציל בנאדם, מטיסים אותו לחו"ל או מנסים להציל כל שבריר כדי להציל חיים, ופה יש אפשרות להציל במשהו מחקרית - --

טלי פלוסקוב: ובלי כסף מהמדינה.

טלי פלוסקוב: מה שמבקשים זה בלי כסף מהמדינה.

אוריאל בוסו: ויש פרופסורים מכובדים שנותנים את ההסבר הרפואי והמקצועי והנכון לזה.

אוריאל בוסו: כשאת אומרת שלא כל המחקרים מוכחים ומוסכמים, להזכיר לך שבכל הרפואה יש מחקרים לכאן ומחקרים לכאן, ועדיין מדינת ישראל - - - ואיך אנחנו, מדינת ישראל של 2020, 2021 עוד מעט, אנחנו נמצאים עם שלושה תאי לחץ בכל המדינה.

אוריאל בוסו: וגם הטענות שאת אומרת הן פשוט אבסורדיות וזה בדיוק המקום, כמו שאת אומרת, אם יפתחו את התקנות לגמרי אולי פעם אחת זה יעשה טוב לכל אזרחי ישראל וזה לא רק בתאי לחץ - - -

קטי קטרין שטרית: אנחנו צריכים לפתוח אותן.

קטי קטרין שטרית: אנחנו צריכים לדרוש - - -

טלי פלוסקוב: אני גם חושבת שאנחנו יכולים - - - רבותי, התקנות זה משרד הבריאות.

טלי פלוסקוב: אנחנו כמובן נעביר את כל המסר עכשיו - - -

דוד ביטן: אני חושב שהוויכוח הזה הוא ויכוח סרק, למה?

דוד ביטן: וגם מה שהדוקטור אומרת זה גם לא רלוונטי, כיוון שהתקנות מכירות בתא הלחץ, הן רק אומרות שזה על כל 70,000 איש.

דוד ביטן: זאת אומרת שכל מה שהיא אמרה לא רלוונטי בכלל.

דוד ביטן: לא המחקרים ולא שום דבר אחר.

דוד ביטן: יש הכרה בתקנות שיש צורך בתא לחץ, עכשיו נשאלת השאלה האם אנחנו צריכים את זה על כל 70,000 איש.

דוד ביטן: אולי צריכים את זה על כל 30,000 איש?

דוד ביטן: מפני שמה עושים?

דוד ביטן: בגלל שצריך את זה על כל 70,000, אז הם מווסתים.

דוד ביטן: נותנים לזה ואחר כך לזה.

דוד ביטן: אם התקנות יאמרו שצריך את זה בכלל, בלי התנייה, או צריך את זה לכל 30,000 באופן אוטומטי הם יאשרו כפול שניים.

דוד ביטן: זאת אומרת, אני חושב שהוויכוח הולך לכיוון לא נכון, כיוון שהתקנות מכירות בזה, גם משרד הבריאות מכיר בזה.

דוד ביטן: כל זה שאין או יש מחקרים, זה לא רלוונטי בכלל.

דוד ביטן: לכן אנחנו צריכים ללכת על שיטה אחרת.

דוד ביטן: אם אנחנו אומרים שהנושא חשוב, ויש הכרה שזה חשוב, אחרת זה לא היה בתקנות, אנחנו צריכים לבקש תיקון תקנות בעניין של הצורך ב-70,000 איש.

דוד ביטן: או שנצמצם את זה ל-30,000 או שנגיד שלא צריך, לפי פינדרוס.

דוד ביטן: לכן אני אומר, בואו נתעל את הדיון לעניין הזה ולא אם זה טוב או רע, כיוון שכבר מאשרים שזה טוב.

דוד ביטן: לכן זה לא הויכוח.

טלי פלוסקוב: אתה צודק.

טלי פלוסקוב: כרגיל אתה מאוד ענייני ועם רעיונות מאוד טובים.

טלי פלוסקוב: אנחנו באמת צריכים ללכת לכיוון של לבקש משר הבריאות לשנות תקנות קיימות.

טלי פלוסקוב: זה מה שאנחנו צריכים לעשות.

טלי פלוסקוב: ח"כ אבוטבול בבקשה.

