ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 23, פרוטוקול מספר 79, 2020-10-19 09:37

תהלה פרידמן: בוקר טוב, הנושא שאנחנו דנים בו הוא מסוג הנושאים שהם גם חשובים וגם דחופים אבל איכשהו הם לא כאלה שעושים כותרות למרות שכרגע הם נורא מרכזיים.

תהלה פרידמן: בימים טרופים אלו כשכל מי שיש לו ילדים, פועל כמתפעל זום וכשכמעט כל הלמידה מתבצעת מרחוק, למעט מוסדות שפותחים את עצמם באופן לא חוקי, כולנו תלויים ונסמכים בעצם על תשתיות האינטרנט של מדינת ישראל.

תהלה פרידמן: היכולת של ילדים ללמוד תלויה בשלושה דברים: א', בהימצאות של אמצעי קצה בביתם, ואמצעי קצה יכול להיות מחשבים, יכול להיות טלפונים, ואז סביב הדבר הזה עולות שורה של שאלות.

תהלה פרידמן: משרד החינוך אמר שהוא ירכוש.

תהלה פרידמן: האם הוא רכש?

תהלה פרידמן: איפה הדברים האלה עומדים?

תהלה פרידמן: איך עובדת החלוקה?

תהלה פרידמן: עמותות שעוזרות ומכשירות מחשבים ומחלקות אותם, האם מקבלות תמיכה?

תהלה פרידמן: כל הדבר הזה, נושא אחד.

תהלה פרידמן: דבר שני, והיה ונמצאים אמצעי קצה, זה לא כל כך עוזר לנו אם אין תשתית.

תהלה פרידמן: המציאות הזו של תשתיות קורסות אצל המורים, אצל התלמידים.

תהלה פרידמן: כל מי שיש לו ילדים, חווה את החוויה הזו עכשיו כל הזמן.

תהלה פרידמן: היא מאוד מאוד מתסכלת וגם יש לה השלכה עמוקה על פערים חברתיים, כי אם אנחנו מדברים על אזורים מסוימים במדינת ישראל שבאופן מובהק יש פערים במצב התשתיות, בפריפריה, ערים ערביות, אזורים חרדים, יש לנו פערים רציניים במצב התשתיות, אז אנחנו מייצרים פערים ביכולות הלמידה.

תהלה פרידמן: זה הנושא שלנו, נושא שהוא כאילו טכני - - -

אוסאמה סעדי: לא טכני בכלל.

תהלה פרידמן: הוא לא טכני בכלל.

תהלה פרידמן: יש לו משמעויות חברתיות רציניות מאוד.

תהלה פרידמן: לפני שאנחנו מתחילים את הנושא עצמו, חברת הכנסת פרומן ביקשה לפתוח בהצעה לסדר.

אורלי פרומן: תודה רבה, בוקר טוב.

אורלי פרומן: אני רוצה לדבר על שעת סיום מערכת הלימודים של הילדים על הרצף האוטיסטי.

אורלי פרומן: בדרך כלל הילדים מסיימים את לימודיהם ב-17:00.

אורלי פרומן: מאז תחילת הסגר השני, קיצרו את יום הלימודים ל-14:30 וגם אתמול אחרי שפתחו את המערכת לגיל הרך, לא חזרו ללימודים עד 17:00.

אורלי פרומן: אינני יודעת מה הסיבה.

אורלי פרומן: אני מבקשת שנקבל ממשרד החינוך תשובה או הכי טוב שפשוט יאריכו ויחזירו את זה למצב כקדמותו במהרה.

תהלה פרידמן: את מדברת על גנים?

אורלי פרומן: כן, גנים וגם בתי ספר.

תהלה פרידמן: אנדריי מאוד טיפל בזה.

אורלי פרומן: כן, אני יודעת, אבל אין תשובה.

אורלי פרומן: נכון לרגע זה הילדים לומדים עד 14:30.

תהלה פרידמן: זה קשור לסייעות והגננות שאין להן מסגרות.

תהלה פרידמן: יש פה איזה מן שרשור כזה, אבל זה נכון שהנושא הזה - - -

אורלי פרומן: אבל די, המערכת חזרה אתמול כבר לתיקנה.

אורלי פרומן: בוודאי אותם צריך להחזיר ללוח זמנים רגיל.

תהלה פרידמן: זה נכון שהנושא עלה כבר כמה פעמים וזה נכון שאנחנו אמורים לקבל תשובות.

תהלה פרידמן: תודה.

סמי אבו שחאדה: בוקר טוב, אני מסכים לגמרי עם ההערה של חברי, אוסאמה, שלפחות בחברה שלי שאני ראיתי את הנתונים, פה הנושא הוא בכלל לא נושא טכני.

סמי אבו שחאדה: זה הרבה מעבר לטכני.

סמי אבו שחאדה: בחברה הערבית, בחלק גדול ממנה, בגלל העניין הטכני לא מתקיים חינוך כבר כמה חודשים.

סמי אבו שחאדה: אני חושב שיש איזושהי גישה במערכת שמתייחסת לנושא הזה בסלחנות יתרה, שאני באמת לא יכול להבין אותה.

סמי אבו שחאדה: יש מאות אלפי תלמידים שממרץ לא למדו כלום וגם אין סיכוי שילמדו בתנאים הקיימים, כי כדי לעשות להם תשתיות זה ייקח עוד הרבה זמן.

סמי אבו שחאדה: אנחנו לא שמענו אף פעם את הנתונים האמיתיים.

סמי אבו שחאדה: אנחנו באמת לא יודעים מה הם בדיוק, כי זה הרבה מעבר לכפרים הבלתי מוכרים שאין להם בכלל תשתיות ואין גם אמצעי קצה.

סמי אבו שחאדה: זה בתוך הערים הגדולות.

סמי אבו שחאדה: אין אינטרנט מהיר לא בנצרת ולא באום אל פאחם ולא במקומות רבים.

סמי אבו שחאדה: יש איזושהי התעלמות מהדבר הזה.

סמי אבו שחאדה: אני הייתי מאוד שמח לשמוע אם יש במשרד החינוך נתונים, כמה הוא חושב מהתלמידים בחברה הערבית כן לומדים משהו, וכמה אין להם בכלל את האפשרות ללמוד בגלל בעיות התשתיות, ומה הפתרון האחר?

סמי אבו שחאדה: כי לעשות תשתיות ייקח עוד הרבה זמן.

סמי אבו שחאדה: אני חושב שבשביל זה צריך להחזיר את התלמידים ללימודים בבתי הספר.

תהלה פרידמן: להבנתי וממה שאני עוקבת אחרי שר התקשורת, ממש אין התעלמות.

תהלה פרידמן: הוא בטרפת על הדבר הזה.

סמי אבו שחאדה: זה שעכשיו עלתה המודעות לבעיה, זה מצוין.

סמי אבו שחאדה: עד שזה יוביל לאפשרות בכלל טכנית ללמידה מרחוק, זה לא יקרה.

סמי אבו שחאדה: לפחות שנדע שאנחנו נותנים להם משהו אחר.

תהלה פרידמן: הבעיה היא בעיקר בעיית תשתיות או שגם בעיה באמצעי קצה?

סמי אבו שחאדה: גם וגם.

סמי אבו שחאדה: יש מקומות שאין בהם חשמל, גבירתי.

סמי אבו שחאדה: במדינת ישראל במאה ה-21 קשה להאמין.

סמי אבו שחאדה: זה נראה הזוי אבל זה ככה, אין חשמל.

תהלה פרידמן: מקומות שהם לא כפרים בלתי מוכרים, שאין בהם חשמל?

סמי אבו שחאדה: בחלק גדול מהחברה הערבית, בעשרות אלפי דירות שהם לא בכפרים הבלתי מוכרים, יש בעיה באספקת החשמל.

סמי אבו שחאדה: אם מפעילים מזגן, זה מוריד את החשמל בשכונה.

אוסאמה סעדי: את מתפלאת, אבל זה לא רק הכפרים הבלתי מוכרים.

אוסאמה סעדי: מה שחברי סמי מדבר, זה שיש עשרות אלפי בתים שניבנו בלי היתר ואז אין להם טופס 4 ואז אין להם חיבור חוקי כביכול לרשתות החשמל, ואז מה שקורה, שנגיד שכונה שלמה עובדת על כמה חיבורים חוטיים ואז יש לחץ.

אוסאמה סעדי: נגיד בשכונה מסוימת כאשר יש ביקוש לחשמל, נגיד מזג אוויר כמו שהיה לפני כמה שבועות, חברת החשמל לא מוכנה וערוכה לספק למאות בתים.

אוסאמה סעדי: היא חושבת שעשרות בתים ופתאום כל המערכת נופלת ואז שכונות שלמות לא מחוברות לחשמל במשך ימים עד שחברת החשמל תבוא ותתקן את התקלה.

אוסאמה סעדי: אני קודם כל מברך את גבירתי היושבת-ראש.

אוסאמה סעדי: מדובר בדיון שהוא דיון חשוב מאוד והוא לא טכני כפי שאמרת, אלא מהותי, כי אנחנו מדברים על שתי סוגיות.

אוסאמה סעדי: הסוגיה הראשונה היא האמצעים עצמם, האם באמת הילדים, יש להם את אמצעי הקצה האלה, מחשבים, טאבלטים, כל הדברים האלה.

אוסאמה סעדי: על זה אנחנו מדברים.

אוסאמה סעדי: אני חושב שבמקומי ישב שר החינוך גלנט לפני חודשיים ודיבר על התוכניות.

תהלה פרידמן: כן, והתחייב על רכישה של 140 ומשהו אלף.

אוסאמה סעדי: התחייב על 144,000 ואפילו הצבענו אנחנו ברשימה המשותפת, אני וחבריי הצבענו בעד התקציב הזה, אבל אז אמרו שזה בשתי מנות, בשתי פעימות, הפעימה הראשונה עד סוף השנה.

אוסאמה סעדי: היום אנחנו כמעט מתקרבים.

אוסאמה סעדי: אנחנו לקראת סוף אוקטובר ואני לא שמעתי על שום חלוקה של מחשבים כאלה.

תהלה פרידמן: אוקיי, אז זה דבר שאנחנו נרצה לשאול.

אוסאמה סעדי: אמרו, פעימה שנייה זה בתחילת 2021.

אוסאמה סעדי: השנה הלכה.

אוסאמה סעדי: אין.

אוסאמה סעדי: הנושא השני זה נושא התשתיות.

אוסאמה סעדי: גם אם יש לך מחשבים וגם אם יש לך אמצעי קצה, התשתית והחיבור לאינטרנט לא רק בכפרים הלא מוכרים.

אוסאמה סעדי: לפחות בכפרים הלא מוכרים, אני הבנתי, אולי חברי ווליד יודע יותר ממני, וסונדוס גם שהייתה בנגב, שבעניין הזה בנגב שר הכלכלה אמיר פרץ עם שר הפנים נתנו צו לחבר את כל בתי הספר האלה לתשתית אינטרנט.

אוסאמה סעדי: אני לא יודע אם זה באמת, אבל לפחות יש כוונות טובות ויש צו בעניין הזה.

