הוועדה המיוחדת לזכויות הילד, כנסת 23, פרוטוקול מספר 34, 2020-10-13 10:00

רם שפע: בוקר טוב, התכנסנו לדיון נוסף וחשוב בנושא סכסוך העבודה של עובדי תכנית שלבים וכדי לדון בכל שאלת העסקתם – איפה, מתי ואיך.

רם שפע: זו ישיבה משותפת עם הוועדה המיוחדת לזכויות הילד ועם היושב-ראש הנכבד, יוסף ג'בארין.

רם שפע: מירב ישראלי, היועצת המשפטית, תעלה בתחילת הדיון סוגיה משפטית משמעותית שתקשה עלינו קצת.

רם שפע: אני מקווה שנצליח להתקרב לפתרון כדי שהמציאות תהיה טובה יותר וכדי שנוכל להסתכל שנה קדימה ולהבין מה עתידה של התכנית ובעיקר מה העתיד של אותם ילדים וילדות שאנחנו כאן קודם כל כדי לדאוג להם.

רם שפע: אנחנו רוצים לראות שהמדינה מצליחה לספק להם שירות שהוא גם שירות על פי חוק וגם שירות מהותי.

רם שפע: כולנו מבינים כמה השירות נדרש.

רם שפע: בבקשה, חה"כ ג'בארין.

יוסף ג'בארין: תודה, כבוד היושב-ראש על ההקדמה.

יוסף ג'בארין: זה בהחלט נושא חשוב.

יוסף ג'בארין: התחלנו את הדיון על תכנית שלבים לפני כחודשיים מהפרספקטיבה שלנו, כלומר, בעיקר על מצבם של אותם כ-1,500 ילדים שזכאים לשירותים במסגרת התכנית.

יוסף ג'בארין: התכנית היא על פי חוק.

יוסף ג'בארין: אנחנו מבינים שיש ילדים שממתינים בתור וגם על זה חשוב לשמוע.

יוסף ג'בארין: חשוב לנו לשמוע מה קורה עם הילדים הללו, לשמוע מההורים לגבי היקף ומצב הלימודים כיום, בהתחשב במשבר הקורונה.

יוסף ג'בארין: יש כמובן גם את סוגיית העובדים.

יוסף ג'בארין: בפתח אני אומר שמשרד החינוך התחייב בדיון האחרון שמורים שעונים על הקריטריונים יקלטו לתוך המסגרת כאשר היא תועבר באחד בדצמבר.

יוסף ג'בארין: זה התאריך שמשרד החינוך נקב בו למעבר התכנית מהזכיין למשרד החינוך.

יוסף ג'בארין: גם כאן נרצה לשמוע מה קורה.

יוסף ג'בארין: הבנתי שיש התפתחויות משפטיות בנושא.

יוסף ג'בארין: שוב, תודה רבה לך ואני מקווה שנוכל לקדם את שתי הסוגיות הללו.

יוסף ג'בארין: מירב ישראלי, בבקשה.

 << דובר >> מירב ישראלי: אתמול קיבלנו חומר משפטי לגבי הסוגיה.

 << דובר >> מירב ישראלי: מתקיים בבית הדין האזורי לעבודה בתל אביב הליך בין משרד החינוך לעובדים.

 << דובר >> מירב ישראלי: ראיתי בקשה של העובדים לכל מיני סעדים דחופים בקשר לדיון ביניהם לבין משרד החינוך.

 << דובר >> מירב ישראלי: בהתאם לנהלים המקובלים בכנסת, הוועדה לא שמה את עצמה במקום בית הדין ולכן הדיון לא אמור לגעת בסוגיות המשפטיות.

 << דובר >> מירב ישראלי: מה שנדון בבית הדין והטענות המשפטיות של הצדדים לא אמור להיות פה על השולחן.

 << דובר >> מירב ישראלי: הדיון צריך להתמקד בהיבטים הציבוריים, במצב הילדים, בפתרונות שניתנים לילדים וכו'.

 << דובר >> מירב ישראלי: הדיון פה לא יחליף את הדיון המשפטי שמתנהל בבית הדין.

 << דובר >> מירב ישראלי: זה דבר ראשון מבחינת מסגרת הדיון.

 << דובר >> מירב ישראלי: הדבר השני שרציתי להגיד בהיבט המשפטי הוא בנוגע לחוק שחל על הסוגיה הזו, חוק חינוך חינם לילדים חולים.

 << דובר >> מירב ישראלי: לפי סעיף 5 (ב) לאותו חוק, תכנית החינוך הראשונה וההוראות הראשונות לפי סעיף 3 לחוק – שהן התקנות שאמורות להסדיר את כל מתן השירותים לילדים החולים, גם בביתם וגם לאלה המאושפזים – אמורות היו להגיע לוועדה עד יום 30 באפריל 2005, כלומר, לפני כ-15 שנה.

 << דובר >> מירב ישראלי: התקנות האלו לא הגיעו עד היום.

 << דובר >> מירב ישראלי: באוגוסט 2018 פורסמה באתר התזכירים הממשלתיים טיוטת תקנות אבל עד היום הן לא הונחו באופן רשמי על שולחן הוועדה לאישור.

יוסף ג'בארין: הן פורסמו לדיון ציבורי ולהערות הציבור.

 << דובר >> מירב ישראלי: נכון.

 << דובר >> מירב ישראלי: הן פורסמו באוגוסט 2018.

רם שפע: נותנים לציבור הרבה זמן להעיר, שלא יגידו שאין זמן להעיר הערות.

 << דובר >> מירב ישראלי: בהחלט.

 << דובר >> מירב ישראלי: מתחילת הכנסת הנוכחית הן לא הונחו באופן רשמי על שולחן הוועדה לאישור.

יוסף ג'בארין: הייתה קביעה בחוק מתיי היה צריך לאשר אותן?

 << דובר >> מירב ישראלי: במקור, ב-2004 ואחר כך הייתה הארכה עד ה-30 באפריל 2005.

יוסף ג'בארין: לאישור הוועדה?

 << דובר >> מירב ישראלי: כן.

 << דובר >> מירב ישראלי: לא סליחה, להתייעצות.

 << דובר >> מירב ישראלי: אני בודקת רגע.

רם שפע: בכל מקרה הן לא הגיעו שנים, זה ברור לגמרי, וזו תקלה חמורה.

רם שפע: לא משנה אם זה 2004, 2005 2008, או אפילו 2018.

 << דובר >> מירב ישראלי: אני רואה שזה לאישור, לא יודעת למה כתוב פה להתייעצות, אני אבדוק את זה.

 << דובר >> מירב ישראלי: בגדול, הן צריכות להגיע לוועדה.

רם שפע: אנחנו צריכים להוציא מפה קריאה, לאו דווקא לנציגים ממשרד החינוך שנמצאים פה, לוודא שהתקנות מגיעות אלינו דחוף .

 << דובר >> מירב ישראלי: נכון.

רם שפע: יעל, תרשמי לך שנטפל בזה.

רם שפע: נפנה קודם למשרד החינוך.

רם שפע: דודי או רחלי, מי רוצה להתחיל בהיבט המשפטי, התקציבי או הפדגוגי?

רם שפע: אשמח להתייחסות של שניכם, כל אחד בצד שלו.

רם שפע: חשוב לי להגיד שלמרות שיש פה הליך משפטי, אנחנו מצפים לתשובות מאוד ברורות גם לגבי מה שקורה עכשיו וגם לגבי מה שאתם צופים ורוצים שיקרה.

רם שפע: קיימנו פה דיון, מאז היו הרבה התפתחויות, חלקן חיוביות יותר וחלקן פחות, ואנחנו מצפים להבין לאן הדברים הולכים.

רם שפע: רחלי אברמזון, בבקשה.

רחל אברמזון: בוקר טוב.

רחל אברמזון: אומר בפתח דבריי בדיוק את מה שהדגשתי בפעם הקודמת.

רחל אברמזון: התהליך שאנחנו מובילים בהעברת השירות למשרד החינוך יהיה תהליך מבוקר.

רחל אברמזון: הדאגה שלנו לכך שאף ילד לא ייפגע עומדת בראש ובראשונה לנגד עינינו.

רחל אברמזון: לכן, ההתקדמות ביישום תהיה התקדמות מאוד מדורגת.

רחל אברמזון: היא תהיה מתואמת יחד עם הורי התלמידים.

רחל אברמזון: היא תהיה מתואמת מול קדימה מדע שמנהלים יחד אתנו ברגע זה את כל השירות.

רחל אברמזון: לכן גם אפשרנו התקשרות עם קדימה מדע עד שנה, כשההתקדמות היא אחת לשלושה חודשים.

רחל אברמזון: אנחנו מאריכים את ההתקשרות שלנו בהתאם לצורך ואפשרנו לעצמנו לקחת שנה שלמה במתווה מדורג.

רחל אברמזון: זה הדבר הראשון שאני רוצה לומר.

רחל אברמזון: דבר שני, אני חוזרת ואומרת, מורים שהועסקו על ידי קדימה מדע ועבדו עם תלמידים חולים בביתם ומבקשים להיקלט במערכת החינוך הרשמית של עובדי מדינה, מוזמנים להגיש מועמדות בהתאם לתנאים הקבועים בהסכמים הקיבוציים וככל שהם עומדים בתנאי הסף של עובדי הוראה לעבודה במערכת החינוך.

רחל אברמזון: הם מוזמנים לפנות אלינו, ואנחנו נבחן בשמחה את האפשרות לקליטתם בתוך המערכת.

רם שפע: מה הכוונה "עומדים בתנאי הסף"?