יצחק פינדרוס: או לשנות בחקיקה ולקחת לו את הסמכות.

יצחק פינדרוס: אני בעד לשנות את החקיקה כי זה לא הגיוני - - -

טלי פלוסקוב: אני לא הייתי עושה את זה.

טלי פלוסקוב: אם אנחנו לא נישמע - - -

יצחק פינדרוס: חבר'ה, החוק הזה לא הגיוני.

יצחק פינדרוס: ששר הבריאות צריך לאשר מיכשור רפואי, לא מכון תקנים.

יצחק פינדרוס: אני מחדד, אני לא חושב שצריכה להיות הפקרות - - - צריך להיות מכון תקנים, תקן אירופאי, אם תגידו שהאמריקאי לא טוב, אז רק תקן אירופאי או רק תקן סיני - - - אבל זה שהשר הוא זה שמחליט - - -

טלי פלוסקוב: אני רוצה שיהיה זמן לשמוע גם את האוצר.

טלי פלוסקוב: בבקשה ח"כ אבוטבול.

משה אבוטבול: ראשית אני מברך את החברים היקרים על קידום הנושא.

משה אבוטבול: היתה לי פגישה אתמול עם אנשים שדיברו איתי בעניין הזה והסבירו לי את המהות של החומרה ובאמת יישר כח.

משה אבוטבול: אני זוכר גם תקופות אחרות כאשר מי שעוד זוכר את הימים ש-MRI היה יקר המציאות.

משה אבוטבול: היום פרצו את הנושא הזה.

יצחק פינדרוס: איזה פרצו?

יצחק פינדרוס: מחכיים שלושה חודשים לתור.

יצחק פינדרוס: מתקשרים לשר הבריאות לקבל הקדמה של תור.

יצחק פינדרוס: תפסיקו.

יצחק פינדרוס: אנשים סובלים.

משה אבוטבול: בהרבה ערים בארץ הכניסו את ה-MRI, כולל אצלי בבית שמש כשהייתי ראש העיר.

משה אבוטבול: הבאנו את זה ופתאום פלאים, התור ירד, ואנשים יכלו להציל את חייהם.

משה אבוטבול: לכן אני באמת חושב שמדובר פה בפיקוח נפש, בהצלה מאוד גדולה, חייבים לבוא לקראת הנושא הזה של לרווח את השורות ולאפשר יותר ויותר את הדברים האלה.

משה אבוטבול: אני מאוד מעריך את הצעת החברים וכמובן נתמוך בקידום העניין הזה.

משה אבוטבול: תודה.

טלי פלוסקוב: יש בזום עוד רופא שאני רוצה לשמוע, למרות שאנחנו כולנו מסכימים שזה טוב, אבל בכל אופן בוא נשמע את הרופא, דווקא נגד הטענה של משרד הבריאות בנושא הזה.

טלי פלוסקוב: ד"ר אליה שרקי בבקשה.

אליה שרקי: שלום לכולם.

אליה שרקי: אני שומע את הדיון ואני חושב שיש איזו שהיא נקודה מרכזית שמתפספסת.

אליה שרקי: אני שומע את נציגת משרד הבריאות שביד אחת אומרת שהטיפול בכלל לא הוכח ולא בטוח שזה הדבר הנכון לעשות וביד השניה אומרת שכמובן שצריך לפתוח עוד וכמובן שצריך לפזר את ההתוויות ואת בתי החולים וכולי.

אליה שרקי: אז אני חושב שאי אפשר לאחוז בחבל בשני קצותיו ולכן הדבר הזה לא לגמרי קביל.

אליה שרקי: לגבי הטיפול בחמצן היפרברי אני רוצה להסביר.

אליה שרקי: אני יודע שזה לא בדיוק הנושא שלשמו התכנסנו אבל אני רוצה להסביר בכל זאת במשפט למה זה עובד בעצם.

אליה שרקי: מה שקורה בתא לחץ זה שלוקחים, בעצם כולנו נושמים חמצן באופן טבעי כדי להזין את רקמות הגוף.

אליה שרקי: הגוף משתמש בחמצן כדי לקדם את ההליכים גם של תפקוד יום-יומי וגם שלריפוי.