אוסאמה סעדי: אני מדבר לא רק בנגב גם במשולש, גם בגליל יש שכונות שלמות שבאמת אין תשתית.

אוסאמה סעדי: למשל בעראבה.

אוסאמה סעדי: זה לא כפר לא מוכר.

אוסאמה סעדי: זה לא כפר, זה הפך לעיר.

אוסאמה סעדי: כבר שנתיים–שלוש מאז שנבחרתי לכנסת, אני מעלה את הנושא הזה, אז אומרים לי, האנטנה נשרפה.

אוסאמה סעדי: האזרחים שרפו את האנטנה כי חשבו שזה מסרטן.

אוסאמה סעדי: באמת באותם אזורים הייתה עלייה בתחלואה ואז שרפו את האנטנות.

אוסאמה סעדי: שרפו את האנטנות, זהו, אין פתרון?

אוסאמה סעדי: דיברתי עם השר הקודם.

אוסאמה סעדי: גם נפגשתי עם השר החדש יועז הנדל שיש לו באמת כוונות טובות.

תהלה פרידמן: המנכ"ל של המשרד, להבנתי, בבחריין כרגע.

תהלה פרידמן: יש לנו פה את הסמנכ"ל ותיכף נעלה אותו.

אורלי פרומן: רק הערה.

אורלי פרומן: שנדע כולנו שהדיון הזה, גם לולא הייתה קורונה, הוא היה חייב להתקיים כיוון שזה לא קשור לקורונה.

אורלי פרומן: הקורונה רק הציפה את זה.

וליד טאהא: אבל אורלי, מי היה שומע לנו אז?

וליד טאהא: תודה לקורונה שבאה וחשפה את כל - - -

אורלי פרומן: נכון, כי הדיון הזה הוא מנותק קורונה ושלא ילבישו את זה.

אורלי פרומן: זה רק הציף את זה.

אורלי פרומן: למעלה מ-50% מבתי הספר במדינת ישראל אינם בתי ספר מתוקשבים.

אורלי פרומן: חלקם הגדול גם חסרי תשתיות כפי שאנחנו מדברים.

אורלי פרומן: שנדע שכל הלמידה של המאה ה-21 היא מחשבים, תקשוב.

תהלה פרידמן: זה נושא שתמיד היה חשוב.

תהלה פרידמן: עכשיו הוא הפך להיות דחוף.

סונדוס סאלח: תודה רבה על הדיון המאוד חשוב.

סונדוס סאלח: אני חושבת שאנחנו בוועדת החינוך גם כן צריכים לדבר לא רק על הפן של התקשורת והתשתיות, אלא גם כן על התכנים.

סונדוס סאלח: היום התגלה כישלון אחד גדול של מערכת החינוך.

סונדוס סאלח: בכדי להצליח בתהליך למידה מרחוק, צריך רשת חשמל, אמצעי קצה, רשת אינטרנט ובית.

סונדוס סאלח: לפחות לשניים מכל שלושה ילדים בחברה הערבית חסר אחד מהמרכיבים האלה.

סונדוס סאלח: אם אנחנו בדרום, אז אחד מכל שלושה ילדים שם, יש לו בעיה בסביבת לימוד ביתית.

סונדוס סאלח: שני שליש מהתלמידים בחברה הערבית, יש להם בעיה באמצעי קצה.

סונדוס סאלח: חשמל ואינטרנט, כידוע לכם, התשתיות בחברה הערבית לוקות בחסר אחד גדול.

תהלה פרידמן: תגידי את הראשון עוד פעם.

סונדוס סאלח: בית, סביבה לימודית ביתית שהיא לא נמצאת.

סונדוס סאלח: למשל בנגב, לא מתקיימת שם סביבה ביתית שהיא מאפשרת למידה, אם זה בכפרים הבלתי מוכרים שאין בתים ואין חיבור לתשתיות.

סונדוס סאלח: היום אנחנו משלמים מחיר על זה שמערכת החינוך לא חשבה בעידן הטכנולוגיה שצריך להקנות מיומנויות דיגיטליות גם לצוות החינוכי, למורים ולמורות וגם כן לתלמידים.

סונדוס סאלח: כשיש לי אמצעי קצה ויש לי חיבור לאינטרנט ויש לי חיבור לחשמל, אני עדיין כתלמיד, יש לי פיגור בשימוש במיומנויות אלה ובתכנים אלה.

סונדוס סאלח: כל מערכת החינוך לא מונגשת בכדי לשרת את המטרה הזו, אז יש היעדר חשיבה לעידן הטכנולוגי שיהיה מותאם במערכת החינוך.

סונדוס סאלח: זה מחייב אותנו שגם שבחזרה ללימודים התכנים יהיו בהתאם, מקצועות הליבה יהיו בהתאם, כל לוח הזמנים יהיה בהתאם, לחשוב שלא רק בגלל הקורונה אלא בגלל שהעולם נע לשם בכלל, לשימוש במחשבים, באמצעים טכנולוגיים.

סונדוס סאלח: זה מה שצריך לכוון אותנו, לא רק ספציפי לקורונה.

סונדוס סאלח: תודה.

תהלה פרידמן: נראה לי שבהקשר הזה ווליד צודק, שהקורונה, אנחנו צריכים להגיד לה תודה שהיא הקפיצה אותנו.

תהלה פרידמן: חבר הכנסת ווליד.

וליד טאהא: תודה רבה, כבוד היושבת-בראש, חברות, חברים.

וליד טאהא: ההיבט של התקשוב במדינת ישראל בכלל, אורלי צודקת, הוא לא היה הכי מסודר אבל הוא קריטי ביותר לגבי החברה הערבית.

וליד טאהא: לא הכנו מספיק את בתי הספר ללמידה מרחוק וללא קשר לקורונה.

וליד טאהא: בחברה הערבית הנושא הוא מאוד מאוד קריטי כי הוא ממש גורם למאות אלפי תלמידים להיות מחוץ למעגל הלמידה.

וליד טאהא: אני אתן נתונים.

וליד טאהא: בנגב נרשמו למעלה משני שליש ממספר התלמידים הערבים בנגב שלא זכו ללמידה מרחוק, זאת אומרת, מכת מדינה.

וליד טאהא: זה איום ונורא.

וליד טאהא: שני שליש בנגב מהתלמידים לא למדו מרחוק או שאין להם את האמצעים או שאין ליישובים שלהם את התשתיות, ואז שני הנושאים התחברו ביחד והיכו מכה קשה מאוד את התלמיד הערבי בנגב.

וליד טאהא: לגבי התלמיד הערבי באזור המרכז או בצפון, לפי הבדיקה שיש לנו, כמעט מחצית מהתלמידים, יש כאלה שיגידו 40% מהתלמידים, לא זכו ללמידה מרחוק וגם אלה מספרים מזעזעים מאוד.

וליד טאהא: אנחנו מדברים על גיל שהולך לשלם מחיר כבד ביותר וכמוהו גם כל החברה וכל המדינה.

וליד טאהא: זה לא משהו שמשליך רק על התלמיד עצמו.

וליד טאהא: קחו בחשבון שתלמיד בכיתה א', אי אפשר ללמד אותו מרחוק, אי אפשר להתקדם מולו מרחוק.

וליד טאהא: בלי הנגיעה הזאת עם תלמיד בכיתה א', אי אפשר לתת לו את מה שהוא צריך ואז יש פה בעיה גם ברמת המדינה ביתר שאת בחברה הערבית.

וליד טאהא: תוסיפו על זה שיש לנו בעיית תשתית בהרבה מאוד יישובים ערבים ולאו דווקא בפריפריה הרחוקה.

וליד טאהא: אנחנו מדברים על ערים ערביות בלב הארץ, בצפון, במקומות נגישים שיש שכונות שלמות שאין להן תשתית של תקשורת.

וליד טאהא: לא אציין שמות עכשיו, איזה מן חברה וכל הדברים האלה.

וליד טאהא: אני מדבר בכלל על נגישות האזורים לתשתית תקשורת, ומן הסתם שאין אותה בשכונות רבות ביישובים, אז גם אין אותה בבתי ספר רבים.

וליד טאהא: איך אפשר לדבר על למידה מרחוק?

וליד טאהא: איך אפשר להנגיש את בית הספר להיות מתוקשב?

וליד טאהא: יש פה בעיה רצינית מאוד ובאמת תודה לקורונה שבאה וחשפה את הנושא הזה וחשפה את המחדל שצריך לפעול באופן מיידי באמצעות הקצאת תקציבים מתאימים גם לתשתיות.

וליד טאהא: אין מצב שיש יישוב בארץ שאין בו תשתית של תקשורת.

וליד טאהא: משרד התקשורת צריך להבין את זה, לפעול מול חברות התקשורת שלא יהיה מצב שיש ישוב במדינת ישראל, ערבי כיהודי, שלא הגיעה אליו תשתית התקשורת.

וליד טאהא: אי אפשר להבין את זה ב-2020.

וליד טאהא: זה לא ייאמן.

תהלה פרידמן: זה נראה לי כמו דרך טובה להתחיל דווקא עם משרד התקשורת כי הפנייה היא אליהם, נכון?

וליד טאהא: כן.

וליד טאהא: בנוסף, אני אציף להם עוד סוגיה.

וליד טאהא: אני לא יודע מי ממשרד התקשורת איתנו.

וליד טאהא: עכשיו יגידו, הם שרפו את האנטנות, אז לפני שתגיד שרפו את האנטנות, כן, האנשים חשבו שיש קשר ישיר בין האנטנות הפיראטיות האלה שמיקמו אותם בכל מיני גגות, לבין תחלואה גבוהה מאוד של הסרטן.

וליד טאהא: יש את זה לא רק בעראבה של אוסאמה.

וליד טאהא: אני מכיר את זה מהיישוב שלי, כפר קאסם, שיש שכונות שהיו בהן אנטנות כאלה, שנרשמו בהם אחוזים גבוהים מאוד של תחלואה בסרטן ואז אנשים עשו קשר בין האנטנות האלה לבין המספרים הגבוהים של התחלואה.

וליד טאהא: על כן אני אומר, משרד התקשורת צריך לבוא במגע מיידי באמצעות גוף מקצועי מול הרשויות ומול חברות הסלולר בכדי לפתור את הסוגיה גם בצורה שתבטיח את הבריאות של האנשים וגם שתבטיח קליטה.

וליד טאהא: יש כאלה שהם לומדים גם דרך הפלאפון ולא רק דרך המכשיר הנייח, כי מי שאין לו מכשיר נייח, מן הסתם לא ילמד.

וליד טאהא: גם אז אין לו קליטה בפלאפון כדי שילמד באמצעות הנייד.

וליד טאהא: על כן אני אומר, יש פה בעיה שצריך לטפל בה מקצועית.

וליד טאהא: שיפסיקו לזרוק אחריות על הילד בנגב ועל הילד בגליל ועל הילד לא משנה איפה.

וליד טאהא: ילד הוא ילד, הוא ילד, הוא ילד ולא משנה באיזה עיר ואיזה חברה ואיזה סקטור, ושיתחילו לטפל בזה בצורה מקצועית לגמרי.

וליד טאהא: תודה.

תהלה פרידמן: תודה רבה.