רם שפע: האם את יודעת להעריך כמה מהם עומדים בתנאי הסף?

רם שפע: תכף נשמע גם מהם.

רחל אברמזון: כ-75%.

רחל אברמזון: כח לעובדים העביר לנו לפני כמה זמן רשימה ראשונית מאוד.

רחל אברמזון: יש לנו כ-326 מורים – אתם קיבלתם גם את הנתון הזה – שחלקם עומדים בתנאי הסף של תעודת הוראה והסמכה לעבוד.

רחל אברמזון: ככל שהם עומדים בתנאי הסף, הם מוזמנים להגיש מועמדות ואנחנו נבחן אותה.

רחל אברמזון: גם לא כולם רוצים.

יוסף ג'בארין: בדיון הקודם, לפני כחודשיים, הכרזתם על התכנית להעביר את הניהול למשרד.

יוסף ג'בארין: אני מתרשם שהדברים הולכים באיטיות.

יוסף ג'בארין: האחד בדצמבר הוא עוד קצת יותר מחודש ואת אומרת שהמורים מוזמנים להגיש בקשה.

יוסף ג'בארין: הציפייה שלנו הייתה שזה יתקדם יותר.

יוסף ג'בארין: אתם כבר יודעים מי הם המורים, מי רוצה, מי לא רוצה.

יוסף ג'בארין: מדוע זה מתעכב?

רחל אברמזון: אני רוצה להגיד שגם כשדיברנו על העברת השירות למשרד החינוך והכרזנו והצהרנו על היציאה לדרך באחד בדצמבר, לא הייתה כוונה שכל התלמידים ביום אחד יעברו למשרד החינוך.

רחל אברמזון: בנינו תכנית במתווה מדורג כדי לאפשר התארגנות גם אל מול מורים שרוצים ומעוניינים להצטרף למערכת החינוך וגם כדי לארגן תכנית מותאמת לכל תלמיד.

רחל אברמזון: לא יכול לקרות מצב שאנחנו נגמגם מול הורה כזה או אחר ונגיד לו: אנחנו נראה, נבחן ונבדוק.

רחל אברמזון: נערכנו ויש לנו היום מיפוי מדויק של כל התלמידים, באיזה מוסד חינוכי הם משובצים ולאיזה מסגרות הם משתייכים.

רחל אברמזון: אנחנו מתחילים לנהל את התהליך הזה.

רחל אברמזון: אני מניחה שמאמצע נובמבר נתחיל ליצור קשר עם ההורים והמשפחות כדי לראות מה קורה עם כל תלמיד ותלמיד.

רחל אברמזון: יכול מאוד להיות שבדצמבר רק 50 תלמידים יעברו.

רחל אברמזון: לכן אמרתי שזה מדורג.

רחל אברמזון: יכול להיות שיותר תלמידים יעברו.

רחל אברמזון: לכן אני רוצה להגיד שהמהלך הזה הוא מאוד אחראי וממוקד אל מול התלמידים והמשפחות.

רחל אברמזון: לא נרצה לראות אף תלמיד מגיע למצב שהוא לא יודע מי המורה שלו, הוא לא יודע את מי הוא יפגוש וכו'.

רחל אברמזון: המהלך הוא מדורג ולגבי כל השאר, אנחנו בדיונים משפטיים.

רחל אברמזון: דבר אחד מאוד חשוב לי להגיד, אין כאן שום מהלך שמדבר על צמצום תכנית או היבט תקציבי של קיצוץ.

רחל אברמזון: אני אשמח שגם דודי ייתן את אמירתו ואת המבט מהבחינה הזו.

רחל אברמזון: אין כאן שום קיצוץ, ולו באגורה אחת, בהיקף התקציבי שהתכנית הזו נדרשת לו.

יוסף ג'בארין: לפי הנתונים שקיבלנו, גם בדיון הקודם, יש כ-600 מורים או עובדים בכלל.

עופר כסיף: 600 קיבלו מכתבי פיטורים כבר.

רחל אברמזון: אני רוצה לדייק.

רחל אברמזון: בפעם הקודמת אמרתי שיש 326 מורים, אך בנתונים שנמצאים בידינו יש 327 מורים, מתוכם 203 סייעים וסייעות ו-77 מטפלים.

רחל אברמזון: שוב אדגיש ואומר, כל המטפלים שמעוניינים להצטרף לעבודה במערכת החינוך, עובדים מקצועיים מתחומי הבריאות, נשמח לקלוט לשורותינו.

רחל אברמזון: הנושא של חסר במטפלים במערכת וקידום הנושא בתוך מערכת החינוך נמצא היום בדיונים מאוד מתקדמים.

מאיר כהן: אני מקווה שאתם משנים את השכר השעתי, כי אחרת בשביל אותם מטפלים פרא-רפואיים זה דריכה במקום.

רחל אברמזון: אני לא אדבר על סוגיה זו, אני לא מוסמכת לדבר על הסכמים ושכר.

רחל אברמזון: אני רוצה לומר שנושא העסקת מטפלים במערכת החינוך הוא נושא שאנחנו מטפלים בו ודנים בו עם גרומים נוספים.

רחל אברמזון: גם משרד ראש הממשלה מעורב בתהליך הזה.

רחל אברמזון: דודי יכול להוסיף, הוא בראש הצוות המוביל.

יוסף ג'בארין: רחלי, כל ה- 600 קיבלו מכתבי פיטורים?

יוסף ג'בארין: מורים וסייעות, כולם?

רחל אברמזון: אני לא שמעתי שיצאו מכתבי פיטורים.

רחל אברמזון: נמצאים כאן נציגים של קדימה מדע.

עופר כסיף: כמה עובדים יש בסך הכול בתכנית?

רחל אברמזון: כ-600 עובדים.

עופר כסיף: לפי המידע שיש אצלנו, אני מניח שכולם ראו אותו, 600 העובדים אכן קיבלו מכתבי פיטורים לאחד בדצמבר.

רחל אברמזון: נמצאים כאן נציגי קדימה מדע והם יכולים להרחיב.

דליה גורי: בוקר טוב, שמי דליה, אני מנהלת תכנית שלבים בקדימה מדע.

דליה גורי: שלחנו מכתבי פיטורים לעובדים במקביל להסכם ההארכה.

דליה גורי: כלומר, בהתחלה כשחשבו שאנחנו מסיימים בספטמבר, הוצאנו מכתבי פיטורים לספטמבר.

דליה גורי: ברגע שרחלי הודיעה לנו על הארכה של שלושה חודשים, משכנו את מכתבי הפיטורים והארכנו אותם עד ההסכם הבא.

דליה גורי: ברגע שההסכם יתרחב מבחינת הזמן, כמובן שנמשוך את מכתבי הפיטורים.

דליה גורי: אף מורה לא יפוטר אם אנחנו ממשיכים לעבוד.

רם שפע: אף מורה לא פוטר כרגע ואף מורה לא יפוטר עד דצמבר.

דליה גורי: לא פוטר ולא יפוטר.

דליה גורי: חלק נכבד מהמורים יצאו לחל"ת בגלל כל תנאי החל"ת שיש עכשיו אבל אף אחד לא מפוטר ולא פוטר.

מאיר כהן: אני לא בטוח שהם ירצו לחזור אם יש להם עד יוני 2021.

דליה גורי: זה שיקול של כל עובד במשק, מה שיותר נוח לו.

מאיר כהן: את צודקת.

עופר כסיף: לפי מה שאת אומרת, ניכר שהשם של התכנית מתאים לאופן הפעולה שלה, הכול בשלבים.

עופר כסיף: מפטרים, מחזירים, מפטרים ומחזירים.

דליה גורי: אנחנו תלויים ברגולטור שלנו ואנחנו עושים את מה שהוא מאפשר לנו.

דליה גורי: אנחנו לא מקבלים החלטות ברמה הזאת, אנחנו גוף מבצע.

אורלי פרומן: אני לא מבינה, אם רחלי היא לא הרגולטור אז מי הרגולטור?

רם שפע: רחלי היא כן הרגולטור.

רם שפע: רחלי לא ענתה על שאלות השכר בגלל שזה בבית הדין.

אורלי פרומן: לא לגבי השכר.

אורלי פרומן: השאלה היא האם כולם יפוטרו?

אורלי פרומן: מי החליט שכולם יפוטרו?

רם שפע: הכי טוב שנשמע חלק מההורים והם ישפכו הרבה אור על התמונה.

רם שפע: עאידה, את רוצה לשאול שאלה?

עאידה תומא סלימאן: דנו לגבי שלבים במאי כשעוד כיהנתי כיושבת-ראש הוועדה הזמנית.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, ממאי עד היום אנחנו מדשדשים כמעט באותו מקום – הרגולטור עדיין בודק ובנובמבר יתחילו להתקשר למורים.

עאידה תומא סלימאן: אני לא מבינה איך אפשר, קודם כל, לא לקחת בחשבון שאנחנו מדברים פה גם על מערכת יחסים בין מורה לתלמיד שהיא מערכת יחסים יותר חזקה מכל מה שיכולים לכתוב בתקנות.

עאידה תומא סלימאן: באים באמצע שנת לימודים ומבקשים להחליף מורים– ויכול להיות שזה יקרה – ועד עכשיו אנחנו לא בטוחים שהם יקבלו את אותם מורים שמשרד החינוך הסכים להעסיק.

עאידה תומא סלימאן: משרד החינוך הטיל על קבלן המשנה שיעסיק אותם ועכשיו אנחנו לא יודעים אם הם ימשיכו.

עאידה תומא סלימאן: הקשר בין הילדים החולים למורים הוא קשר מאוד חשוב.