אליה שרקי: מה שעושה תא לחץ, הוא לוקח את הכמות של החמצן בדם ומעלה אותה בכמה סדרי גודל וזה מאפשר לדם לשנע הרבה יותר חמצן לרקמות.

אליה שרקי: למה זה משנה?

אליה שרקי: זה משנה בדוגמה של רקמות פצועות.

אליה שרקי: אם יש רקמות פצועות, אין מספיק דם שמגיע אליהן, ובעצם האספקה עצמה נפגעת, וברגע שמטעינים על האספקה שכן נשארה יותר חמצן מאפשרים ריפוי הרקמה בצורה הרבה יותר מיטבית.

אליה שרקי: לכן ההתוויות הנפוצות עבור שימוש בחמצן היפרברי זה אחרי נזקי קרינה, נזקי סכרת, טראומות וסקולריות מאוד קשות שבעצם הדבר הזה מאפשר להביא הרבה יותר חמצן לרקמה פגועה.

אליה שרקי: יש לזה עוד שלל התוויות כאלה ואחרות, תאונות צלילה, מחלות פסיכיאטריות, תסמונות פיברומיאלגיה, אני לא אכנס לפרטים השונים.

אליה שרקי: הסברתי את המנגנון כדי להסביר שבעצם אנחנו עושים פה משהו מאוד פשוט, אנחנו נותנים חמצן למטופלים ולא עושים מילימטר מעבר.

אליה שרקי: בעצם לכן הביקורת שצריכה להיות על זה היא בסך הכל די מינימלית.

אליה שרקי: הדבר היחיד שאני חושב זה שצריך שתהיה תמיכת בית חולים עבור כל טיפול כזה, אני חושב שפחות שייך שהדברים ייעשו בצורה לחלוטין בלתי מבוקרת בשוק הפרטי, אני כן חושב שצריך תמיכה רפואית לזה, אבל כל בית חולים אמור לתת את התשתית שיכולה לגרום לדבר הזה לתפעל בצורה טובה.

אליה שרקי: כמה אנשים דיברו על האנלוגיה ל-MRI.

אליה שרקי: אני חושב שהאנלוגיה עובדת לרעת תא הלחץ כי בעצם בדיקת MRI, לא מספיק שמטופל עובר את הבדיקה, הוא גם צריך רדיולוג שיפענח את הבדיקה שלו ובעניין הזה כן יש צוואר בקבוק ואני יכול להבין את הרגולציה שתרצה שיהיו מספיק רדיולוגים כדי שהבדיקות יפוענחו בקצב סביר ולא יימצאו סתם בדיקות במערכת.

אליה שרקי: פה אין את הבעיה הזאת, בסך הכל מדובר על להכניס אנשים לתא לחץ, אפשר להכניס מספר רב מאוד של אנשים בכל טיפול, הנזקים לא קיימים, הסכנה היא מזערית עם מקרים מאוד בודדים שמתועדים מרחבי העולם.

אליה שרקי: למעשה אין אף מחקר שמוכיח נזק בצורה מסיבית.

אליה שרקי: יש אלו שהם case report, מקרים יחידניים שבהם אומרים 'או, פה היה נזק', אבל בדרך כלל הוא אקוטי, נזק של הרעלת חמצן, זה נזק שכל בית חולים יודע לטפל בה ולא צריך בשביל זה מעבר לתשתית בית חולים רגילה.

אליה שרקי: לכן אני לא כל כך מבין בכלל על מה הדיון.

אליה שרקי: חסרים כרגע בישראל תאי לחץ, זה מאוד ברור, הטיפול נכון להיום עבור סדרת טיפולים למישהו שרוצה לעבור טיפולים בתא לחץ שהן לא בהתוויות הסופר ספציפיות של משרד הבריאות וקופות החולים עולה באזור ה-35,000 שקל.

אליה שרקי: מישהו או מישהו חולה בפיברומיאלגיה, הם יצטרכו לשלם 35,000 שקל עבור טפול שבאופן בסיסי וברור עוזר להם.

אליה שרקי: פוסט טראומה – אותו סיפור.

אליה שרקי: למה לשלם כל כך הרבה כסף?

טלי פלוסקוב: תודה.

טלי פלוסקוב: אני נאלצת לעצור אותך למרות שכל מילה מאוד חשובה, אנחנו מוגבלים בזמן.