תהלה פרידמן: נראה לי שהושמעה פה זעקה די רצינית.

תהלה פרידמן: אני אשמח קודם כל לקבל את ההתייחסות של יאיר חקק, סמנכ"ל אסטרטגיה ותכנון במשרד התקשורת.

תהלה פרידמן: אני רוצה לציין שהוועדה פנתה למשרד התקשורת ולמשרד החינוך כבר לפני שלושה שבועות.

תהלה פרידמן: הייתה אמורה להיות פה מצגת, ואיננה.

קריאה: לא היה אמור להיות גם שר באיזשהו שלב?

תהלה פרידמן: וגם הוא איננו.

תהלה פרידמן: יאיר יצא?

תהלה פרידמן: אוקיי, אז מי ממשרד התקשורת רוצה להתייחס?

תהלה פרידמן: מנהל מינהל הנדסה, מימון שמילה.

תהלה פרידמן: כן, בבקשה.

מימון שמילה: בוקר טוב, אני המשנה למנכ"ל ומנהל מינהל הנדסה של משרד התקשורת ראשית, אני רוצה לציין שהשר יועז הנדל, המדיניות שלו, ואנחנו פועלים ללילות כימים כדי לחבר כל יישוב, כל אזור כדי שכל אזרח וכל תלמיד וכל בית חולים יקבל תשתיות תקשורת המיטבית ביותר שמדינת ישראל יכולה להציע.

מימון שמילה: הדבר הזה מתקיים השכם וערב ללא כל הפסקה וללא כל הבחנה בין אזרח כזה, אזרח אחר.

מימון שמילה: להגיע לכל מקום זו המשימה, אנחנו עושים אותה ימים ולילות ואני לא אומר את זה סתם כפרפראזה.

מימון שמילה: הדבר השני, תשתיות תקשורת כמו שנאמר פה בדיון, ויכול להיות שהקורונה, יש דברים טובים שהיא עושה לנו, שכולם מתחילים להבין למה הן חשובות וחיוניות.

מימון שמילה: זו תשתית קריטית, חיונית גם ללמידה, גם לכלכלה, גם להרבה מאוד דברים.

מימון שמילה: יועז הנדל אוהב תמיד להגיד שקו המחרשה הוא קו הגבול.

מימון שמילה: מאז שהוא הגיע למשרד הוא אומר שקו הסיב וה-5J זה קו הגבול החדש כנראה יחד עם המחרשה, וככה אנחנו פועלים.

מימון שמילה: נכון, אני לא מתחמק, זה לא אומר שהדברים שנאמרו פה לא נכונים.

מימון שמילה: יש מקומות שיש שם פער תשתיתי שהוא נסחב לאורך זמן, יכול להיות של עשור ואפילו יותר, של הזנחה, של חוסר טיפול, ואני לא רוצה לדבר כרגע לא שריפות ולא על ניתוקים.

מימון שמילה: כולנו כרגע בנקודת פתיחה שאנחנו רוצים ללכת ולשפר, ודרך אגב, אנחנו עושים את זה.

מימון שמילה: אני יכול לתת דוגמאות.

מימון שמילה: בתל שבע, אך לא מזמן התחילו להקים שם תשתיות.

מימון שמילה: בעראבה אצל אוסאמה היה צריך להיות סיור בשבוע שעבר.

מימון שמילה: לדעתי הוא נידחה והוא יתקיים השבוע עם הצוות שלנו.

מימון שמילה: רוני חורי יושב פה איתנו ואני יודע שהוא קבע עם אוסאמה סיור עוד השבוע, מתוך מטרה ומגמה להקים מה שיותר מהר.

מימון שמילה: חברות התקשורת מעוניינות לבוא ולהקים אתרים.

מימון שמילה: אני יכול להגיד שבירושלים בהרבה מאוד שכונו שלא היו אתרי סלולר הרבה שנים, הוקמו אתרים.

סמי אבו שחאדה: אדוני בוקר טוב, כדי שלא נלך לאיבוד בפרטים, אנחנו צריכים לדעת משהו ברור, כמה אין, ולדעתכם צפי זמן מתי יהיה.

מימון שמילה: אדוני, אני אענה על כל השאלות.

מימון שמילה: אין לי כוונה להתחמק ואנחנו מתכוונים לעשות את זה.

תהלה פרידמן: יש לכם רשימה של יישובים שאין בהם?

מימון שמילה: יש לנו רשימה של יישובים.

מימון שמילה: אפילו תוך כדי דיון עלו פה נושאים, לדוגמא, נצרת ואום אל פאחם.

מימון שמילה: אני יכול להגיד לכם שמנתונים שיש בידנו, יש שם תשתיות שלא מנוצלות מספיק.

מימון שמילה: דרך אגב, זה גם בעיה שאני חושב שהיא של כולנו, גם של הרשויות וגם של משרד התקשורת וגם של נציגי הציבור, להסביר לתושבים מה הם יכולים לקבל.

מימון שמילה: אני מסביר למה אני מתכוון.

מימון שמילה: אם אפשר לספק 100 מגה בתשתית אינטרנט שבזק מספקת ביישוב מסוים, ורק 10% מהפוטנציאל ממומש כי שאר האנשים מסתפקים ב-15 מגה כי זה כנראה אולי יותר זול או זה מה שהם החליטו שהם רוצים לפני מספר שנים, ונשארו עם ה-15 מגה, יש להם אפשרות לקחת גם 100 מגה כי המערכת נותנת.

מימון שמילה: המערכת מאפשרת במקומות שזה קיים, אז כנראה שהציבור לא יודע מזה.

מימון שמילה: אני יכול להגיד שבמזרח ירושלים אנחנו היום יצאנו במנשר לכל התושבים שם שהם לא מחוברים בצורה מספקת בתשתיות של הוט.

מימון שמילה: אנחנו חייבנו את הוט לתת מענה במיידי כדי שאפשר יהיה לחבר עוד ועוד תושבים.

מימון שמילה: בזק מגיעה לחלק מהמקומות או אפילו לרובם.

מימון שמילה: הוט לא מגיעה בכלל.

מימון שמילה: אנחנו חייבנו את הוט להשלים שם פריסה והיא נותנת את זה, מספקת את זה באופן מיידי מהיום.

מימון שמילה: אנחנו נפיץ מנשרים, אנחנו, משרד התקשורת, ונפרסם את זה בעיתונות כדי שהתושבים ידעו שהמשרד פעל ועשה, ועכשיו הנה המים וצריך להוביל את מי שצריך לשתות מהמים האלו כדי להתקדם.

מימון שמילה: לפני הגל הראשון של הקורונה למדנו לעומק גם בנושא הזה של למידה מרחוק יחד עם חברי שלום סננס וד"ר עופר רימון.

מימון שמילה: למדנו מה הם הפערים ועשינו פעולות כדי לשפר אותם.

מימון שמילה: לדוגמא, בעולם החרדי, העולם הוא גם לא פשוט, הלמידה מרחוק.

מימון שמילה: שם הלמידה היא באמצעות טלפון כי הם לא משתמשים באינטרנט.

מימון שמילה: אתר סלולר יודע לספק נניח בממוצע 60 שיחות בו-זמנית.

מימון שמילה: ביום שגרתי לא מתבצעות יותר מ-60 שיחות בשכונה ששם מוקמת אנטנה סלולרית.

מימון שמילה: ככה בונים רשת.

מימון שמילה: כשכל הילדים מכונסים בתוך הבית ולא יוצאים ללמידה בבתי הספר וכולם בו-זמנית מייצרים שיחות, יוצרים עומס.

מימון שמילה: גם כוס יכולה להכיל את התכולה שהיא יכולה לתת.

מימון שמילה: ברגע שמנסים יותר ויותר, מתחיל גודש.

מימון שמילה: זה כמו פקקים בכבישים, ומתחיל הכול להישפך.

מימון שמילה: צריך לעשות את זה בצורה מנוהלת.

מימון שמילה: יחד עם משרד החינוך ומי שאחראי על החינוך העצמאי, גם החרדי, עשו מדרג.

מימון שמילה: ישבנו עם כולם, שעות של כיתות א'–ב', שעות של כיתות ג' כדי לווסת עומסים כדי לאפשר לימודים.

מימון שמילה: במקביל, אפשרנו לחברות להשתמש בעוד תדרים.

מימון שמילה: תדרי דור 5, ודאי שמעתם.

מימון שמילה: היה מכרז תדרים, להשתמש בתדרים הללו כדי להגביר את האתרים הקיימים עוד בדור הנוכחי, עוד לפני דור 5, לקחת את התדרים של דור 5 ולהשתמש בהם כדי לאפשר קיבולת יותר גדולה.

תהלה פרידמן: זה עשייה מרשימה.

תהלה פרידמן: אני גם עוקבת אחרי השר ואני יודעת עד כמה אתם על זה.

תהלה פרידמן: אני כן חושבת שהוועדה תשמח לקבל את מה שכבר ביקשנו לפני כמה שבועות, את רשימת המקומות שבהם אתם זיהיתם בעיה עם התשתיות כדי שתוכל להיות לנו דרך למעקב על התקדמות.

מימון שמילה: אנחנו נכין כזה דבר.

מימון שמילה: אני לא ידעתי שביקשתם.

מימון שמילה: אולי תקלה אצלי.

מימון שמילה: נכין את זה ונעביר את זה לחברי הוועדה לעיונם.

מימון שמילה: גם אנחנו מפרסמים מעת לעת גם באתר האינטרנט שלנו, אבל אנחנו נעביר את לחברי הוועדה כמובן כדי שתוכלו להתרשם וגם להשפיע איפה שאתם חושבים שאנחנו לא עושים מספיק.

מימון שמילה: אין לנו גם אפשרות אחרת.

מימון שמילה: אנחנו חייבים לעשות את זה.

מימון שמילה: זה החובה שלנו מול אזרחי מדינת ישראל.

מימון שמילה: יש לנו שר שדוחף ודוחף.

מימון שמילה: זה מה שמעניין אותו בוקר ולילה וכנראה עוד דברים אחרים.

מימון שמילה: לא לזלזל בבחריין, זה מאוד חשוב.

מימון שמילה: זה לפתח כלכלה והכלכלה הזאת תשגשג והיא תוביל לדברים אחרים גם אצלנו.

מימון שמילה: זה שרשרת שהיא יודעת להתחבר אחד עם השני.

מימון שמילה: אני יכול להגיד עוד דברים שנעשו.

מימון שמילה: הופחתו תעריפים.

תהלה פרידמן: אני בטוחה שאתה יכול להגיד עוד המון דברים אבל אני חייבת לעבור למשרד החינוך.

תהלה פרידמן: תודה רבה.

תהלה פרידמן: עופר כסיף, בבקשה.

עופר כסיף: אני מצטער על האיחור.

עופר כסיף: אני מקווה שאני לא חוזר על דברים שנאמרו קודם.

עופר כסיף: אני חושב שצריך לשים פה דגש על משהו שלא זוכה מספיק לתשומת לב מצד המשרד, אני לא מדבר על הוועדה פה ששמה לב מאוד מאוד דגש על הנושא הזה, וזה הקשר בין המעמד לבין הנגישות לתשתיות.