עאידה תומא סלימאן: שני הצדדים, גם המורים וגם התלמידים, נמצאים בחוסר וודאות ואנחנו עדיין גוררים רגליים ממאי עד היום ולא יודעים איך זה יימשך.

עאידה תומא סלימאן: משרד החינוך הבטיח לקבל על עצמו חזרה את התכנית הזו.

עאידה תומא סלימאן: אני תמיד שמחה שמשרדים לוקחים חזרה אחריות על השירותים שהם נותנים ולא מוציאים אותם להפרטה.

עאידה תומא סלימאן: אבל אי אפשר לעבוד בקצב הזה, זה גורם לחוסר וודאות אצל העובדים והצוותים האחרים, ולא חסר להם בימים אלה חוסר וודאות, וגם חוסר וודאות אצל התלמידים.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שמשרד החינוך חייב ללכת לתכנית יותר מזורזת.

עאידה תומא סלימאן: אני לא מבינה למה לא לקבל את כל המורים וכבר מעכשיו להתחיל ליצור איתם קשר.

עאידה תומא סלימאן: למה מחכים?

עאידה תומא סלימאן: ליצור איתם קשר ולפחות לתת להם הרגשה שמדצמבר הם ימשיכו לעבוד.

עאידה תומא סלימאן: עם כל הכבוד, לא מתקבל על הדעת למשוך ולמשוך מחודש מאי עד היום.

רם שפע: אוהד לימור, חבר ועד בתכנית שלבים, רוצה להתייחס.

רם שפע: בבקשה.

אוהד לימור: שלום, תודה רבה לחברי הכנסת רם שפע ויוסף ג'בארין על העלאת הנושא הזה, זה לא מובן מאליו.

אוהד לימור: שמעתי את מה שאמרתם ואת מה שרחלי אמרה ויש בעיה.

אוהד לימור: איך אנחנו עובדים?

אוהד לימור: אנחנו מקבלים שיבוצים של תלמידים חולים ואנחנו עוברים מבית לבית ומקבלים את השכר שלנו בהתאם לכמות הילדים שאנחנו מלמדים.

מאיר כהן: אתה מתכוון לשכר שעתי?

אוהד לימור: כן שכר שעתי.

יוסף ג'בארין: שכר קבוע לחודש או משתנה?

אוהד לימור: השכר משתנה בהתאם לכמות השעות שאני מלמד.

אוהד לימור: אם אני מלמד 40 שעות בשבוע, אני מקבל x, אם אני מלמד 50 שעות, אני מקבל y.

יוסף ג'בארין: אני שואל כי הציפייה שלנו שכמורה תהיה לך כל חודש תכנית פחות או יותר קבועה את מי אתה מבקר.

יוסף ג'בארין: הציפייה שלנו שהשכר יהיה פחות או יותר קבוע.

עופר כסיף: זה ה- Wishful thinking של כולם.

יוסף ג'בארין: כל חודש מעדכנים ומשנים, זה לא כל כך מובן לנו.

אוהד לימור: אני אשמח מאוד שיהיה לי שכר קבוע ותלמידים קבועים, וגם אם התלמידים ישתנו, השכר לא ישתנה.

אוהד לימור: אני מאוד אשמח ואני חושב שזה דבר מאוד רצוי.

אוהד לימור: המציאות כרגע, וזו המציאות כבר שנים רבות, שאנחנו עובדים לפי שעות.

אוהד לימור: אנחנו מקבלים שכר לפי כמות השעות שאנחנו מלמדים.

אוהד לימור: כמובן שלי, כמורה, יש אינטרס לעבוד כמה שיותר שעות.

אוהד לימור: אם הזכיין, קדימה מדע, נותן לי תלמידים ללמד, ויש לי כמות שעות שמספיקה לי – אגב, יש מקסימום של 56 שעות – זה משהו שאני יכול להתפרנס ולחיות ממנו.

אוהד לימור: מה שיקרה עכשיו, בהתאם לתכנית של משרד החינוך, הוא שמשרד החינוך יתחיל לאט לאט להעביר תלמידים אליו ואז לקדימה מדע לא יהיו יותר תלמידים להעביר אליי.

אוהד לימור: יכול להיות שכרגע אני מלמד את המקסימום אבל ברגע שמשרד החינוך יתחיל להעביר אליו תלמידים, אני לא אוכל לקבל יותר שעות.

אוהד לימור: ברגע שתלמיד שלי מסיים את השירות שלו, חוזר לבית הספר, למסגרת, מתאשפז – אלף ואחת סיבות – אני כבר לא אוכל לקבל שעות במקומו בגלל שהתלמידים יעברו למשרד החינוך.

אוהד לימור: אני לא עובר למשרד החינוך, אני נשאר בקדימה מדע כדי לסתום חור עד שמשרד החינוך יתארגן ובינתיים התלמידים עוברים למשרד החינוך.

אוהד לימור: זה מצב שהוא מבחינתנו בלתי אפשרי, אנחנו לא יכולים לקבל אותו כעובדים.

אוהד לימור: לכן, השבתנו את המערכת לשלוש שעות.

אוהד לימור: עשינו שביתת אזהרה ואנחנו נמשיך להשבית את המערכת ונגיע גם להשבתה מלאה אם צריך, למרות שמבחינתו זו כמובן פגיעה קשה מאוד בפרנסה ופגיעה קשה בילדים שהם האחרונים שאנחנו רוצים לפגוע בהם.

מאיר כהן: ההסכם שלך הוא מול קדימה מדע?

אוהד לימור: כן, ההסכם שלנו מול קדימה מדע.

יעל וולפנזון: אני רוצה להוסיף משהו, יעל וולפנזון מכח לעובדים.

יעל וולפנזון: אני מחזקת את הדברים של חה"כ עאידה תומא סלימאן.

יעל וולפנזון: היה דיון במאי, היה דיון ביולי, אנחנו כל כמה חודשים מתכנסים ואין שום עבודה בין לבין.

יעל וולפנזון: הדבר היחידי הוודאי כרגע הוא מכתבי הפיטורים לכל העובדים באחד בדצמבר.

יעל וולפנזון: כל בשורה אחרת, לא יכול להיות שנשמע עליה רק כאן בוועדה.

יעל וולפנזון: צריך לדבר עם העובדים שמבצעים את העבודה.

רם שפע: שמעתם עכשיו בוועדה משהו בפעם הראשונה?

יעל וולפנזון: בוודאי, ההתקשרות שתוארך עד סוף השנה ובהדרגה יעברו תלמידים הוא חדש לנו.

יעל וולפנזון: הרי לעובדים יש מכתבי פיטורים לדצמבר, הם מפוטרים.

יעל וולפנזון: אני גם לא מקבלת את ההיתממות של משרד החינוך, הרי משרד החינוך עדיין לא האריך את ההתקשרות אז בוודאי שקדימה מדע פיטרו את העובדים.

יעל וולפנזון: אנחנו גם פנינו למשרד החינוך פעם ופעמיים ועשרות פעמים אז אי אפשר להגיד שמשרד החינוך לא יודע שהעובדים מפוטרים.

יוסף ג'בארין: הייתה ישיבה?

יוסף ג'בארין: היה ניסיון לבוא באופן קולקטיבי לבדוק את ההתנהלות, מה עושים עם המורים?

יוסף ג'בארין: ישבתם בכלל?

יעל וולפנזון: לא היה דיון רציני.

יעל וולפנזון: הייתה ישיבה אחת בה, כמו שרחלי אמרה, העברנו מידע, מיפוי של העובדים לפי ותק, השכלה והכשרות אבל לא הייתה לה המשכיות.

יעל וולפנזון: כרגע יש המון שאלות פתוחות.

יעל וולפנזון: לא ברור האם העובדים ייקלטו, מי יעסיק אותם, באיזה תנאים, באיזה היקפים, באיזה בית ספר.

יעל וולפנזון: הרי העובדים האלה, כמו שאוהד אמר, הם בית ספר נודד, עובד אחד מחזיק תלמידים בעשרות בתי ספר.

יעל וולפנזון: באיזה בית ספר ייקלטו?

יעל וולפנזון: מה בדיוק מציעים להם?

יוסף ג'בארין: כשאת אומרת עובדים, את כוללת גם את הסייעות?

יעל וולפנזון: בהחלט, כל העובדים.

יוסף ג'בארין: לפי המידע שיש לכם, כל 600 העובדים מעוניינים ורוצים לעבור למשרד החינוך?

יעל וולפנזון: הם מעוניינים להמשיך לעבוד ולעשות את העבודה שהם התמקצעו בה לאורך השנים.

יעל וולפנזון: מדובר בעובדים מיומנים שעשו את עבודת הקודש הזו במשך שנים.

יעל וולפנזון: הם מעוניינים לעשות את אותה עבודה וכמובן שאם הם יהיו עובדי משרד החינוך זה יהיה נפלא.

מאיר כהן: השאלה היא אם היום משרד החינוך יציע לקלוט אותם, האם כל המורים יהיו מעוניינים?

יעל וולפנזון: אף אחד לא הציע לקלוט אותם, אף אחד לא הציע שום דבר.

מאיר כהן: אם כן, כל המורים יהיו מוכנים להיות עובדים של משרד החינוך?

יעל וולפנזון: צריך לראות מתווה כתוב וברור, אני לא יכולה להתייחס כשלא ברור לי מה אתם מציעים.

יעל וולפנזון: באיזה בית ספר, באיזה תנאים, מי המעסיק, האם תהיה עבודה נוספת, האם המשרה היא מלאה או חלקית.

יעל וולפנזון: אני לא יכולה להתייחס למשהו באוויר.