טלי פלוסקוב: הבנו את חשיבות תאי הלחץ, ואין כאן ויכוח.

טלי פלוסקוב: ברשותך אעבור לנציג משרד האוצר, רועי רייכר.

טלי פלוסקוב: רועי אני רוצה למקד אותך לשינוי התקנות הקיימות.

טלי פלוסקוב: הגענו למסקנה שאין מצב שבבית חולים תחת פיקוח רפואי לא יהיה תא לחץ.

טלי פלוסקוב: אני לא מדברת על השוק הפרטי.

טלי פלוסקוב: למה שלא יהיו תאי לחץ בבתי החולים.

טלי פלוסקוב: אתם לא מגבילים כאן תאי לחץ, אלא חיי אדם.

טלי פלוסקוב: כי אדם שלא מקבל טיפול בתא לחץ מצבו יכול להסתבך ואני לא יודעת עד לאן יגיע.

טלי פלוסקוב: אנחנו רוצים להבין את ההגיון ולכוון אתכם, גם אתכם האוצר וגם את משרד הבריאות לכיוון שינוי תקנות.

טלי פלוסקוב: אגב, בתי החולים לא צריכים כסף מכם, הם מוכנים לקנות את זה בכספם.

טלי פלוסקוב: אז תסביר לנו בבקשה.

רועי רייכר: אני אנסה להתייחס בהכוונה לסוגיה הספציפית ששאלת.

רועי רייכר: תקנות מכשירים מיוחדים מגבילות מספר מסוים שמוגדר באותן תקנות של מכשירים ממגוון רחב של סיבות, חלקן קשורות לכח אדם זמין, חלקן קשורות להוצאה הלאומית לבריאות וחלקן קשורות גם להוצאה התקציבית והציבורית לבריאות באופן ספציפי.

רועי רייכר: אני אפריד בין שתי סוגיות.

רועי רייכר: אחת היא לגבי המספר שקבוע בתקנות ומה המשמעות של שינוי המספר הזה, והסוגיה השניה היא איפה פורסים את אותו מספר.

רועי רייכר: 1:70,000 נפש, אם תחלקו את מספר הנפשות במדינת ישראל ב-70,000, יש הרבה מקומות שאפשר לשים לפי התקנות, אבל בכל זאת – וזאת עמדת משרד הבריאות וכלל הממשלה, וגם מבקר המדינה דן בנושא הזה – שכפלי תשתיות, זאת אומרת בית חולים א' שיש לו תא לחץ שצמוד אליו יש בית חולים, ויש היום בתי חולים בגוש דן מאוד צפופים, שבצמוד אליו יהיה תא לחץ נוסף, לטענת מבקר המדינה, וגם זו הטענה המקצועית של המשרדים, הדבר ה זה לא בטוח שהוא נכון ברמה משקית, גם לא ברמה הכלכלית וגם לא ברמה הרפואית.

רועי רייכר: יש ערך בהתמקצעות של בתי חולים מסוימים בדבר הזה וזה תחום שמשרד הבריאות יכול להרחיב עליו לא פחות ממני, אבל הממשלה כבר דנה בנושא גם בבג"צים וגם אל מול מבקר המדינה.

רועי רייכר: לגבי המספר, בסוף הטענה היא מאוד פשוטה.

רועי רייכר: לי כנציג אוצר לא משנה האם בכסף הבא של מערכת הבריאות ישקיעו ב-MRI או בתא לחץ.

רועי רייכר: זה לא משהו שאני מבין בו.

רועי רייכר: יגיד משרד הבריאות ש-MRI יותר חשוב מתא לחץ, אז זה MRI.

רועי רייכר: יגיד שקיצור ניתוחים יותר חשוב משניהם, אז יהיה קיצור ניתוחים.

רועי רייכר: האמירה שלנו כמשרד האוצר מאוד פשוטה, יש השלכה כלכלית על קופות החולים ועל תקציב המדינה, בוודאי בסוגיה שאליה - - - יש השלכה תקציבית לסל הבריאות שהוא כאמור מתקציב המדינה, לפתיחה ותוספת של עוד מכשירים.