עופר כסיף: זה הנושא עכשיו.

עופר כסיף: אני לא מדבר כרגע על אמצעי קצה שזה נושא בפני עצמו שגם הוא בעייתי בהקשר המעמדי, אבל גם בנושא של התשתיות.

עופר כסיף: אני מסתכל פה על המספרים שלפחות פורסמו לפי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

עופר כסיף: 27% מהתלמידים, קרוב לחצי מיליון לפי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, אין להם בבית גישה לאינטרנט.

עופר כסיף: חצי מיליון תלמידים, למעלה מרבע מהתלמידים.

תהלה פרידמן: ווליד אמר שיש תלמידים שמאז מרץ בעצם לא לומדים.

עופר כסיף: נכון.

עופר כסיף: 27% זה למעלה מרבע מהתלמידים, אין להם תשתיות.

תהלה פרידמן: הנתון הוא ארצי?

עופר כסיף: זה ארצי.

עופר כסיף: גם אם היו להם אמצעי קצה לעילה ולעילה ולכל ילד היו שני מחשבים, מה הם יכולים לעשות עם זה אם אין להם תשתיות?

עופר כסיף: הדבר הזה גורם לאוסף של בעיות.

עופר כסיף: קודם כל כמו שאמרה היושבת-ראש, יש כאלה שבאמת בכלל לא למדו מרחוק.

עופר כסיף: אני גם כאן מחזיק את האחוזים מהמספרים שיש וזה פשוט נורא.

עופר כסיף: הנהגת ההורים הארצית עשתה משאל לגבי למידה מרחוק בסגר השני.

עופר כסיף: המספרים פשוט מזעזעים.

עופר כסיף: שיעור העונים שהילדים לא השתתפו בכלל בלמידה מרחוק, בגנים זה 76% לא השתתפו בכלל.

עופר כסיף: בכיתות א'–ב' כ-30%.

עופר כסיף: בכיתות ה' עד ו' כ-16%, י"א-י"ב – 14%.

עופר כסיף: אלה מספרים מטורפים.

עופר כסיף: בנוסף לזה, אלה גם שכן יכלו להשתתף, הרוב המוחלט שלהם טוען שהלמידה לא יעילה.

תהלה פרידמן: אבל זה סיפור אחר.

תהלה פרידמן: אנחנו לא שם.

עופר כסיף: הלמידה לא יעילה.

עופר כסיף: גם צריך לקחת פה בחשבון שיש בזה היבט שקשור לנושא שלנו.

עופר כסיף: חלק ממה שהופך את הלמידה ללא יעילה זה שהתשתיות לא מספיק טובות.

עופר כסיף: זה מתנתק ומתחבר, מתנתק ומתחבר.

עופר כסיף: אני נמצא המון ביישובים ערבים.

עופר כסיף: אתן לכם לדוגמא למשל מנצרת.

עופר כסיף: נצרת לא ישוב שולי.

עופר כסיף: אף ישוב לא שולי, אבל לצורך העניין.

תהלה פרידמן: לא ישוב נידח.

עופר כסיף: נכון, צודקת.

עופר כסיף: זה לא ישוב נידח, זאת עיר מרכזית.

עופר כסיף: אפילו הייתי אומר, כרך.

עופר כסיף: כשאני נמצא בנצרת, אני לא יכול להשתמש בטלפון אפילו, כי אין קליטה.

עופר כסיף: לא יכול להשתמש בוואטסאפ וכן הלאה, קל וחומר גם מחשבים.

עופר כסיף: אין קליטה בעיר כזאת מרכזית.

עופר כסיף: איך אפשר לנהל למידה מרחוק?

עופר כסיף: גם פה אני מסתכל על מצב הילדים בפריפריה ספציפית.

עופר כסיף: מצב הילדים בפריפריה, ששם גם יש אחוז ניכר מהאוכלוסיות המוחלשות או מהמעדות הנמוכים, ערבים כיהודים, תשימו לב למספרים הבאים.

עופר כסיף: באותו משאל שערכה הנהגת ההורים הארצית בנושא של למידה מרחוק - - -

תהלה פרידמן: שאגב, הם כאן והם גם יציגו.

עופר כסיף: אוקיי.

עופר כסיף: אני מקווה שאני לא גוזל לאף אחד שום דבר.

עופר כסיף: מצב הילדים בפריפריה בלמידה מרחוק, תשימו לב לנתונים הבאים.

עופר כסיף: השאלה שנשאלה פה, עד כמה המצב שלהם השתפר, הורע או לא השתנה?

עופר כסיף: כשמדברים על הרצון של הילד ללמוד ולהשקיע בלימודים, 63% מהילדים אמרו שהמצב שלהם הורע.

עופר כסיף: 28%, שהוא לא השתנה.

עופר כסיף: רק 8% אומרים שזה השתפר.

עופר כסיף: כאשר מדובר על ההתנהגות הכללית של הילדים, 41% מהילדים, המצב שלהם הורע מבחינת ההתנהגות שלהם.

עופר כסיף: יכולת הלמידה העצמית, 36%, המצב שלהם הורע.

עופר כסיף: ברגע שאין תשתיות או שהתשתיות מקרטעות, זה לא רק שנוצר פער עצום בלמידה שגם ככה מלכתחילה הוא גדול.

עופר כסיף: אנחנו יודעים שישראל "מככבת" בין מדינות ה-OECD בפערים מעמדיים בין תלמידים.

עופר כסיף: זה לא רק בהקשר הזה שהוא רע כשלעצמו, אלא יש לזה השלכות ארוכות טווח גם על הרצון של הילד ללמוד ולהשקיע, גם על ההתנהגות וגם ליכולת הלמידה העצמאית.

עופר כסיף: בשורה תחתונה, יש פה נזק שילווה אותנו שנים קדימה.

עופר כסיף: זה לא נזק נקודתי בזמן, זה נזק מתמשך, לכן הנושא הזה של התשתיות ואמצעי הקצה, כאמור, זה לא הנושא, אז אני לא אכנס לזה.

עופר כסיף: גם שם יש בעיות אין-ספור.

עופר כסיף: הנושא של התשתיות צריך להיפתר לא היום, אתמול.

עופר כסיף: אין זמן לתלמידים האלה לחכות.

תהלה פרידמן: אגב, זה לא לגמרי נכון.

תהלה פרידמן: זה לא הנושא.

תהלה פרידמן: אני עוברת למשרד החינוך כי באמת זה שני נושאים.

תהלה פרידמן: יש את סיפור התשתיות ואיך המשרד מתמודד עם העובדה שהנתון הזה של 27% לא מחוברים ללמידה מרחוק, אבל יש גם את נושא אמצעי הקצה ואת ההתחייבות של המשרד לרכוש 140,000, ואנחנו רוצים לדעת מה קורה עם זה.

עופר כסיף: אם זה רלוונטי לדיון, אז אני אוסיף משפט, ברשותך.

עופר כסיף: אחד, גם לפי הנתונים שמולי, 375,000 מהתלמידים, אין להם אמצעי קצה, זאת אומרת שזה 20%, חמישית מהתלמידים.

עופר כסיף: זה בנוסף למה שאמרתי על הנושא של התשתיות.

עופר כסיף: גם זה, כאמור, מגדיל עוד יותר את הפערים.

עופר כסיף: לוח הזמנים של משרד החינוך מדבר על 150,000 מחשבים.

עופר כסיף: א', זה לא מספיק.

עופר כסיף: זה אפילו לא חצי.

עופר כסיף: זה קצת יותר משליש ממה שבאמת צריכים.

עופר כסיף: דבר שני, תשימו לב, תחילת הלמידה מרחוק התחילה במרץ השנה.

עופר כסיף: אנחנו כבר שבעה חודשים לאחר מכן.

עופר כסיף: ההכרזה על רכישת מחשבים נעשתה רק באוגוסט, חמישה חודשים אחרי שהתחיל, רק הכריזו על זה.

עופר כסיף: בספטמבר כבר נכסנו לסגר שני ומה אומרים לנו היום במשרד החינוך?

עופר כסיף: שרק 50% מהמחשבים יגיעו ליעד שלהם בסוף ינואר 2021.

עופר כסיף: מתי היעד שלכולם יהיו מחשבים?

עופר כסיף: בסוף שנת הלימודים 2021.

עופר כסיף: אנחנו כאן מגדילים עוד יותר פערים שקיימים ממילא בין האוכלוסיות המוחלשות לבין האוכלוסיות המבוססות.

עופר כסיף: הדבר הזה לא יאמן ולא יעלה על הדעת.

עופר כסיף: צריך פה טיפול שורש מיידי גם בתשתיות וגם באמצעי הקצה.

תהלה פרידמן: תודה.

תהלה פרידמן: משרד החינוך, יש פה את שלום סננס שהוא מנהל חטיבת תשתיות, ויש לנו את אביגדור דנן, סגן בכיר ליועצת המשפטית.

תהלה פרידמן: יש פה שני נושאים, תבחרו מי מכם מתייחס למה.

תהלה פרידמן: יש פה את שאלת קצב הרכש של אמצעי קצה והחלוקה שלהם, ואת שאלת ההתמודדות עם הפערים בתשתיות.

שלום סננס: אני מנהל חטיבת תשתיות.

שלום סננס: אני אתייחס לרכש המחשבים.

שלום סננס: המשרד רכש כ-140,000 מחשבים.

שלום סננס: המחשבים, חלקם כבר הגיעו לארץ וחלקם בדרכם הנה.

שלום סננס: מרב הכמות תהיה פה בחודשים אוקטובר–נובמבר.

שלום סננס: צריך להסביר שזה מגה פרויקט מכיוון שאותם מחשבים מיוצרים באופן ספציפי עבור משרד החינוך.

שלום סננס: זה לא מלאי שקיים בארץ, זה מלאי שיוצר בחו"ל.

שלום סננס: המחשבים מיובאים לארץ בשילוח אווירי.

שלום סננס: החברות פותחות אותם בארץ, מתקינות את התוכנות המתאימות, ווינדוס ואופיס בשפה המתאימה למגזר.

שלום סננס: יש גם תהליך של חריטת השפות על המקלדות, שהוא גם תהליך שלוקח מעט זמן, ובסופו של דבר מחולקים.

שלום סננס: אני יכול לבשר לכם שביום חמישי האחרון בוצעה חלוקה ראשונה של כ-461 מחשבים בצפון הארץ.

שלום סננס: זה היה פיילוט על מנת לבחון את קצב החלוקה שנוכל לעמוד בו.

שלום סננס: השאיפה שלנו היא להגיע לסדר גודל של 20,000 מחשבים בשבוע.

שלום סננס: אני מקווה שנצליח להגיע לקצב הזה.

שלום סננס: ההערכה שלי זה שמרב המחשבים יחולקו באוקטובר–נובמבר.

שלום סננס: צריך להבין שהמחשבים האלה מגיעים יחד עם חבילת גלישה סלולר, מודם וחבילה שכוללת 100 ג'יגה בחודש.

שלום סננס: זה אומר שגם תלמיד שיקבל את המחשב, יצטרך אינטרנט.