עופר כסיף: קראתי את מה שכח לעובדים מציע ואני מסכים עם מה שהם אומרים, כמו שבדרך כלל אני מסכים עם מה שהם אומרים.

עופר כסיף: האם נכון לומר שאפשר להבחין בין פתרון מידי, פתרון בטווח הקצר, לבין פתרון בטווח הארוך?

עופר כסיף: פתרון בטווח הקצר, כמו שאתם כותבים פה, הוא הפעלת התכנית במתכונת הנוכחית לפחות עד סוף שנת הלימודים הקיימת, כדי לא לפגוע בעובדים שמתפרנסים וחיים ממנה וכמובן לא לפגוע בילדים שתלויים בה.

עופר כסיף: פתרון לטווח הארוך – לפחות זו העמדה שלי ואני תוהה אם זו גם העמדה שלכם – הוא שבמקום שיהיו זכיינים, במקום שתהיה הפרטה של המערכת, אתם תהיו עובדים כמו כל עובד של משרד החינוך.

עופר כסיף: אז לא יהיה כל פעם מעבר מזכיין אחד לזכיין אחר ולא תצטרכו להילחם על התנאים שלכם אם הם נשמרים או לא, האם מפטרים את x או את y, האם מכניסים כוחות חדשים כדי לא לשמור על רצף תעסוקתי.

עופר כסיף: כל המחלות האלו שאנחנו מכירים מהפרטות ומתנאי העסקה שקשורים בהפרטות.

עופר כסיף: לפי המסמך של כח לעובדים, אני יודע שזה מה אתם חושבים לטווח הקצר.

עופר כסיף: השאלה שלי היא האם בטווח הארוך עמדתכם היא כעמדתי שמוטב לחסל את נושא ההפרטה ולהפסיק עם העניין הנפשע הזה של העסקה דרך זכיינים – הפוגע גם בילדים, גם במורים וגם בהורים – ולהפוך אתכם לעובדים של משרד החינוך עם כל הזכויות והתנאים הנלווים לכך.

רם שפע: זו שאלה חשובה, כולנו רוצים להבין את התפיסה שלכם בנושא הזה.

יעל וולפנזון: אנחנו כמובן עומדים על כך שלא לקטוע את השירות באמצע השנה.

יעל וולפנזון: זו שנה מטלטלת ממילא, חבל לשלוח 700 עובדים לאבטלה באמצע השנה.

יעל וולפנזון: חבל לטלטל עוד את התלמידים.

יעל וולפנזון: מדינה שלמה בחרדות.

יעל וולפנזון: חבל לקטוע את התכנית בשלב הזה כשהיא עדיין בוסר.

יעל וולפנזון: אנחנו מציעים לכנס שולחן עגול ולהתדיין כולנו לגבי איך התכנית תראה.

יעל וולפנזון: לגבי ההפרטה, בוודאי שאנחנו מאחלים לעובדים שיועסקו כעובדים מן המניין של משרד החינוך, אבל זה לא מספיק להגיד הלאמה.

יעל וולפנזון: אלוהים הרי נמצא בפרטים הקטנים, זה לא מספיק להגיד שמעבירים לבתי הספר, איזה יופי.

יעל וולפנזון: איפה המתווה, איך זה נראה, יש הרי עשרות שאלות פתוחות.

יעל וולפנזון: מי המורים, מי ייסע לבתי התלמידים, מה יהיה השכר שלהם, איך הם יעבדו, האם אפשר לקלוט מורים שאין להם תעודת הוראה והאם תתאפשר להם השלמת הכנסה.

יעל וולפנזון: שאלנו את כל השאלות האלו.

יעל וולפנזון: גם ההורים מודאגים, אנחנו מוצפים בפניות של הורים ששואלים את אותן שאלות כי שום דבר לא ברור, הכול בערפל.

יעל וולפנזון: צריך לעשות עבודה הרבה יותר רצינית אם הדברים עדיין לא מגובשים.

רם שפע: רחלי, יש לך תשובות לשאלות המשמעותיות האלו?

רם שפע: הרי אמור להיות מתווה מגובש, בלי קשר לשאלת המעסיק אחר כך.

רם שפע: אלו שאלות שאין בעיה לתת עליהן עכשיו תשובות.

רחל אברמזון: יעל דיברה על מורים שאין להם תעודת הוראה.

רחל אברמזון: אז לא, במערכת החינוך מועסקים מורים שיש להם תעודת הוראה והם היו אמורים במכרז לעמוד בתנאי הסף להוראה.

רם שפע: רק רגע, ראשית, משרד החינוך יודע, כמו שראינו עכשיו באתגרי הקורונה, להעסיק סוגים אחרים של אנשים כשהוא רוצה.

רם שפע: נכון?

רם שפע: אני מזכיר לך שנכנסו עכשיו למערכת אלפי מורים שהם לא מוסמכים.

רם שפע: דבר שני, שאלנו אותך שאלות ספציפיות על המתווה.

רם שפע: האם יודעים להגיד היכן אותם מורים יהיו, מה יהיו השעות שלהם, איך זה ינוהל, האם הם יועברו לסוג העסקה אחר, לאן זה הולך, הפרטים הקטנים של המתווה.

רם שפע: בסוף, אותו אחד, לא משנה איך הוא מוגדר מבחינתך, רוצה לדעת מה האופק התעסוקתי שלו ורוצה להבין לאן אתם מכוונים.

רחל אברמזון: אדרבה.

רחל אברמזון: קודם כל ההעסקה הזאת שאתה מדבר עליה היא העסקה זמנית.

רחל אברמזון: אם אנחנו מדברים על קליטת עובדים למערכת החינוך, אני חושבת שלמורה שייקלט במערכת החינוך יהיה אופק תעסוקתי.

רחל אברמזון: הוא יוכל להשלים את משרתו בעבודה עם ילדים חולים.

רחל אברמזון: אבל קודם כל, הוא יהיה מורה במערכת החינוך.

רחל אברמזון: בשיח שקיימתי פעם פעמיים עם נציגות המורים, הבקשה שלהם הייתה רק לעסוק בילדים חולים בביתם.

רחל אברמזון: אנחנו אומרים: לא, זאת מהות השינוי שאנחנו מביאים, זאת הבשורה.

רחל אברמזון: אנחנו רוצים ומבקשים מהמורים שהילד יהיה שייך לבית ספר, שייך לקהילה.

רחל אברמזון: אני לא מדברת על מה היה בעבר, אני מסתכלת על העתיד, והעתיד הוא לשמור על זה שילד משובץ לבית ספר וככל שניתן, בבוא היום, הוא יחזור לבית הספר והוא כבר יכיר את הסביבה שלו, הוא יכיר את המורים שעובדים שם, הוא יכיר את הצוות ויכיר גם את חבריו כי לעיתים יש נתק מוחלט.

רחל אברמזון: זאת בדיוק המהות.

רחל אברמזון: ‏אני אומרת בצורה מפורשת: אנחנו לא יכולים ואין לנו כוונה לייצר תכנית מקבילה למה שהיה באמצעות קדימה מדע.

רחל אברמזון: היו לזה אולי יתרונות אבל התפיסה שלנו אומרת שלילד יש בית, הבית הוא בית הספר שבו הוא אמור ללמוד.

רחל אברמזון: גם אם הוא לא יהיה פרק זמן מאוד ארוך, צוות בית הספר מחויב לו, החברים מחויבים, זה הרעיון.

יוסף ג'בארין: הבנו את הנקודה הזו.

יוסף ג'בארין: חשוב לשמוע גם תגובה של העובדים.

יוסף ג'בארין: מבחינת לוח הזמנים, במקור דיברת על מעבר באחד בדצמבר, מה קורה כרגע, אנחנו שישה שבועות לפני.

יוסף ג'בארין: שאלתי אותך גם בסיבוב הראשון לגבי המורים.

יוסף ג'בארין: אנחנו מצפים מכם כבר לדעת.

יוסף ג'בארין: נציגי העובדים אמרו שכולם היו רוצים להיקלט.

יוסף ג'בארין: אם באמת אחד בדצמבר הוא המועד, הייתם כבר צריכים לתת תשובות כדי שהם ידעו מי יכול ואם יש לכם התנגדות לקליטת מורה מסוים.

יוסף ג'בארין: לא להגיע עד האחד בדצמבר כשהם לא יודעים מה יעלה בגורלם.

רחל אברמזון: אמרתי שהמתווה מדורג לכן, אם אנחנו נצטרך לנהל שיח מול אותם מורים אליהם אנחנו ברגע זה מכוונים, נעשה זאת.

רחל אברמזון: לא נקום בבוקר ונגיד: ממחר בבוקר אתה עובד במשרד החינוך או ממחר בבוקר אתה מפסיק לעבוד עם הילדים.

רחל אברמזון: לא.

רחל אברמזון: כשאמרתי מתווה מדורג, זה מתווה מדורג.

רם שפע: אני לא מצליח להבין משהו, אולי אני מפספס.

רם שפע: כולם יודעים להגיד למי יש הכשרה של מורה ולמי אין הכשרה של מורה.

רם שפע: לאיזה שלב אתם מחכים.

רם שפע: אולי אני מפספס משהו אבל זה ברור לגמרי, הרי כולם יודעים את זה.

יוסף ג'בארין: בדקתם את זה?

יוסף ג'בארין: אתם יכולים להגיד לנו, מתוך ה-600, כמה עונים על דרישות משרד החינוך?

יוסף ג'בארין: פשוט כדי שנבין את תמונת המצב, לא שאנחנו מסכימים עם הגישה הזו.