רועי רייכר: האם בדיוני התקציב הדבר הזה מקבל משנה חשיבות, כמו שהוא קיבל דרך אגב אצל סגן השר ליצמן.

רועי רייכר: סגן השר ליצמן החליט ש-MRI זה מה שחשוב עכשיו לטפל בו, וממילא תוספות תקציביות שסוכמו בין השרים והממשלה והמשרדים, תורגמו ברובם או חלק הארי מהם, הלך לטובת מכשירי ה-MRI במדינת ישראל.

רועי רייכר: זו האמירה היחידה שיש למשרד האוצר בנושא הזה.

רועי רייכר: אם יש כסף בדיוני תקציב ואם יש כסף שמשרד הבריאות חושב שזה הדבר הנכון ביותר והחשוב ביותר לעשות בו שימוש, אז לשם יילך הכסף.

רועי רייכר: אין לי שום תובנה להגיד שתא לחץ פחות חשוב או יותר חשוב מ-MRI או PET CT.

טלי פלוסקוב: תודה.

טלי פלוסקוב: ח"כ ביטן.

דוד ביטן: לאור הדברים שהוא אמר, 70,000 זה גם מספר לא נכון, מכיוון שיש תנאי נוסף.

דוד ביטן: אם בתי החולים צמודים.

דוד ביטן: זאת אומרת באזור המרכז, שרוב תושבי המדינה נמצאים שם ויש הרבה בתי חולים אז גם זה לא מתקיים.

דוד ביטן: זאת אומרת אני מעריך שזה 1:300,000 או 1:400,000.

דוד ביטן: זה המצב.

דוד ביטן: אז גם התקנות לא מיושמות משיקולים כאלה ואחרים.

טלי פלוסקוב: נכון.

רועי רייכר: כבוד חברי הכנסת, זה מופיע בתקנות.

רועי רייכר: רק לחדד, אני כנראה טעיתי בהסבר.

רועי רייכר: יש בתקנות באמת הסבר באיזה מתקנים אפשר לשים וגם מספר החדרים/התאים שאפשר לשים וכן, זה גם נובע מסיבות רפואיות ומקצועיות וגם כלכליות.

טלי פלוסקוב: תן לי הסבר למה בית חולים לניאדו לא יכול להציב תא לחץ.

טלי פלוסקוב: יש לו הכל.

רועי רייכר: זה לא אומר שהוא לא יוכל להציב תא לחץ.

רועי רייכר: אין פה אמירה שהיא חותכת ולעולמי עד.

רועי רייכר: כמו שמספר מכשירי ה-MRI השתנו ונוסף ללניאדו מכשיר MRI, שלטענתו, ואני בטוח, מהיכרות עמוקה עם נדב משמש אותו נאמנה, בדיוק באותו אופן, אם בדיוני התקציב ובשיח התקציבי הבא תהיה חשיבות לסוגיית תאי הלחץ ויגיד משרד הבריאות שלדעתו זה הדבר הנכון לעשות בכסף הבא – אני מזכיר לכם שיש לנו משאבים מוגבלים והרבה צרות לטפל בהן, למשרד הבריאות בעיקר, אנחנו רק בצד של המשאבים – ויגיד שזה הדבר החשוב ביותר, זה דבר שיכול לקרות כמובן.

רועי רייכר: הטענה היחידה היא שזה קשור ונמצא כחלק מדיוני תקציב.

רועי רייכר: זו הטענה היחידה.

טלי פלוסקוב: תודה.

טלי פלוסקוב: חברים, יש לנו ב-11:00 יום מילואים.

טלי פלוסקוב: אל תשכחו.

טלי פלוסקוב: אני הבטחתי לאחד מהאורחים לומר כמה מילים, אחר כך ח"כ פינדרוס ולאחר מכן אסכם.

טלי פלוסקוב: בבקשה.

תומאס זויטשוילי: שלום.

תומאס זויטשוילי: אני קטוע רגל מזה 12 שנה, משנת 2009.

תומאס זויטשוילי: היום לא יודע למה מתנגדים לדבר כזה שנקרא תא לחץ.

תומאס זויטשוילי: אם הייתי יודע, אם היו אומרים לי בבית החולים שיש תא לחץ, אולי היו מצילים לי את הרגל.

תומאס זויטשוילי: זה הכי כואב לי.