שלום סננס: יש לו חבילת גלישה של 100 ג'יגה לחודש, שזה חבילה מאוד גדולה.

תהלה פרידמן: איך עובדת החלוקה?

תהלה פרידמן: זה לבית ספר ובית הספר מחליט למי זה הולך?

שלום סננס: כן.

שלום סננס: החלוקה הולכת לבית ספר לפי מדד סוציו-אקונומי, ובית הספר בעצם מנהל לעצמו איזושהי ספריית השאלה ומשאיל את זה לתלמידים.

שלום סננס: יחד עם המחשבים מגיעות גם עגלות טעינה שהן גם סוג של כספת לנהל את אותה ספרייה בית-ספרית, ויחד עם ניהול של המודלים הסלולריים שהם יכולים להינתן בצמוד למחשב, והם יכולים להינתן לתלמיד שבעצם אין לו אינטרנט ויש לו מחשב.

תהלה פרידמן: זו בשורה מאוד טובה שיש מודמים סלולריים למי שאין לו אינטרנט.

תהלה פרידמן: מה בנוגע לאמצעי קצה שהם לא מחשבים, כמו טלפונים?

שלום סננס: לגבי הטלפונים של המגזר החרדי, רכשנו 60,000.

שלום סננס: יש תהליך שדי הושלם אבל בסופו של דבר הוגשה איזושהי עתירה לבית משפט על ידי אחת מחברות הסלולר.

שלום סננס: כרגע נידונה והיא אמורה להסתיים בימים הקרובים.

תהלה פרידמן: הבנתי.

תהלה פרידמן: מה מתוכנן להיעשות עם הפער?

תהלה פרידמן: דיבר חבר הכנסת כסיף על זה שחסרים בעצם 350,000 מחשבים.

עופר כסיף: 375,000.

תהלה פרידמן: זאת אומרת שה-150,000 שנרכשו מכסים שליש.

תהלה פרידמן: מה מתכננים לעשות?

שלום סננס: זו שאלה קצת קשה כי רכש המחשבים תלוי בקבלת תקציב לא מבוטל.

שלום סננס: מדובר פה בעלויות יחסית גבוהות.

שלום סננס: אני אחראי על תשתיות.

שלום סננס: אני לא מכיר החלטה להצטייד בעוד כמות כזאת גדולה, אבל זו החלטה למנהלים הבכירים.

תהלה פרידמן: טוב, הבשורה הטובה היא שאתה אומר שזה יחולק בחודש הקרוב.

שלום סננס: כן, אני אמרתי שכבר הייתה חלוקה ביום חמישי על מנת להניע את התהליכים.

שלום סננס: יש אספקות שמגיעות בנגלות מסוימות.

שלום סננס: אני אומר שמרב המחשבים יחולקו בחודשים אוקטובר–נובמבר.

תהלה פרידמן: אתם יכולים לתת לנו כוועדה את רשימת הרשויות שבהן זה חולק?

תהלה פרידמן: יש לנו דרך לעקוב אחרי סדר העדיפויות שיצרתם?

שלום סננס: כן, יש תוכנית שנבנתה והיא כרגע עוברת עדכונים בעקבות הפיילוט.

שלום סננס: המטרה שלנו היא דווקא לצמצם את הזמנים בהתאם להצלחת הפיילוט.

תהלה פרידמן: לא, אני לא מדברת על זמנים.

תהלה פרידמן: כיוון שזה רק שליש, אז עשיתם סדר עדיפויות למי אתם מחלקים, נכון?

שלום סננס: כן.

שלום סננס: אפשר להעביר.

תהלה פרידמן: אז אנחנו נשמח לקבל.

סמי אבו שחאדה: גבירתי היושבת-ראש, יש דברים שאני חייב להבין.

סמי אבו שחאדה: יש בעיה, אני מבין.

סמי אבו שחאדה: יש תוכנית לפתור את הבעיה.

סמי אבו שחאדה: היא לא הולכת להיפתר בקרוב.

סמי אבו שחאדה: יש תלמידים שבדצמבר היו צריכים לעשות בגרויות.

סמי אבו שחאדה: לא יעשו בגרויות.

סמי אבו שחאדה: בסוף השנה צריכים לעשות בגרויות.

סמי אבו שחאדה: יש תלמידים שהשנה הם לא ילמדו.

סמי אבו שחאדה: לא למדו בשנה שעברה והשנה הם לא ילמדו.

סמי אבו שחאדה: מה יקרה עם התלמידים?

תהלה פרידמן: טוב, אבל הוא לא הכתובת לשאלה הזאת.

סמי אבו שחאדה: נכון.

תהלה פרידמן: תודה רבה.

תהלה פרידמן: אביגדור דנן, אתה רוצה להתייחס?

אביגדור דנן: לא, אלא אם כן יש לכם שאלה.

אביגדור דנן: אני חושב ששלום הציג את זה בצורה מסודרת.

תהלה פרידמן: הבנתי.

תהלה פרידמן: הנהגת ההורים, צופית.

צופית גולן: אני רוצה קודם כל להודות על הדיון.

צופית גולן: הוא מאוד מאוד חשוב.

צופית גולן: אני חייבת להגיד שאני מרגישה שאנחנו קצת טוחנים פה מים, כי ישבנו בדיון מאוד מקביל, מאוד דומה בוועדה לשלום הילד, על התשתיות ועל הרשתות, ושבוע שעבר בוועדה לביקורת המדינה.

צופית גולן: ישב שם עופר רימון והסביר לנו שרכשו 150,000 מחשבים ועוד 64,000 טלפונים.

צופית גולן: זה נשמע המון וגם פה בוועדה זה נשמע המון, וכבר את הבנת וכל הוועדה הבינה שבסופו של דבר המספרים האלה רק נראים מאוד גדולים.

צופית גולן: בפועל הם אפילו לא טיפה בים.

צופית גולן: הם כלום.

צופית גולן: אנחנו מדברים על בתים שיש להם הרבה יותר מילד אחד.

צופית גולן: אנחנו מדברים על זה שעופר רימון אמר שבוע שעבר בוועדה לביקורת המדינה שרק 1,700 בתי ספר מתוקשבים מתוך 3,600 שיש.

צופית גולן: המתווה שגם ועדת חינוך הצביעה עליו, עם התקנות, אומר שמורה יכול לבוא לבית הספר, ללמד מתוך בית הספר, אבל אם בבית הספר שלו אין אינטרנט ואין מחשב ולילדים אין את הצד השני, אז זה לא עוזר.

צופית גולן: אני חייבת להגיד שאני עדיין מזועזעת ממה ששמעתי בוועדה לשלום הילד בתחילת שנה, שנאמר שם שאם לילד אין יכולת להתחבר לאינטרנט והוא מאוד רוצה ללמוד, איך אמר עופר רימון?

צופית גולן: אז שייקח כוס עם מים, יכניס אותה לפריזר וככה הוא ילמד או שהוא ילך לחבר.

עופר כסיף: ככה הוא אמר?

צופית גולן: כן, ככה הוא אמר.

צופית גולן: זה מצוטט.

עופר כסיף: אני הולך להחליף את השם שלי.

צופית גולן: למה?

עופר כסיף: קוראים לי עופר.

עופר כסיף: לא נעים לי שיש מישהו שמדבר ככה עם אותו שם.

צופית גולן: אני יצאתי מזועזעת אז.

צופית גולן: גם עכשיו אנחנו יושבים פה בוועדה, רואים את המספרים, רואים שבגיל העשרה, שזה הגיל של הבגרויות, שזה הגיל הכי קריטי, הם הכי מדבקים, אז שלחו אותם ללמוד אחד אצל השני אם אין להם אינטרנט.

צופית גולן: זה לא פתרון.

צופית גולן: זה פשוט לא פתרון.

צופית גולן: אני לא רוצה בכלל להתחיל לדבר על החברה החרדית.

צופית גולן: 64,000 טלפונים?

צופית גולן: זה טיפה בים.

צופית גולן: יש לנו הרבה ילדים בכל בית, אנחנו יודעים את זה.

צופית גולן: יש קו טלפון אחד, אולי שניים, השיעורים מוקלטים.

צופית גולן: מתחילת הקורונה אנחנו צועקים שהמרכזיות שלהם קורסות.

צופית גולן: גם אם הילדים רוצים, אי אפשר.

צופית גולן: שמענו עכשיו את משרד התקשורת מסביר שבעצם אי אפשר, לא עומדים ב-60 שיחות בו-זמנית.

צופית גולן: אנחנו מדברים כבר כמה חודשים על זה שילדים מ-ה' ישבו שנה שלמה לבד בבית.

צופית גולן: הם אמורים ללמוד מהבית, ואני מתעקשת על הטרמינולוגיה הזאת.

צופית גולן: זה לא מרחוק.

צופית גולן: מרחוק תמיד נראה למשרד החינוך שזה באיזושהי פלנטה אחרת.

צופית גולן: זה מהבית שלנו עם התשתיות אינטרנט שלנו, עם מכשירי הקצה שלנו, ואין תשתיות מותאמות, אין מכשירים לא בחברה הערבית, לא בחברה החרדית וגם לא בחברה היהודית.

צופית גולן: אין מספיק מכשירים בבתים.

צופית גולן: אין פסים רחבים.

צופית גולן: צוותי הוראה, יש לנו מורים שאין להם מחשבים.

צופית גולן: יש לנו מורים שאין להם רשת.

צופית גולן: הם רצו לבוא ללמד בבתי הספר אבל גם בתי הספר עדיין לא מתוקשבים.

צופית גולן: אנחנו מגדילים פה את הפערים.

צופית גולן: עם כל הכבוד, לקחנו את השנה הזאת, במקום שהיא תהיה שנה מתנה שבאמת כמו שאמרו, אולי הקורונה עשתה לנו טוב, הפכנו אותה לשנה אבודה עבור אלפי ילדים.

צופית גולן: אנחנו מאבדים איתם קשר.

צופית גולן: הם לא לומדים.

צופית גולן: אנחנו גומרים להם על הבגרויות.

צופית גולן: אנחנו כל שבוע–שבועיים מנהלים את אותו דיון בוועדה הזאת ואז בוועדה אחרת.

תהלה פרידמן: רגע, רגע, אז אני רק רוצה לומר לגבי הטיפול, שיש ערך בזה שהנושא הזה עולה עוד פעם ועוד פעם, כי בסוף הלחץ עושה עבודה.

תהלה פרידמן: רק אל תתייאשי, זה מה שאני רוצה להגיד.

צופית גולן: אני מסכימה איתך, אבל תהלה, זה לא יכול להיות שזה יהיה תלוי בנו.

צופית גולן: אנחנו אוספים מחשבים ישנים.

צופית גולן: אני רוצה יוזמות של הנהגות בכל מיני מקומות בארץ שעושות את זה.

צופית גולן: עדיין לשורה התחתונה, צריך מודמים.

צופית גולן: אם צריך אינטרנט ומשרד התקשורת יודע ומשרד החינוך יודעים לספק את המודמים האלה, בבקשה, תציעו אותם.

צופית גולן: למה זה חייב לבוא בחבילה עם המחשבים?

צופית גולן: קדימה, תציעו.