רם שפע: כן, מה הבעיה?

רחל אברמזון: אם אני לא טועה, כ-65% עומדים בתנאי הסף.

רחל אברמזון: זה עדיין לא אומר את מי אנחנו יכולים לקלוט ואת מי אנחנו לא יכולים לקלוט.

מאיר כהן: את רוצה להגיד ש- 35% מהמורים שעד עכשיו לימדו לא עומדים בתנאי הסף?

רם שפע: הם לא מורים.

רם שפע: הם עובדים בתכנית הזו אבל הם לא מורים בהכשרתם.

רם שפע: הם יכולים להיות דברים אחרים.

עופר כסיף: כמו שבכח לעובדים אמרו, זו פרופסיה לכל דבר.

רם שפע: נכון.

רם שפע: אני רוצה לשמוע את ההורים כי אני חושב שהם צד מאוד משמעותי פה.

רם שפע: אבל רגע לפני, אני רוצה לשמוע את צופית גולן מהנהגת ההורים הארצית.

רם שפע: צופית בבקשה.

צופית גולן: בוקר טוב.

צופית גולן: הדיון הקודם היה לפני כחודשיים, ב-22 ביולי.

צופית גולן: עבר מאז הרבה מאוד זמן.

צופית גולן: אני מודה על קיום הדיון החשוב הזה ושאתם ממשיכים ועוקבים כי זה נושא מאוד חשוב.

צופית גולן: אמרנו את זה בדיון הקודם ואני רוצה לחזור ולהדגיש שכהנהגה אנחנו רואים חשיבות רבה במענה חינוכי מיטבי ומקיף לכל הילדים ואנחנו מברכים על המהלך שמוביל משרד החינוך בו הוא לוקח אחריות על החינוך של הילדים.

צופית גולן: הוא נותן להם מסגרת שלמה שדיברנו עליה בכל כך הרבה דיונים, הכוללת לא רק מענה פדגוגי, אלא גם רגשי וחברתי בתוך הקהילות בהן הם חיים.

צופית גולן: מענה שכרגע לא ניתן.

צופית גולן: יחד עם זאת, אמרה זאת חברת הכנסת לפניי, הדרך שבה זה מבוצע היא קריטית לטובת הצלחת המהלך, לא רק מבחינה לימודית פדגוגית, יש פה ילדים באמצע.

צופית גולן: אנחנו חושבים ומדגישים שוב, שבכל תהליך שקשור לילדים שלנו יש חשיבות רבה לשותפות אתנו ההורים וגם לשקיפות שבו התהליך מבוצע, לתווך את התכנית, לתאם ציפיות.

צופית גולן: נכון להיום, אמרה זאת החברה שמפעילה, אנחנו לא יודעים הרבה מאוד פרטים.

צופית גולן: יגידו זאת גם ההורים אחריי.

צופית גולן: אנחנו לא יודעים מה הזמנים, אם מאריכים או מקדימים.

צופית גולן: כרגע רחלי אמרה שזה פיילוט.

צופית גולן: אני מאוד מעריכה את רחלי ומאוד מעריכה את המשרד אבל אני רוצה לנצל את הבמה הזו ולבקש שוב: תציגו תכנית סדורה, לוחות זמנים, העברת מקל מיד ליד, תהליך שלם.

צופית גולן: כך גם אנחנו כהורים נוכל להירתם לסייע להצלחת המהלך הכול כך חשוב הזה ויחד עם זאת גם המורים לא ירגישו נטושים והחרדות של ההורים יפחתו.

צופית גולן: זה קריטי להצלחה.

צופית גולן: אם יש משהו שחייב לצאת מהוועדה היום זו הנחייה ברורה: תנו לו"ז, סדר דברים ומכאן נמשיך הלאה.

רם שפע: תודה רבה צופית.

רם שפע: נמצאת אתנו הודיה ניסנקורן, בבקשה.

הודיה ניסנקורן: בוקר טוב.

הודיה ניסנקורן: קודם כל, אני מתחברת מאוד לדברים של צופית.

הודיה ניסנקורן: אנחנו מברכים על המעבר הזה ועל התהליך שהולך לקרות.

הודיה ניסנקורן: אנחנו חושבים שכרגע אין לילדים בית והילדים החולים הם חלק בלתי נפרד ממערכת החינוך כמו כל ילד אחר במדינת ישראל.

הודיה ניסנקורן: כרגע רוב הילדים לא מקבלים שירות מלא אלא שירות חלקי.

הודיה ניסנקורן: יש ילדים שממתינים לשירות.

הודיה ניסנקורן: השירות לא ניתן כמו שצריך.

הודיה ניסנקורן: אני רוצה להגיד משהו שבוער בי: השירות הזה הוקם עבור ילדים חולים שאינם יכולים להשתלב במסגרות החינוכיות.

הודיה ניסנקורן: אנחנו מעריכים את המורים, אנחנו אפס בלעדיהם.

הודיה ניסנקורן: יש כאן צוות מדהים אבל חייבים להתמקד בכך שהשירות הוא עבור הילדים.

הודיה ניסנקורן: אם השירות הזה כרגע לא ניתן כמו שצריך, אנחנו מברכים על המהלך להחזיר אותו למשרד החינוך, להחזיר אותו לבית שלו.

הודיה ניסנקורן: שמישהו ייקח אחריות, שמישהו ינהל.

הודיה ניסנקורן: לילדים האלה היום אין שום קשר עם הקהילה שלהם, אין בתי ספר או מסגרות חינוכיות שיוצרות קשר.

הודיה ניסנקורן: אף אחד לא מסביר לנו מה הזכויות שלנו.

יוסף ג'בארין: איך זה עובד בפועל מהצד שלכם, יש פחות או יותר מתכונת קבועה בשבוע או שזה משתנה כל הזמן?

מאיר כהן: תלוי על פי המצב הבריאותי.

יוסף ג'בארין: למשל במקרה שלך.

הודיה ניסנקורן: אני אמא של - - - שהיא עוד מעט בת ארבע וחצי.

הודיה ניסנקורן: אני חייבת להגיד שאנחנו אלה שמצאנו את אנשי המקצוע בשביל - - -.

הודיה ניסנקורן: לקדימה מדע לא היו אנשי מקצוע מתאימים לתת לה.

הודיה ניסנקורן: היא לא מקבלת את כל השירות, חסר לה איש טיפול אחד.

הודיה ניסנקורן: המתכונת היא קבועה אבל היא חסרה מאוד.

יוסף ג'בארין: זו מתכונת קבועה או כל שבוע קובעים מחדש מתי מתאים?

הודיה ניסנקורן: המתכונת היא קבועה אבל על פי מה היא נקבעה, אולי נשאל את זה.

הודיה ניסנקורן: בתחילת הוועדה היום דיברו על התקנות.

הודיה ניסנקורן: כל שנה זה יכול להשתנות.

הודיה ניסנקורן: מי קובע את סך השעות שמגיע לילד, מי קובע את סך הטיפולים.

הודיה ניסנקורן: כל שנה אנחנו מפחדים שזה יכול להשתנות כי אין תקנות קבועות.

רם שפע: בסדר, מטפלים בזה.

רם שפע: הודיה תודה.

רם שפע: נפנה לל.ג.

ל.ג.: שלום, תודה על הזכות לדבר.

ל.ג.: אני אמא לילד בן 11 על הספקטרום האוטיסטי - - -.

ל.ג.: בגלל כשל וחוסר הבנה של הצרכים שלו - - -.

ל.ג.: הוא הגיע לקדימה מדע - - -.

ל.ג.: במהלך שנה וחצי הוא התקדם רגשית, קוגניטיבית ובעיקר נפשית בזכות הצוותים שקיבלנו והכנסנו אלינו הביתה.

ל.ג.: זה מצליח בזכות האנשים שמלווים אותנו במשך שנה וחצי.

ל.ג.: ללא מנתחת ההתנהגות שמובילה את התכנית – שמן הסתם לא תעבור למשרד החינוך כי יפחיתו בשכרה, ולא יאפשרו לנו להמשיך את התכנית – תגרם לילד שלי - - -.

ל.ג.: אתם שוכחים דבר אחד, אנחנו מכניסים אנשים לתוך המקום הפרטי שלנו, לתוך הבית שלנו, קודש הקודשים.

ל.ג.: גם היום התכנית משויכת לבית ספר וגם היום היא בפיקוח משרד החינוך.

ל.ג.: לא יצרו קשר ולא טיפלו בגלל כשל של הפיקוח, זה לא משהו שאנחנו יכולנו לשלוט בו.

ל.ג.: הילד שלי היה לפני כן - - - בגלל כשלים של המערכת.

ל.ג.: במידה והסייע, הסייעת ומנתחת ההתנהגות שמובילים את התכנית במשך שנה וחצי לא ימשיכו אתו בגלל המעבר, זה - - - לילד שלי.

יוסף ג'בארין: למה שלא ימשיכו אתו, אין סיבה שזה יקרה.

יוסף ג'בארין: גם בהתחשב במה שרחלי אמרה כרגע שלא אמור להיות שום קיצוץ במעבר הזה.

רם שפע: אבל אם הוא לא מורה, יכול להיות שהוא לא ימשיך לתוך משרד החינוך.

ל.ג.: יש גם מטפלים שהם פרא-רפואיים חיצוניים.

מאיר כהן: לא סתם שאלתי האם משרד החינוך מתכוון לשנות את השכר השעתי.

מאיר כהן: מטפלים במקצועות הפרא-רפואיים שעובדים בסקטור הפרטי, כמו קלינאית תקשורת, מקבלת בין 250-350 שקלים.