תומאס זויטשוילי: אני קטוע רגל כבר 12 שנה.

תומאס זויטשוילי: אז למה מתנגדים.

טלי פלוסקוב: תודה אדוני.

טלי פלוסקוב: קודם כל אנחנו מאחלים לך בריאות.

תומאס זויטשוילי: זה בריאות?

תומאס זויטשוילי: היום הרופאים קובעים לקטוע את הרגל, זהו, כאילו קוטעים רגל לתרנגולת.

תומאס זויטשוילי: זה חיי בני אדם.

טלי פלוסקוב: תודה.

טלי פלוסקוב: שוב, אנחנו מאחלים לך בריאות ואנחנו מבינים את מצוקתך.

תומאס זויטשוילי: אני מאוד מקווה לתת כתף לאנשים האלה שרוצים לעשות דבר טוב.

טלי פלוסקוב: אדוני תודה.

טלי פלוסקוב: הבנו.

טלי פלוסקוב: ליבו של כל מי שנמצא כאן איתך.

תומאס זויטשוילי: לי כבר לא יצילו את הרגל.

תומאס זויטשוילי: אני מדבר הלאה, לאנשים אחרים.

תומאס זויטשוילי: אז אני מבקש.

תומאס זויטשוילי: תודה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לך.

טלי פלוסקוב: רק בריאות.

טלי פלוסקוב: אני רק אומרת לכל מי ששומע אותנו.

טלי פלוסקוב: אנחנו רוצים שיגיעו אורחים עד כמה שאפשר ומותר, אבל אנשים שנמצאים בקבוצות סיכון צריכים להיות בזום.

טלי פלוסקוב: קחו את זה בחשבון.

טלי פלוסקוב: אני דואגת לכך ולכל מי שהגיע לכאן שבמצב הזה.

טלי פלוסקוב: ח"כ פינדרוס בבקשה.

יצחק פינדרוס: אני אשמח מאוד אם תהיה החלטה על דיון נוסף כי אני חושב שמאוד הבנו שהדיון לא מוצה.

יצחק פינדרוס: הרגשתי את זה בתחילה כי הבנתי שהנושא טעון.

יצחק פינדרוס: הייתי רוצה לבקש לקראת הדיון הבא לבדוק מעבר למה שדיברנו, עוד שני דברים מאוד מרכזיים.

יצחק פינדרוס: הראשון – האם משרד הבריאות בדק מה העלות הנוספת לתקציב, מכשירי ה-MRI שנקנו על ידי בתי החולים הפרטיים.

יצחק פינדרוס: לא הממשלתיים, כי בממשלתיים אני מבין שזה עולה כסף.

יצחק פינדרוס: עכשיו יש לנו טווח זמן, עשו מפה, אולי זה חסך כסף למדינה בגלל שהטיפולים - - -?

יצחק פינדרוס: מי אמר שזה עלה יותר כסף?

יצחק פינדרוס: הייתי רוצה לבדוק האם באמת מישהו בדק כלכלית כמה כסף זה בהוצאת המדינה.

קריאה: על MRI?

יצחק פינדרוס: כן.

יצחק פינדרוס: כי זה משהו שאנחנו יכולים לבדוק.

קריאה: אבל הוא דווקא אמר לך לא להשוות.

יצחק פינדרוס: לא, אני אסביר.

יצחק פינדרוס: ההגיון של התקנות אומר, למה אנחנו מפעילים רגולציה על מכשור רפואי?

יצחק פינדרוס: כי אנחנו חושבים שאם יקנו עוד כוס זה ישפיע על תקציב המדינה.

יצחק פינדרוס: אם בית חולים פרטי לניאדו יקנה כוס, זה ישפיע על ההוצאה של קופות החולים.

יצחק פינדרוס: אני רוצה לדעת האם נבדק אחרי שנתיים שלוש מהמאבק של ה-MRI, בכמה כסף זה באמת השפיע או שזה לא השפיע, או שזו תיאוריה שלא עבדה.

טלי פלוסקוב: אני דווקא כן הייתי מבקש להתייחס גם לתאי לחץ.

טלי פלוסקוב: זה לא משהו חדש.

יצחק פינדרוס: על תאי לחץ אין לנו מידע.