צופית גולן: יש לנו ילדים שכבר השגנו להם מחשב אבל תקשורת אינטרנט, אין לנו איך לממן להם אותה.

תהלה פרידמן: קודם כל, זה רעיון נהדר שהוועדה יכולה אולי לנסות לקדם מול המשרד על רכישה של מודמים בנפרד ממחשבים, להשלמה למה שעושות עמותות.

צופית גולן: אני רוצה גם להדגיש שמעבר לזה ש-ה' ומעלה בבית, יש לנו משפחות בסיכון בריאותי שהן בבית.

צופית גולן: ילדים שהם בבידוד שהם בבית, וכל הילדים האלה, קבוצה ענקית של ילדים לא לומדת.

צופית גולן: הם לא לומדים ממרץ שנה שעברה.

צופית גולן: הפערים הם אדירים.

צופית גולן: הילדים האלה לא יצליחו להשיג אותם בחיים.

צופית גולן: יש לנו בגרויות עוד שנייה.

צופית גולן: יש את החברה החרדית שיש לה אוטוטו את המבחנים לישיבה הקטנה והילדים שם לא למדים.

צופית גולן: איך אמר לי מישהו בחברה החרדית אצלי בעיר?

צופית גולן: הילד שלי קם לתפילה של הנץ ב-05:00 כדי שהוא יהיה ראשון בקו כדי שהוא יצליח משהו ללמוד.

צופית גולן: זה נשמע למישהו פה הגיוני?

צופית גולן: זה לא הגיוני.

צופית גולן: צריך פתרונות עכשיו.

צופית גולן: עופר רימון אמר רק בוועדה לביקורת המדינה.

צופית גולן: אני לא יודעת מה אמרו פה עכשיו משרד החינוך ומשרד התקשורת.

צופית גולן: עופר רימון אמר בוועדה שבוע שעבר, הייתי בוועדה, יגיעו באוגוסט המחשבים.

צופית גולן: חצי עכשיו, חצי באוגוסט.

צופית גולן: שנת הלימודים מסתיימת ביוני, לא באוגוסט.

צופית גולן: הבגרויות של י"א–י"ב מתחילות עכשיו, בינואר, לא באוגוסט, אז זה לא יעזור לנו שיחלקו מחשבים בדצמבר, במקרה הטוב.

צופית גולן: לילדים האלה יש בגרויות וכולנו נותנים יד פשוט לזרוק אותם ולהשליך את הילדים האלה ולהשליך את העתיד שלהם כי אנחנו מחכים, כי זורקים לנו מספרים מאוד מאוד גדולים.

צופית גולן: הם נשמעים מרשימים אבל הם לא.

צופית גולן: 51% מהחברה החרדית, אין לה תקשורת.

צופית גולן: חרדית, ערבית.

צופית גולן: קדימה.

צופית גולן: אנחנו אומרים את זה עוד פעם ועוד פעם.

צופית גולן: רק אני אמרתי את זה בוועדות האלה כבר כמה פעמים.

צופית גולן: אני מסכימה איתך, להעלות מודעות זה חשוב אבל מתישהו צריך להפסיק עם להעלות מודעות ולהתחיל לעבוד.

צופית גולן: יש לי תחושה שאנחנו פשוט אומרים את זה עוד פעם ועוד פעם.

צופית גולן: פגשתי את סמי אומר את זה בכמה ועדות ופגשתי את סונדוס אומרת את זה, וגם אנחנו אומרים את זה, והנה הסקר שלנו שצוטט.

צופית גולן: דרך אגב, עופר, הסקר הזה הגיע רק למי שיש לו מכשירי קצה.

צופית גולן: אני הפצתי את הסקר הזה.

צופית גולן: אני בניתי אותו.

צופית גולן: הוא נשלח רק בוואטסאפ ורק בפייסבוק.

צופית גולן: לא הגענו לאלה שאין להם מכשירי קצה, ואני חייבת להגיד שעם התירוץ של אפשר ללמוד מהניידים, זה לא עובד.

צופית גולן: אי אפשר ללמוד לבגרות, אי אפשר ללמוד בכלל מהניידים.

צופית גולן: זה עושה לילדים כאבי ראש, זה עושה להם כאבי עיניים, זה מוציא אותם מריכוז.

צופית גולן: זה לא אפשרי.

צופית גולן: ילד צריך מחשב.

צופית גולן: רוצים למידה מהבית?

צופית גולן: תדאגו שזה יהיה אפשרי.

צופית גולן: תודה.

תהלה פרידמן: תודה, צופית, הזעקה נשמעת לגמרי.

עופר כסיף: כל מילה.

תהלה פרידמן: לגמרי.

תהלה פרידמן: אני אשמח לשמוע את עמותת "מתחשבים" שמכשירה מחשבים ומחלקת אותם.

נועם שי: נעים מאוד, אני עובדת בפורום הכלכלי-חברתי תחת נשיאות המגזר העסקי והיום אני מנהלת את היוזמה הלאומית "מתחשבים".

נועם שי: אני מאוד שמחה לדבר אחרי צופית ולהשלים את מה שנאמר כאן, כי בעצם עם כל הצורך של ה-375,000 מחשבים, מתוכם בתקווה 70,000 יחולקו על ידי משרד החינוך עד ינואר, אנחנו יודעים להציע פתרון.

נועם שי: אנחנו יודעים לסגור את הפער הזה ולסגור את הפער הזה מהר.

נועם שי: מי ששמע אותי בשבוע שעבר כבר קיבל את הסקירה הקצרה הזאת.

נועם שי: המגזר העסקי החליט לשתף פעולה סביב המשבר, וכבר בחודש מאי בשנה שעברה התחלנו להניע מהלך לצמצום הפער הדיגיטלי בישראל בחסותו של נשיא המדינה, ובעצם הקמנו אופרציית פעולה שלמה שיודעת להתבסס על משאב קיים.

נועם שי: בישראל קונים מיליון מחשבים בשנה.

נועם שי: יוצאים לשוק מאות אלפי מחשבים שבידיים נכונות אפשר לשדרג אותם, להשמיש אותם ולחלק אותם לילדים ללא מחשב.

נועם שי: בעצם בחודשיים של עבודה הקמנו אופרציה שיודעת לעשות את זה מקצה לקצה.

נועם שי: אנחנו אוספים אלפי מחשבים, משדרגים אותם במעבדות.

נועם שי: המחשבים נאספים על ידי מאות מתנדבים, משודרגים במעבדות מקצועיות של חברות עסקיות ושל עמותות שפועלות בהתנדבות.

נועם שי: מתקיניםSSB חדש בכל מחשב, מערכת הפעלה מלאה שקיבלנו את התרומה, ומחלקים אותם לילדים ללא מחשב יחד עם רשימות שאנחנו מקבלים ממשרד החינוך דרך הרשויות המקומיות.

נועם שי: בחודשיים האלה אספנו 7,500 מחשבים.

נועם שי: חילקנו כבר 2,600.

נועם שי: בשבוע שעבר אמרתי לכם 2,000.

נועם שי: השבוע אנחנו כבר ב-2,600 וזה מההתחלה של ההתחלה של הפעילות הזאת.

נועם שי: יש פה הבדל מאוד קטן.

נועם שי: זה לא עמותה קטנה שבאה לחלק 50, 60, 70 מחשבים בחודש.

נועם שי: עשינו פה איזושהי החלטה לייצר פתרון הוליסטי עבור המדינה, להקים תשתית שהיא לאומית, שתדע לאסוף את כל המחשבים המשומשים מאנשים פרטיים, מהבתים שלהם, מחברות עסקיות, מחברות ממשלתיות, ממשרדי ממשלה, לשדרג אותם ולחלק אותם, כשאנחנו יודעים לראות את התמונה כולה, את כל הילדים שצריכים מחשב, ולנסות לשמור את הנייחים למקומות ספציפיים וניידים למקומות שאין בהם רשת, ולתת את הפתרון הזה עבור המדינה כתשתית לאומית שתדע לפעול.

נועם שי: זה כבר קיים, זה כבר עובד.

נועם שי: מה שצריך עכשיו כדי להפוך את זה מפתרון של המגזר העסקי לטפל, אנחנו נמשיך לחלק 1,500–2,000 מחשבים בחודש.

נועם שי: אפשר להגביר את קצב החלוקה הזה לעשרות אלפים.

נועם שי: החלטה או של הממשלה או פקידותית או של חברי הכנסת שתיתן תמיכה רשמית ולא רק של נשיא המדינה כתמיכה ממלכתית אלא תמיכה רשמית של הממשלה, של המדינה בפלטפורמה הלאומית הזאת שתגיד שכל משרדי הממשלה עושים בדק בית.

נועם שי: מחשבים משומשים שהם לא בשימוש הולכים לפלטפורמה הלאומית.

נועם שי: חברות ממשלתיות עושות בדק בית, מחשבים משומשים הולכים לפלטפורמה הלאומית.

נועם שי: בתקציבים שהם לא 3,000 שקלים למחשב אלא 450 עד 700 שקלים למחשב, שזאת עלות השדרוג הבסיסית של הציוד, אפשר לחלק עשרות אלפי מחשבים, אז אנחנו לרשותכם.

נועם שי: הפתרון קיים, אפשר לצמצם את הפער הזה בחודשים ספורים, באלפים בחודש, ואנחנו נשמח לקבל את ההחלטה הזאת שמחליטים לעבוד ביחד ולא ביוזמות פרטניות ולא בפתרונות אמורפיים אלא עשייה משותפת, לאומית אחת שכבר קיימת ומוכנה לעבודה.

תהלה פרידמן: קודם כל אני חייבת לומר, זה מהדקות היותר אופטימיות שהיו לי בחודש האחרון, אז תודה על זה.

תהלה פרידמן: אני רק מנסה להבין, מה אתם היום?

תהלה פרידמן: מלכ"ר?

תהלה פרידמן: תסבירי שנייה את המעמד של הגוף.

נועם שי: מבחינת ישות משפטית, את אומרת.

תהלה פרידמן: כן.

נועם שי: יש פה באמת שיתוף פעולה של כמה עסקים וכמה עמותות, חלקן אתם מכירים.

נועם שי: הן פועלות בתחום שנים, בעמותות "מחשבה טובה" ו"תפוח" ו"אחינועם" ו"עמל".

נועם שי: אנחנו יושבים תחת הפורום הכלכלי-חברתי שזאת למעשה הקרן לצמצום פערים בחברה הישראלית.

נועם שי: זו עמותה והיא מרכזת את שיתוף הפעולה הזה בין העסקים והעמותות.

תהלה פרידמן: הבנתי.

תהלה פרידמן: אתגרת אותנו.

תהלה פרידמן: אני מנסה לחשוב מי הפונקציה הממשלתית שהיא הכתובת.

תהלה פרידמן: זה בהחלט אתגר ראוי כי אני בטוחה שיש הרבה מחשבים שנזרקים.

תהלה פרידמן: תודה רבה.

נועם שי: אני רק אוסיף שיש משרדי ממשלה שכבר תרמו.

נועם שי: למשל, משרד המשפטים תרם 250 מחשבים.

נועם שי: הנהלת בתי המשפט תרמה כבר 1,100 מחשבים.