מאיר כהן: כשהיא מגיעה למשרד החינוך או לרשות מסוימת, היא מקבלת 65-70 שקלים.

מאיר כהן: לכן, חלקם הגדול, בצדק, לא יעבור.

מאיר כהן: לפני שנתיים החזירו במשרד החינוך באחד המחוזות 9,000 שעות כי לא היו אנשים מהמשרד שיעבדו.

מאיר כהן: אף אחד לא היה מוכן לעבוד לפי השכר השעתי.

מאיר כהן: אומרת פה האם בכאב גדול שהיא מעריכה את מנתחת ההתנהגות, שכנראה עובדת בתעריף אחר ולא רוצה להיכנס למשרד החינוך.

מאיר כהן: היא תבוא ותגיד: אני לא רוצה לקבל 41 שקלים לשעה על עבודה קשה מאוד והנה התוצאות שלה.

מאיר כהן: לכן, צריך לשאול את משרד החינוך האם בהצעת המעבר הוא מבין שצריך להיות שכר דיפרנציאלי והוא מבין שלהשיג מטפלים זה דבר מאוד קשה, בצדק מבחינתם, אנחנו במדינה דמוקרטית.

מאיר כהן: ילדים נופלים בין הכיסאות בגלל הדבר הזה.

רם שפע: צודק.

יוסף ג'בארין: המטפלים עובדים פחות או יותר על 70-80.

יוסף ג'בארין: משרד החינוך עצמו מימן את הזכיין והוא העסיק אותם.

יוסף ג'בארין: בעקרון אין סיבה שלא יהיה אותו מימון.

רם שפע: הם גם אמרו שזה לא יקוצץ בשום מצב.

רם שפע: - - -, ניתן לך להשלים את דברייך.

ל.ג.: עוד משהו שמאוד חשוב שאתם שוכחים לציין הוא מה שיקרה ברגע שמורה יגיע לבית הספר וילמד כמות כל כך גדולה של ילדים ויגיע לבתים של ילדים עם כשל חיסוני.

ל.ג.: אתם תסכנו את הילדים כי בעצם המורים יחשפו לכמות גדולה של ילדים בתוך מסגרת בית הספר כי הם יצטרכו להשלים שעות ולתת שעות, כפי שרחלי ציינה.

ל.ג.: הם יגיעו לבתים של ילדים חולי סרטן, לילדים עם כשל חיסוני משמעותי ויסכנו אותם.

ל.ג.: בנוסף, כל הטיילת הזאת שיגיעו מורים מבית הספר אליי הביתה, למקום הפרטי שלי, זה פשוט מכאיב לי ומדיר שינה מעיניי.

ל.ג.: אני רואה את פירוק התכנית בתקופה כזו קשה כנזק עצום לילדים ולמשפחות.

יוסף ג'בארין: כמה מורים מגיעים אלייך כיום?

ל.ג.: הבן שלי היה שנה וחצי בבית.

ל.ג.: נכון לעכשיו הוא משתלב בבית ספר פעמיים בשבוע במשך כשעתיים עם המשלבים שצמודים אליו במשך תקופה דיי ארוכה והם יודעים איך לעזור לו.

מאיר כהן: הוא נמצא בכיתת שילוב או בכיתה רגילה?

ל.ג.: - - -.

יוסף ג'בארין: רציתי להבין מה החשש שתקופת הקורונה תעצים?

יוסף ג'בארין: לא הצלחתי להבין.

יוסף ג'בארין: למה זה לא אותו קצב פחות או יותר?

יוסף ג'בארין: למה את חוששת שזה ירע את מצבו?

ל.ג.: כולנו חרדים במצב של היום אבל ברגע שמשרד החינוך לא הראה לנו שום מתווה אנחנו לא יודעים מה יקרה עם הילדים שלנו.

ל.ג.: האם באמת הסייעים והסייעות ישלבו אותם, האם הם ימשיכו איתם, האם מנתחת ההתנהגות שמלווה את הילד שלי תמשיך אתו.

ל.ג.: צריך הבנה מיוחדת כדי ללמוד ילד על הספקטרום האוטיסטי ולתת לו את מה שהוא זקוק לו.

ל.ג.: לצערי, הוא נכווה בעבר מאנשי חינוך שלא ידעו איך לעבוד אתו והוא הגיע - - -.

ל.ג.: אם פתאום תיקחו לי את מנתחת ההתנהגות כי היא לא תסכים לעבוד בשכר נמוך, או שלא יגייסו אותה, מה אני אעשה?

עופר כסיף: מה שעולה פה זה שיש חפיפה בין האינטרס של כל הגורמים המדוברים, הילדים, ההורים והמורים.

עופר כסיף: זה אותו אינטרס בדיוק.

עופר כסיף: לפעמים מה שקורה, וראינו את זה גם בוועדה פה, שלפחות על פניו, לכאורה, יש אינטרסים מנוגדים.

עופר כסיף: אבל במקרה הזה האינטרסים הם זהים ולכן אמור להיות יותר קל לפתור את זה.

עופר כסיף: מורה שעובד בתנאים יותר טובים גם ייתן "שירות" יותר טוב לילד.

עופר כסיף: לכן, מחובתנו לקדם תנאי העסקה יותר טובים, לא רק בגלל זכות העובדים, שכמובן היא בסיסית, אלא גם משום שזה ישרת יותר טוב את הילדים.

יוסף טייב: שזו המטרה שלנו בתכנית.

עופר כסיף: בוודאי, שני הדברים מתחברים, זה בדיוק מה שאני אומר.

עופר כסיף: גם תנאי העסקה, גם המענה לילדים.

עופר כסיף: זה מתחבר פה לכן חייבים לקדם את זה.

רם שפע: הדבר המשמעותי שגם - - - דיברה עליו, גם אוהד בהתחלה דיבר עליו וגם מאיר כהן התייחס אליו הוא שאנחנו על פניו מברכים על כך שמשרד החינוך לוקח אחריות, זה משמח אותנו.

רם שפע: החשש הוא שהמענה שהילדים מקבלים היום, שהוא מענה הוליסטי – הוא גם בתוך כיתת התקשורת, הוא גם בבית והוא גם בליווי ובהכרות אישית עם הילד והילדה – יפגע ברגע שהם יעברו למשרד החינוך.

רם שפע: זה בעצם הדבר המשמעותי שאני שומע פה.

עופר כסיף: בגלל זה צריך להבחין בין טווח קצר לטווח ארוך.

רם שפע: אנחנו מבינים שרחלי אומרת לכם מראש: חבר'ה, אנחנו לא נקלוט את כולם, זה מה שהולך לקרות.

רם שפע: הם ייקלטו בשלבים ולפי הפרמטרים שלה.

רם שפע: אני לא מתייחס לכך שחלק פשוט לא ירצו.

רם שפע: - - -, תודה רבה, הארת פה אור חשוב על הדיון.

רם שפע: רחלי אני חוזר אלייך.

רם שפע: החשש של כולנו, כפי שאת מבינה, הוא שהמענה לילדים יפגע במעבר למשרד החינוך.

רם שפע: האם את יכולה להבטיח לנו, ובעיקר להורים ולילדים, שהמענה לא יפגע.

רם שפע: אם אתם תקלטו אותם בשלבים, כשם התכנית, כמו שאמר ידידי עופר כסיף, אבל המענה לא יפגע, אז אנחנו יכולים לנשום לרווחה.

רם שפע: אם אנחנו מבינים שבאחד בדצמבר יתחיל להיווצר פה פיצול במענים שלהם, אז לא עשינו בזה שום דבר והילדים יפגעו.

יוסף ג'בארין: אם אפשר רחלי רק להתייחס לנקודות שעלו כאן.

יוסף ג'בארין: עלתה נקודה על העסקת אנשי מקצוע, בעיקר מטפלים ומטפלות.

יוסף ג'בארין: אני מקווה שלא נאבד אותם כי משרד החינוך לא יציע את אותו תגמול שהיה להם עד עכשיו.

יוסף ג'בארין: הנושא השני הוא הדאגה שהעלו ההורים עוד בדיון הקודם שצריך להיות רצף.

יוסף ג'בארין: במשך תקופה ארוכה הם מקבלים טיפול מיוחד מאנשי מקצוע וחשוב לשמר את אותם אנשים שלא יאבדו אתם באופן פתאומי ותהיה פגיעה בטיפול בילדים.

רחל אברמזון: אני אשמח להתייחס.

רחל אברמזון: קודם כל, אני רוצה להבהיר כדי שלא נשכח שבתוך מערכת החינוך שלנו עובדים אנשי מקצוע מיומנים ורציניים.

רחל אברמזון: עם כל הכבוד, בואו נסייג רגע ונאמר, מנתחי התנהגות שעובדים היום בתוך מערכת החינוך עובדים גם עם ילדים עם אוטיזם.

רחל אברמזון: זו לא המצאה רק בתוך השירות שניתן בקדימה מדע.

רחל אברמזון: אחזור ואומר, אין לנו שום כוונה לייצר מערכת מקבילה למערכת החינוך הקיימת במדינת ישראל.

רחל אברמזון: אף אחד לא יעלה על דעתו שיהיה עובד מדינה בתוך מערכת החינוך שיקבל שכר בגובה x ועובד מדינה אחר שיקבל שכר בגובה y.

רחל אברמזון: לכן אני שוב אומרת, כל המטפלים וכל המורים שעומדים בתנאי הסף לקבלה למערכת החינוך, נחבק אותם באהבה גדולה.

רחל אברמזון: המערכת יודעת לעבוד.