יצחק פינדרוס: אין לנו מידע כמה הוא עולה.

יצחק פינדרוס: כי הוא אומר עתידית, יעלה לי אם אני אאפשר ללניאדו, לעפולה או לטבריה לקנות, זה יעלה למדינה.

יצחק פינדרוס: אני רוצה לדעת על משהו שטענתם לפני שלוש שנים, האם מישהו בדק את זה בכלל.

יצחק פינדרוס: דבר שני, כרגע יש מקום אחד שהוא פעיל.

יצחק פינדרוס: הדסה לא פעיל, איכילוב לא פעיל.

יצחק פינדרוס: בסוף מכל הסיפורים האלה יש מקום אחד שהוא פעיל.

יצחק פינדרוס: הולכים לבנות שם עוד שני תאי לחץ.

יצחק פינדרוס: למה את שני תאי הלחץ, בגלל שהוא בית חולים ממשלתי, יש לי תחושה מאוד לא נעימה כמחוקק שבעקבות התקנות משרד הבריאות משתמש בזה לא לצורך.

יצחק פינדרוס: קח את שני תאי הלחץ, תעצור את האישור של אסף הרופא, ותיקח את שני תאי הלחץ האלה, שים אותם אחד בצפון, אחד בדרום, ואז אני ארגיש לפחות שאתם מספרים לנו סיפור אמיתי.

יצחק פינדרוס: יש לי תחושה שמה שעומד מאחרי זה אלה לא הטיעונים שנטענו פה, כי אם לא, מדינת ישראל לא היתה רצה להשקיע ולהגדיל בעוד שני תאים כרגע באסף הרופא כשהיא מונעת מירושלים, עפולה, נתניה, מכל המקומות האלה.

יצחק פינדרוס: אם כנים דבריכם, תעצרו באסף הרופא את שני תאי הלחץ שאתם עומדים לבנות ותפזרו.

טלי פלוסקוב: תודה רבה ח"כ פינדרוס.

טלי פלוסקוב: אני חושבת שדבריך מצוינים לסיכום הדיון.

טלי פלוסקוב: אני קובעת שנקיים דיון חוזר, ונוציא מכתב פניה לשר הבריאות יולי אדלשטיין בבקשה לבחון שינוי תקנות, כדי לתת לבתי החולים הציבוריים לפחות, אנחנו כבר לא מדברים על בתי חולים פרטיים.

יצחק פינדרוס: לא, לניאדו זה פרטי.

טלי פלוסקוב: כן אבל יש לנו גם ציבוריים ללא תא לחץ.

יצחק פינדרוס: הציבוריים לא רוצים.

יצחק פינדרוס: מי שלא קיבל אישור לא פתח.

טלי פלוסקוב: אז לא ירצו, המספר הזה עובר לכאן.

טלי פלוסקוב: לתת בפריסה בכל הארץ, אנחנו כל הזמן מדברים על צמצום פערים ופה אנחנו בונים אותם.

טלי פלוסקוב: מי שגר בערד, לצורך העניין, תהיה לו את אותו הזכות של מי שגר בתל אביב.

טלי פלוסקוב: אנחנו עושים המון למען כך.

טלי פלוסקוב: לכן נוציא פניה כפי שאמרתי, לשר הבריאות, בבקשה לשקול שינוי תקנות.

טלי פלוסקוב: דבר שני, נקיים דיון חוזר.

טלי פלוסקוב: אני רוצה לדבר עם השר לראות כמה זמן הוא צריך כדי לתת לנו תשובה חיובית ואז נזמן את כולם שוב.

טלי פלוסקוב: מכאן אני רוצה לאחל בריאות איתה לכל מי שהיה כאן איתנו ומי שנמצא בזום.

טלי פלוסקוב: אנחנו בוועדה הזאת עושים את המקסימום כדי לפתור את הפלונטרים שקיימים הרבה שנים לצערי הרב בנושאים כאלה ואחרים, כולל נושא תאי הלחץ.

טלי פלוסקוב: אני מקווה מאוד שבקרוב נגיע לכאן עם בשורה, כפי שאמרה ח"כ שטרית שיצאה עכשיו, אנחנו נחזור שוב ושוב, עד שנמצא את הפתרון.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לכולם.