נועם שי: כל המחשבים האלה כבר שודרגו וחולקו.

נועם שי: משרד החוץ תרם כמות של מחשבים, משרד התחבורה, משרד החקלאות.

נועם שי: יש משרדים שברמה הפרטנית תרמו כמה עשרות או מאות מחשבים, אבל אפשר לייצר פה מהלך הרבה יותר גדול.

תהלה פרידמן: אפשר לייצר ממש מהלך ענק.

נועם שי: לסגור את הפער הזה.

נועם שי: לסגור אותו.

תהלה פרידמן: טוב, נועם, זה ממש מרשים מאוד ומאתגר מאוד, דורש איזה פיצוח.

תהלה פרידמן: אני צריכה לחשוב מי הגורם הריכוזי בממשלה.

תהלה פרידמן: תודה רבה.

תהלה פרידמן: אני רוצה לשמוע בבקשה את ליאור ורונה שהוא יו"ר פורום החברות הסלולריות.

תהלה פרידמן: הסיפור הזה הסלולרי כתשתיות למידה מרחוק רלוונטי מאוד, אז אנחנו רוצים לשמוע.

ליאור ורונה: תודה רבה לכם.

ליאור ורונה: אני רוצה להדגיש כמה דברים.

ליאור ורונה: דבר ראשון, הנושא של התשתית הסלולרית מבחינת פריסה ובעיות פריסה, נכונות במגזר הערבי כמו בכל מגזר אחר, ואנחנו נתקלים בבעיות בכל המגזרים.

ליאור ורונה: אני רוצה להדגיש כמה דברים שהם מאוד מאוד חשובים, שאני חושב שגם בידי הוועדה וביכולתה לטפל.

ליאור ורונה: דבר ראשון, כדי לקבל קליטה איכותית ובטוחה יש דבר אחד מאוד ברור: צריך מתקני שידור ואנטנות במרכזי ערים.

ליאור ורונה: אי אפשר לצפות לקליטה בטוחה ומיטבית בבתי ספר ובמרכזי ערים כשאנטנות סלולריות לא נמצאות בתוך הערים.

ליאור ורונה: משרד הבריאות והמשרד להגנת הסביבה, והמשרד להגנת הסביבה הוא שנותן לנו את ההיתרים הבריאותיים.

ליאור ורונה: האנטנות בישראל מפוקחות 24 שעות ביממה, שבעה ימים בשבוע על ידי המשרד להגנת הסביבה, על ידי מערכת חדשנית שרואה שהחברות הסלולריות והאנטנות במתקני השידור בעצם עומדים בתקנים.

ליאור ורונה: זה מפוקח, זה נבדק, לכן כל הערה שהייתה לגבי נושא בריאותי או נושא בטיחותי, אינה רלוונטית.

ליאור ורונה: אנחנו בעצם התשתית הכי מפוקחת במדינת ישראל.

וליד טאהא: כנראה כשלת להסביר לאזרחים ולתושבים את הסוגיה הזאת, על כן היא לא מתקיימת.

וליד טאהא: אני לא רוצה לשמוע ממך שיש את זה, ואולם אתה לא יודע להסביר לאזרחים שיש את זה, אז אולי תצא במערך הסברה, לתת הסברה לאזרחים, יהודים וערבים ולהגיד להם שזה המצב?

ליאור ורונה: אני מקבל את ההערה הזאת.

ליאור ורונה: אני חושב שהנושא של הסברה הוא נושא מאוד מאוד חשוב בכל המגזרים ואני מסכים איתך לחלוטין.

ליאור ורונה: היום משרד הגנת הסביבה ובעיקר משרד התקשורת, אני חייב להגיד ואני פה חייב לפרגן, אני חושב שגם אתם צריכים לפרגן להם, פעל בנושא ההסברתי בעיקר לפני כניסת התשתית של דור 5 בנושא בטיחות התשתית.

ליאור ורונה: אני חושב שמעבר לזה שהחברות הסלולריות צריכות לבצע הסברה והן מבצעות הסברה, זה המקצוע שלנו וזה מה שאנחנו עושים, יש מחויבות גם למנהיגי ציבור.

ליאור ורונה: אני אתן דוגמא.

ליאור ורונה: גם הם, לבוא ולהסביר ולהיות בעצם הראשונים שמרימים את הדגל למה חשוב להקים אנטנות במרכזי ערים.

ליאור ורונה: אני אתן דוגמא.

ליאור ורונה: אנטנה סלולרית, דיברנו על זה שהיא תשתית לאומית, לכן יש לחייב את הרשויות המקומיות כמו בארצות הברית, על מתקנים של העירייה להקים אנטנות.

ליאור ורונה: דיברתם על עראבה ואני מכיר את הסיפור של עראבה, תאמינו לי, היטב.

ליאור ורונה: גם הייתי שם.

ליאור ורונה: לא מדבר על זה ששרפו אנטנות, נשים את זה בצד, ועל זה שאיימו, אבל מדובר במיעוט.

ליאור ורונה: הרוב, מגיעה לו תשתית.

ליאור ורונה: איפה הבעיה שלי?

ליאור ורונה: שהמועצה המקומית סירבה עד היום להקים אנטנה על בית המועצה.

ליאור ורונה: בית המועצה הוא בית ציבורי, הוא רשות ציבורית.

ליאור ורונה: המועצה היא הראשונה שצריכה להוות דוגמא אישית למען אזרחיה כדי לשים תשתית על גבי המועצה.

ליאור ורונה: כמו שרוני חורי לקח את זה, משרד התקשורת, תאמינו לי, אני ראיתי את משרד התקשורת, מה שקורה בשנתיים-שלוש-ארבע שנים האחרונות.

ליאור ורונה: משרד התקשורת, כשהוא מקבל פנייה מרשות, הוא מגייס את כל החברות שיגיעו לסיור כדי למצוא פתרון.

ליאור ורונה: אנחנו נמצא פתרון בעראבה אבל בשביל זה צריך את הרשות המקומית שהיא תהווה דוגמא אישית ותסייע בהסברה.

ליאור ורונה: אנחנו מוכנים ואנחנו מגיעים.

ליאור ורונה: עשינו פעילות בראש העין, בערים רבות, כולל במגזר הבדואי.

ליאור ורונה: אנחנו נגיע לעראבה ונגיע לכל מקום, אבל בשביל זה צריך שיתוף פעולה של הרשות המקומית שלא תגיד בעראבה, תשימו בסח'נין או תשימו בנצרת או תשימו בתל אביב.

ליאור ורונה: זה לא יעבוד.

ליאור ורונה: כדי לספק תשתית ולספק תקשורת איכותית בעראבה, צריך אנטנות.

וליד טאהא: במקום לחייב את ראשי הרשויות לשים את זה בעל כורחם, תתחיל בדו-שיח עם ראשי הרשויות האלה כדי ששניכם ביחד תצאו לאזרח הפשוט להסביר לו שאנחנו מבטיחים לך מצד אחד קליטה של המכשיר שלך, מצד שני מבטיחים לך 100% בריאות ואי-פגיעה בבריאות שלך.

תהלה פרידמן: יש פורום של ראשי רשויות ערבים, נכון?

וליד טאהא: כן, הוא יכול לעשות את זה מול הפורום.

תהלה פרידמן: אתה מוכן לשדך?

וליד טאהא: כן, אין לי שום בעיה.

וליד טאהא: אני גם דיברתי עם השר על זה והוא דווקא הבין.

תהלה פרידמן: אז קודם כל אני מקווה שאני עושה שידוך פה.

תהלה פרידמן: אני חושבת שבאופן כללי הרשויות המקומיות הוכיחו את עצמן במשבר הקורונה כמבוגר האחראי של מדינת ישראל.

וליד טאהא: במיוחד בחברה הערבית.

תהלה פרידמן: בכל המדינה.

תהלה פרידמן: כל עוד הממשלה לא מפריעה להם לעבוד, הם ממש בסדר.

תהלה פרידמן: באמת יכול להיות שזה המהלך שצריך לקרות, באמת חיבור ישיר שלכם אל ראשי הרשויות למהלך הסברתי שישפר את החיים של כולם.

ליאור ורונה: אנחנו בעד.

ליאור ורונה: אנחנו נהיה מוכנים להיות חלק מזה ואנחנו שם.

ליאור ורונה: כמובן שאנחנו צריכים גם את חברי הכנסת שיסייעו לנו בנושא הזה.

תהלה פרידמן: לגמרי.

תהלה פרידמן: הקריאה היא דו-צדדית.

תהלה פרידמן: תודה רבה.

תהלה פרידמן: אני רוצה לשמוע את דב מילר שאני מבינה שעוסק בטאבלטים כשרים.

דב מילר: שלום לכולם, אני מנכ"ל ובעלים של חברת הדרן.

דב מילר: רציתי להעלות ברשות

דב מילר: כם פה שני נושאים מאוד חשובים בדיון הפורה הזה.

דב מילר: דבר ראשון, כשאנחנו מדברים על למידה מרחוק, חייבים לקחת בחשבון שחלק מהתלמידים, בפרט במגזרים חרדים וגם במגזרים דתיים נוספים לא יכולים לגשת לאינטרנט בצורה פתוחה כמו תלמיד רגיל.

דב מילר: החסמים שעד היום יש לגישה לאינטרנט, גם גדלים עכשיו בפרויקט הזה ואנחנו חושבים שצריכים למצוא לזה פתרון חוץ מעצם מציאת המכשירים, למצוא פתרון גם בנושא הסינון, שיוכלו באמת להשתמש בזה בלי לסכן את התרבות שלהם ובלי לסכן את הערכים שלהם.

דב מילר: זה נקודה ראשונה ואנחנו פועלים בכמה רשתות חינוך, גם דתיות, אבל זה דבר שדורש כמובן גם הכרה וגם דחיפה כדי שאנחנו נוכל לפעול בצורה תקינה יחד עם משרד החינוך שייתן לזה גב ויבין בעצם את הצורך הגדול של הציבור הזה, שהוא לא רק צריך למצוא מכשירים, הוא צריך גם למצוא פלטפורמות שיאבטחו את הגלישה שלו וימנעו את הסכנה.

דב מילר: אני בטוח שגם מי שאינם כלולים פה המגזר החרדי יכולים להסכים איתי שהסכנות שיש לאינטרנט הן לא חולפות מתי שאנחנו מחברים תלמידים ללמידה מרחוק, אלא חייבים לשים לב שכל הדבר הזה לא ייצא שכרו בהפסדו ואנחנו נגיע בסוף באמת למטרה שהתלמידים יוכלו ללמוד ולא יגיעו חלילה להתדרדרות בערכים נוספים בגלל הגישה לאינטרנט.

דב מילר: זה דבר שחייב להיות נר לרגלינו בנוגע לכל נושא החינוך.

דב מילר: בעצם הפתרון שאנחנו מציעים בחברה שלנו זה טאבלטים שהם מאובטחים מאוד ויכולים לשמש ללמידה לצרכים שבית הספר או הארגון או הקהילה מחליטה, מגובה כמובן על ידי כל מנהיגי הקהילות.