רחל אברמזון: אמרתי שאף ילד לא יפגע ואני חוזרת ואומרת:

רחל אברמזון: אם צריך מנתח או מנתחת התנהגות טובים ונפלאים, ומנתח ההתנהגות שעובד עם הבן של - - - רוצה להצטרף למערכת החינוך ועומד בתנאי הסף, הוא מוזמן לבוא להצטרף לשורותינו.

רחל אברמזון: חד משמעית.

רחל אברמזון: אני לא מבינה על מה אנחנו מנהלים דיון.

רחל אברמזון: אני רוצה לראות ילדים לומדים, גם בביתם.

רחל אברמזון: אגב, במערך הקיים נכון לרגע זה, אני לא מבינה על מה מדברים: להיכנס לבית התלמיד, סכנה לבית התלמיד.

רחל אברמזון: קודם כל, מערכת החינוך המיוחד עובדת על פי אורחות חיים שקבע משרד הבריאות ואנחנו מתנהלים כך גם היום.

רחל אברמזון: מעבר לכך, מורים היום מלמדים גם את התלמידים החולים בביתם.

רחל אברמזון: אם הם חוששים ויש בעיה של מערכת חיסונית כזו או אחרת, מלמדים בלמידה מרחוק.

רחל אברמזון: לכן לא ברור לי על מה אנחנו מדברים.

רחל אברמזון: ככל שזה אפשרי, יגיעו לבית התלמיד וככל שזה לא אפשרי, לא יגיעו לבית התלמיד.

רחל אברמזון: אבל זאת לא מערכת חינוך פרטית.

רחל אברמזון: אנחנו מדברים על מערכת של מדינה, מערכת חינוך ציבורית שתינתן באופן המקצועי ביותר, כפי שהיא ניתנת היום גם לילדים אחרים בתוך מערכת החינוך, בוודאי עם הרגישות המתבקשת של כניסת עובדים הביתה.

רחל אברמזון: אבל זה לא נתון לבחירה, כן רוצה, לא רוצה.

רחל אברמזון: ישנם מורים שמלמדים והם טובים ונפלאים ואני מזמינה מורים מתוך התכנית שיהיו מעוניינים להצטרף.

רם שפע: הנקודה ברורה.

רם שפע: חבר הכנסת טייב, בבקשה.

יוסף טייב: רחל, בוקר טוב.

יוסף טייב: סליחה על האיחור, הייתי בוועדה אחרת לכן לא שמעתי את המתווה שפרסת בתחילת דברייך.

יוסף טייב: ברשותך, הייתי רוצה התייחסות, איך אתם הולכים לשלב את מערכת החינוך של המוכש"ר במתווה שהצעת.

יוסף טייב: צריך לקחת בחשבון שבמערך המוכש"ר אנחנו מדברים על מורים עם תעודות כאלה ואחרות ואני לא יודע אם הם עומדים בתנאי הסף שהצבתם.

יוסף טייב: דבר שני, אני חושב שלכל מגזר יש צרכים מיוחדים, אם אנחנו מדברים על המגזר הערבי או המגזר החרדי, בפרט כשאנחנו מדברים על מורים שנכנסים לבתים של תלמידים שיש להם אורח חיים כזה או אחר.

יוסף טייב: מה ההתייחסות שלכם לנושא הזה?

רם שפע: לא שומעים את רחלי, תכף יסדרו את זה.

רם שפע: בינתיים נשמע את דודי מזרחי לגבי ההיבט התקציבי.

רם שפע: אנחנו רוצים לוודא את מניעת הפגיעה.

רם שפע: נשמח לשמוע את ההתייחסות שלך בקצרה.

דודי מזרחי: כפי שרחלי אמרה, אין במהלך הזה, חד משמעית, אף היבט של קיצוץ בתקציב או הפחתה כזו או אחרת במשאבים, להפך.

דודי מזרחי: צריך להגיד שבשנים האחרונות, משנה לשנה, הצורך בשירות הזה עולה.

דודי מזרחי: מדי שנה תקצבנו בהתאם לצורך את מה שהיה נדרש, תוך שיתוף פעולה מאוד טוב עם משרד האוצר, וכך גם ימשיך להיות.

דודי מזרחי: אני חייב להתייחס לנקודה שעלתה פה שמאוד תמוהה בעיניי.

דודי מזרחי: יש פה מהלך שאני חושב שהרוב המכריע של המשתתפים בדיון יברכו עליו.

דודי מזרחי: המדינה לוקחת אחריות וקולטת לשורותיה כוח אדם שהופעל במיקור חוץ.

דודי מזרחי: יש לזה יתרונות וחסרונות.

מאיר כהן: דודי, אנחנו מברכים על זה.

רם שפע: אנחנו מברכים ובודקים מה החסרונות.

עופר כסיף: כולנו מברכים על זה, רק אנחנו אומרים שזה צריך להיעשות בצורה מודרגת שלא יפגע אף אחד, זה הכול.

עופר כסיף: כולנו בעד.

דודי מזרחי: ברור.

דודי מזרחי: אבל כשדיברתם על כך שלא יפגע אף אחד אמרתם משהו שאותי מאוד הפתיע.

דודי מזרחי: התייחסתם לכך שהתעריפים שמשולמים היום לחלק מכוח האדם שונים מהתעריפים שמשולמים לעובדי הוראה בדירוגים השונים.

דודי מזרחי: ברגע שאתה נקלט לעבוד כעובד הוראה יש יתרונות ויש חסרונות.

דודי מזרחי: אגב, כל נושא המטפלים הפרא-רפואיים, גם דרך משרד החינוך וגם דרך משרד הבריאות, הוא נושא מורכב.

דודי מזרחי: היו מספר דיונים בוועדה בנושא הזה ויש בהחלט צורך לעשות בחינה מחודשת של כל המערך.

דודי מזרחי: תזכרו שאנחנו מעסיקים עובדים פרא-רפואיים בשווי תקציבי של מיליארד שקלים.

דודי מזרחי: גם מערכת הבריאות בהיקפים דומים.

דודי מזרחי: מדובר פה בהיקפים נמוכים יותר באופן יחסי.

דודי מזרחי: לכן, כאשר מסתכלים על כל ההתנהלות הנוגעת להעסקת כוח אדם פרא-רפואי, תנאי העסקה שלו וכל מה שרלוונטי, צריך להתייחס לזה באופן מסודר.

דודי מזרחי: הרי לא הגיוני שעכשיו על קבוצה מסוימת שאותה נקלוט נחיל תנאים שונים ממה שחל על כל המדינה.

דודי מזרחי: אם יש בעיה, צריך לבחון אותה ולפתור אותה אבל אי אפשר להחריג קבוצה מסוימת של עובדים שיקלטו.

רם שפע: לא נראה לי שזאת הייתה הכוונה.

יוסף ג'בארין: דודי, תוכל להתייחס להיקף התקציבי.

יוסף ג'בארין: מה עלות ההפעלה שהייתה עד עכשיו?

דודי מזרחי: אנחנו מדברים על סדר גודל של בין 60-64 מיליון שקלים בשנה.

דודי מזרחי: זו ההתייצבות פחות או יותר בשנה שנתיים האחרונות.

דודי מזרחי: כאשר אנחנו מתקצבים בהתאם לצורך ובהתאם לתכנית העבודה המאושרת.

רם שפע: אוקיי.

רם שפע: רחלי, נשמח שתתייחסי לשאלות של חבר הכנסת טייב.

רחל אברמזון: גם דודי יכול היה לענות על עניין ההעסקה במוכש"ר ותנאי הסף.

רחל אברמזון: אמרתי את זה גם בדיון הקודם, מורים מתקבלים לעבודה במערכת החינוך בחברה הערבית או באוכלוסייה החרדית עם אותם תנאי סף של עובדי הוראה מאותם מוסדות חינוך שמהם מקבלים הסמכות.

רחל אברמזון: הם יאושרו על ידי המשרד, זה קורה גם היום, אין שום הבדל.

רחל אברמזון: עובדי המוכש"ר יהיו בדיוק באותה מידה, אותו דבר, כפי שהם מתקבלים היום.

רחל אברמזון: התקציב יועבר לבעלויות באותה מידה.

רחל אברמזון: השירות יהיה שירות שוויוני לכל הילדים.

יוסף ג'בארין: רחלי, אנחנו קצת מודאגים משיעור הלא מתאימים שדיברת עליו של 35%.

יוסף ג'בארין: יכול להיות שצריך לבחון כאן באופן ייחודי את תמונת המצב ולראות אולי לעשות תקופת ביניים.

יוסף ג'בארין: אם חסר משהו שאפשר אולי להשלים אותו.

יוסף ג'בארין: לא לפגוע בכל העובדים האלה בצורה שלא תאפשר להם קליטה.

יוסף ג'בארין: הקריאה שלנו שתשקלו את המצב של אותם עובדים ויכול להיות שאפשר לתת להם תקופת ביניים כדי שיענו על כל הדרישות האחרות.

מאיר כהן: אפשר לשאול את דודי שאלה?

מאיר כהן: במכרז מול קדימה מדע, האם בסעיפי המכרז אתם מציינים את השכר השעתי לכל מקצוע או שזה סכום גלובאלי וקדימה מדע הם אלה שקובעים את השכר השעתי.

מאיר כהן: למשל, אם קלינאית תקשורת עובדת בשלבים, האם קדימה מדע קובע את התעריף השעתי או משרד החינוך?

דליה גורי: אני יכולה להשיב?

דליה גורי: השכר נקבע על פי תנאי המכרז, שכר קבוע שנקבע על פי משרד החינוך.

דליה גורי: הם קבעו את השכר וזה השכר הקבוע.