דב מילר: נעשתה כאן עבודה של שנים רבות שהאבטחה מסביב לכזה מכשיר תהיה ברמה כל כך גבוהה שגם תלמיד בעל ידע או בעל רקע טכנולוגי גבוה, לא ימצא לעצמו פרצות כאלה ואחרים בשביל שהשימוש התמים בפלטפורמות ללמידה מרחוק, לא יהוו לו גשר לשימושים אחרים.

דב מילר: כמובן שלוקחים פה בחשבון שהקהילה הזאת, היא בוחרת שכל השנה לא נשתמש באינטרנט, וממילא הגירוי שלה להגיע למקומות יותר רחבים הוא גבוה יותר ולכן צריכים למצוא לזה פתרונות מתאימים וראויים.

דב מילר: אנחנו כמו שציינתי, עובדים כבר מול גופים רבים בכל הקהילות המגזרים החרדיים וצריכים להקים לזה פשוט קול קורא ולהבין שמעבר למציאת הפתרונות הטכנולוגיים ולספק את המכשירים, חייבים לתת את הדעת איך להנגיש את זה ולא להשאיר את זה רק כאיזושהי בעיה טכנולוגית כזאת ואחרת.

דב מילר: כמו שגם ציינתי, זה שייך גם למגזר הכללי ולא רק החרדי.

דב מילר: יש פה ילדים בני 7 עד 12–13 שהנפש שלהם עוד מאוד רכה וחלילה יכולה להיפגע.

דב מילר: זה נושא ראשון.

דב מילר: נושא שני, אני חושב בצורה פרקטית על כל הנושא של רכישת המכשירים.

דב מילר: ביחס לטאבלטים לעומת מחשבים, אם מחפשים משאבים כלכליים, העלויות של הטאבלטים הן הרבה יותר נמוכות.

דב מילר: בשביל ללמוד מרחוק לא צריך עדיין את כל הציוד המקיף של מחשב.

דב מילר: אפשר לתת רק מסך.

דב מילר: בניסיון שאנחנו עשינו עם בתי הספר שציינתי מקודם, הלמידה לא נפגעה.

דב מילר: הם לא ראו שחסר להם משהו בגלל שהיה להם רק טאבלט ולא היה להם מחשב.

דב מילר: להיפך, זה מיקד אותם.

דב מילר: זה נתן להם אפשרות להתחבר ללמידה בצורה יותר ממוקדת.

דב מילר: אני חושב שבתקציב שהעמידו לעניין הזה, יהיה אפשר לפרוס פתרונות הרבה יותר רחבים להרבה יותר תלמידים באותו תקציב, כאשר יבואו וימקדו ויתנו אפשרות שהפתרונות יסופקו גם כטאבלטים ולא רק כמחשבים, וככה יהיה אפשר להגדיל את כל המשתמשים בצורה מהירה יותר ולהגיע כמו שציינו פה לפניי, למספרים הרבה יותר גדולים.

דב מילר: 350,000 זה באמת מספר מטורף שצריך לתת עליו את הדעת.

דב מילר: תודה רבה לכולם.

תהלה פרידמן: תודה רבה.

תהלה פרידמן: אנחנו לקראת סיום הדיון.

תהלה פרידמן: דווקא היוזם שלו הגיע בסוף, אז אני אגיד לך שהיה פה דיון פורה מאוד.

בועז טופורובסקי: כן, התעדכנתי.

תהלה פרידמן: כיוון שיזמת, אז בוא תגיד כמה דברים ואיתם נסכם.

בועז טופורובסקי: תודה רבה.

בועז טופורובסקי: אני הייתי בדיוק בדיון בוועדה אחרת.

בועז טופורובסקי: אני רץ בין הוועדות.

בועז טופורובסקי: הבנתי שכבר נדון הנושא של המחשבים לכל תלמיד, ודיברו על זה.

בועז טופורובסקי: פשוט אני עסקתי בזה וגם פניתי על זה בזמנו לחשב הכללי במשרד האוצר, גם למשרד החינוך, והתרעתי לפני שקרה מה שקרה.

בועז טופורובסקי: הבנתי שבסופו של דבר רכשו מחשבים במחיר של 1,800 שקל למחשב, שזה מאפשר, בתקווה, ל-140,000 תלמידים לקבל מחשב.

בועז טופורובסקי: אני יודע שיש הצעות שהונחו בפני משרד האוצר ומשרד החינוך, שדיברו על 900 שקל למחשב, משהו שהיה מאפשר באותו סכום לסגור את כל הפער שאין עליו כנראה עוררין, של מעל 300,000 תלמידים שרוצים מחשב, ופשוט הכול זכה להתעלמות.

בועז טופורובסקי: היו חלק מההצעות שגם היו שיתוף פעולה עם החברות המוכרות, שלא יגידו שזה חברות לא מוכרות, שדיברו גם על חידושי מחשבים ועל הכול.

בועז טופורובסקי: משהו כאן היה מאוד מוזר לי.

תהלה פרידמן: מה התשובות שקיבלת?

בועז טופורובסקי: קיבלתי תשובות רק בדיעבד, שאמרו לנו שנעשה התמחרות פנימית וסגרו עם איזו חברה מיפן.

תהלה פרידמן: האם שלום סננס עדיין כאן?

תהלה פרידמן: אתה יכול להגיב למה שאמר חבר הכנסת טופורובסקי?

תהלה פרידמן: זה על פניו מוזר.

שלום סננס: אני לצערי לא מכיר את הטענות.

שלום סננס: אני יכול להגיד שנעשה מכרז במסגרת מינהל הרכש הממשלתי.

שלום סננס: אני לא מכיר חברה סינית כזאת או אחרת שזכתה.

שלום סננס: יש ארבעה זכיינים שיש להם נציגויות בישראל.

שלום סננס: אנחנו מדברים על החברות המובילות של המחשבים, לא על איזה יצרן עלום שם.

שלום סננס: חברות כמו לנובו, דל ואחרים.

בועז טופורובסקי: אני מבין.

בועז טופורובסקי: אני אשלח לך את כל הנתונים שאני קיבלתי וגם ששלחתי אליכם.

בועז טופורובסקי: אם יש אפשרות להוזיל את המחירים בחצי ולהביא להרבה יותר תלמידים מחשבים, אני חושב שאסור לנו להתעלם מזה.

שלום סננס: חד משמעית אתה צודק.

שלום סננס: אני יכול להגיד לך שבתיחור שעשינו, חילקנו שני דגמים.

שלום סננס: באמת היה חשיבה לנסות להביא דגם יותר זול.

שלום סננס: הדגם שזכה זה אייקור 3 סטנדרטי עם מסך 14.

שלום סננס: בדקנו גם אפשרות לרכישה של מסכים מאוד קטנים, 11 אינץ', מחשבים מאוד מאוד חלשים.

שלום סננס: העניין לא היה בחירה טכנית בכלל.

שלום סננס: העניין שמתוך ה-140,000 הצלחנו לקבל איזשהו מלאי של פחות מ-5,000 ואז לא היה טעם להכניס את זה.

שלום סננס: אל תשכחו שיש פה תהליך של למצוא מחשבים.

שלום סננס: כל העולם נלחם על מחשבים בתקופה הזאת.

שלום סננס: למצוא 140,000 מחשבים, יצרן שיספק כזאת כמות, זה לא קל, והמחשבים הזולים לא היו זמינים, חד משמעית.

בועז טופורובסקי: אין בעיה.

בועז טופורובסקי: זה לא גם מתפקידי.

בועז טופורובסקי: אני רק קיבלתי את הפניות ואני מנסה לעשות את הטוב.

בועז טופורובסקי: אני אחבר בין הפניות לבינך, ברשותך.

שלום סננס: בוודאי, למה לא?

שלום סננס: אם יש אפשרות למצוא מחשבים זולים, אנחנו נשמח.

שלום סננס: אני רק אומר שלא היה במלאי המיידי.

שלום סננס: יכולנו אולי לקנות לשנה הבאה, אבל זה לא רלוונטי.

בועז טופורובסקי: אני הבנתי שהיה מלאי מיידי, אבל עוד פעם, מה שאמרו לי.

בועז טופורובסקי: זה לא שהלכתי למפעלים ובדקתי.

תהלה פרידמן: רק אני רוצה להבין, זה הפיך?

תהלה פרידמן: אם באמת אנחנו נגלה שיש מלאי במחיר יותר זול, אז אפשר לשנות?

שלום סננס: לא, אני לא חושב שאפשר.

שלום סננס: כמו שאמרתי, המחשבים כבר מגיעים מחו"ל.

תהלה פרידמן: בסדר, אבל הבנתי שרק 75,000 מגיעים.

שלום סננס: המכרז הוא פומבי ואין שום בעיה לראות את שתי המפרטים שפורסמו.

שלום סננס: לצערי לא הצלחנו לקבל מהדגם היותר זול בגלל הנפיצות שלו.

בועז טופורובסקי: חד משמעית זה לא היה מכרז פומבי.

בועז טופורובסקי: אני פניתי כדי לדעת.

בועז טופורובסקי: אמרו לי אנשים שהם פנו וגם נאמר שזה היה התמחרות פנימית.

בועז טופורובסקי: זה לא היה מכרז פומבי.

שלום סננס: לא, לא, לא.

שלום סננס: עוד פעם אני אסביר לך.

שלום סננס: בגדול, אנחנו כמו כל משרד ממשלתי מחויבים לקנות דרך מכרזי חשכ"ל, מינהל הרכש במידה וקיים מכרז לנושא הזה.

שלום סננס: יש מכרז מינהל הרכש שהוא מכיל לא מעט דגמים ולא מעט ספקים, שהוא מכרז קיים.

שלום סננס: כל פעם שרוצים סוג של דגם, אז עושים התמחרות בין מגוון הספקים שיש שם.

שלום סננס: אני יכול להפנות אותך למינהל הרכש, לגורם שעושה את זה שם.

שלום סננס: בוודאי שזה מכרז מסודר ולא התמחרות פנימית שלנו.

בועז טופורובסקי: אני אחבר ביניכם.

בועז טופורובסקי: אם יתברר שהפניות היו נכונות, אני חושב שאנחנו לא יכולים להתעלם מזה ולהפסיד הרבה מאוד כסף.

תהלה פרידמן: תודה רבה לכולם.

תהלה פרידמן: צופית, אני יודעת שנגמרת לך הסבלנות לעוד דיון ועוד דיון, אבל כל פעם אנחנו מתקדמים עוד סנטימטר וגם זה משהו.

תהלה פרידמן: אני סוגרת את הדיון.

תהלה פרידמן: רק אני מזכירה, אנחנו ביקשנו ממשרד התקשורת את רשימת המקומות שבהם עדיין לא הונחו תשתיות.

תהלה פרידמן: ביקשנו ממשרד החינוך את רשימת סדר העדיפויות בחלוקה.

תהלה פרידמן: סיכמנו על שידוך בין מועצת ראשי הרשויות הערביות לבין פורום החברות הסלולריות לצרכי הסברה, ועל קשר בין חבר הכנסת טופורובסקי והמידע שהוא הביא, לבין אגף הרכש של משרד החינוך.

תהלה פרידמן: תודה רבה.