מאיר כהן: תודה.

מאיר כהן: זה חשוב מאוד לדעת.

דליה גורי: אני רוצה לציין עוד דבר חשוב אחד.

דליה גורי: אנחנו מקבלים על פי ביצוע.

דליה גורי: אנחנו לא מקבלים את כל התקציב שהמדינה מקציבה לנושא הזה.

דליה גורי: יש ביצוע, אנחנו מקבלים, אין ביצוע, אנחנו לא מקבלים.

מאיר כהן: את אומרת בוודאות שקלינאית תקשורת או מעריכה של תכנית או כל דבר פרא-רפואי לא מקבל אצלך יותר מהשכר השעתי של משרד החינוך?

דליה גורי: לפעמים כן.

דליה גורי: כשיש צורך וזה באזור מסוים שאנחנו צריכים אנחנו מוסיפים לה.

מאיר כהן: אני שואל סוג מסוים של שאלות שאני יודע עליהן את התשובה.

מאיר כהן: זה חשוב לוועדה וזה שורש העניין.

מאיר כהן: לכן חלק מההורים מאוד מבוהלים מהמעבר, אגב שלא בצדק.

מאיר כהן: יכול להיות שאני משוחד כי אני מכיר את רחלי ובכל מקום היא עושה עבודה נהדרת.

מאיר כהן: גם בחוק החינוך המיוחד, עם כל הבעיות שיש, כוונותיה הכי טובות שבעולם.

מאיר כהן: בכל זאת אני אומר שצריכים להעביר אינפורמציה מאוד מדויקת.

מאיר כהן: אני יודע שיש מקרים אצלכם שאנשי מקצוע מקבלים יותר וחשוב שאנחנו נדע.

דליה גורי: נכון.

יוסף ג'בארין: שאלה נוספת וחשובה היא האם ייתכן ש- 35% מהעובדים שהעסקתם, לפי מה שאנחנו שומעים ממשרד החינוך, לא עומדים בתנאי הסף של משרד החינוך?

דליה גורי: כן, חלק מהעובדים אינם עומדים בתנאי הסף.

דליה גורי: תנאי סף שאנחנו מדברים עליהם הם תואר ותעודת הוראה.

דליה גורי: יש כאלה שיש להם תואר ואין להם תעודת הוראה ויש קבוצה נכבדה של מורים שהיינו מחויבים לקבל מהתוכנית הקודמת As is כלומר, כמו שהם, כך קיבלנו אותם.

רם שפע: ומה יקרה איתם?

דליה גורי: במעבר למשרד החינוך, משרד החינוך יחליט.

רם שפע: אנחנו מתקרבים לסיום, תכף אתן לנציגי המורים לדבר ואחרי זה לרחלי לענות אבל אני חייב להבין משהו שמטריד אותי.

רם שפע: אנחנו היום באמצע אוקטובר.

רם שפע: כרגע יש לכל אותם אנשים ‏מכתב פיטורים לעוד חודש וחצי.

רם שפע: אם אני מורה בתכנית ואני מבין שיש סכנה, אני שואל את עצמי למה שאני לא אתחיל לחפש עבודה.

רם שפע: בהקשר הזה אני חושב שצריך כמה שיותר מהר, דחוף, להזיז את האיום הזה ולהבין שלא משנה מה, עושים הכול כדי לקלוט את כולם.

רם שפע: מי שלא ייקלט, ניתן לו מענה מספיק זמן מראש.

רם שפע: לא יכול להיות שעכשיו כל המורים בסכנה כי אז אותם ילדים מהאחד בדצמבר, ‏ואולי אפילו לפני, יפסיקו לקבל מענה כי אנשים יינטשו את התכנית.

יוסף טייב: הייתי מוסיף שצריך לקחת בחשבון שאותם מורים שנמצאים בסכנת פיטורים, יש לכך השלכה ישירה על אותם תלמידים שלשם כך התכנית נבנתה והם הולכים להיפגע.

יוסף טייב: זה לא אולי יפגעו, חד משמעית אותם תלמידים הולכים להיפגע.

עופר כסיף: זה מה שאמרנו, חפיפה בין האינטרס של המורה לאינטרס של הילד.

יוסף טייב: משרד החינוך צריך לקחת את זה לתשומת ליבו לפני שהוא קובע את תנאי הסף.

יוסף טייב: לקחת את זה כדגל, כדבר ראשון במעלה, כדי להחליט האם תנאי הסף יהיו א' או ב'.

יוסף טייב: האם בקריטריון שאני בונה התלמיד הולך להיפגע או לא הולך להיפגע.

יוסף טייב: אנחנו מדברים פה על מאות תלמידים.

רם שפע: רחלי זה מופנה אליך וגם תתייחס לשאלה שלי.

רחל אברמזון: אני אחזור ואומר זאת פעם נוספת.

רחל אברמזון: נכון להיום, יש לנו בערך 1,200 תלמידים.

רחל אברמזון: אני מניחה שתוך חודש-חודשיים נגיע להתייצבות של מספר תלמידים.

רחל אברמזון: 1,500 תלמידים זה פחות או יותר במהלך שנתי.

רחל אברמזון: אל תשכחו שזה פיזור ארצי, זה תלמיד בבית ספר, לפעמים שני תלמידים במוסד חינוכי.

רחל אברמזון: לכן, אני שוב חוזרת ואומרת, זאת הייתה הסיבה לצעידה במתווה מדורג.

רחל אברמזון: מתווה מדורג אומר שלכל ילד יש תכנית אישית משלו.

רחל אברמזון: ‏לכן גם לקחנו לעצמנו את פרק הזמן לאפשר התקשרות תוך כדי תנועה עד לשנת הלימודים.

רחל אברמזון: אגב, אני רוצה לומר שלילד חולה בביתו אין קשר לאחד בספטמבר.

רחל אברמזון: הוא גם יכול להיות פתאום חולה בביתו ולהצטרף לתכנית בדצמבר.

רחל אברמזון: אז מה המשמעות?

רחל אברמזון: כן תהיה לזה משמעות כשהוא נמצא בתוך בית הספר שלו, כשזה בתוך הקהילה הטבעית שלו.

רחל אברמזון: תהיה לזה משמעות כי אותו צוות שהוא פגש באחד בדצמבר, מלווה אותו לאורך הדרך.

רחל אברמזון: לכן אנחנו כן רוצים לישר קו עד שנת תשפ"ב שהיא שנת הלימודים הבאה.

רחל אברמזון: עד תשפ"ב כל התלמידים נמצאים כבר עם מורים, עם תכנית יציבה, עם מטפלים שהם זקוקים להם והם באמת יוכלו להתחיל עם חבריהם את שנת הלימודים כמו כל תלמיד אחר.

מאיר כהן: רחלי, האם המורים האלה יקלטו לתוך בתי ספר או לתוך איזו מחלקה?

רחל אברמזון: אני לא רוצה שישתמע כאן שאמרנו: כל מי שעומד בתנאי הסף.

רחל אברמזון: אנחנו ננסה לתווך ולסייע בקליטתם של כל מי שעומד בתנאי הסף.

רחל אברמזון: אם הם נקלטים, הם נקלטים לתוך בתי ספר.

רחל אברמזון: כשאני מדברת על לנסות לתווך ולסייע הכוונה לראות את אותם בתי ספר בהם זה נדרש, שיש בהם תלמיד שהוא חולה בביתו ולראות אם זה נכון בתוך בית הספר הזה.

רם שפע: אנחנו רוצים לשמוע את נציגות העובדים ואז נסיים.

רם שפע: אוהד או יעל, אם יש לכם עוד שאלה או משהו שמדאיג אתכם, תציפו אותו.

רם שפע: אוהד, בבקשה.

אוהד לימור: אני רוצה להגיד שנפגשנו עם רחלי פעם אחת.

אוהד לימור: לא אמרנו שנלמד רק ילדים חולים, זה לעולם לא נאמר.

אוהד לימור: אנחנו בסך הכול ביקשנו שניפגש, ורחלי דרך אגב הבטיחה לנו את זה.

אוהד לימור: היא דיברה על שולחנות עגולים, ניפגש יחד ונדבר, נרד לרזולוציות ונראה כיצד ניתן לעשות את זה.

אוהד לימור: זה לא קרה.

מאיר כהן: אתה אומר שברגע שתקלט במשרד החינוך, אתה יכול להחליט שמעכשיו אתה לא רוצה לעבוד עם ילדים חולים?

מאיר כהן: במה הועלנו?

יעל וולפנזון: חברים, אף אחד לא מבטיח קליטה.

יעל וולפנזון: יש להם מכתבי פיטורים לאחד בדצמבר, כל דבר אחר הוא רק מילים יפות.

יעל וולפנזון: מה אתם עושים עם מכתבי הפיטורים?

יעל וולפנזון: סליחה, יש פה 700 עובדים שהמדינה זורקת אותם לאבטלה באמצע שנת קורונה, איזה מין דבר זה.

מאיר כהן: אנחנו אתכם לגמרי.

מאיר כהן: אני שואל אותך אדוני, האם מה שהבנתי מדבריך זה כשאתה נקלט במשרד החינוך – ואני תומך גדול בזה שמשרד החינוך ייקח אחריות על כל הילדים, לרבות על הילדים החולים – האם חלק מתהליך הקליטה שלך זה גם לתת לך אפשרות לבוא ולהגיד: אני לא רוצה יותר לעבוד עם ילדים חולים, אני רוצה להיות מורה רגיל, לעבוד רק עם ילדים רגילים.

אוהד לימור: רחלי אמרה שאנחנו אמרנו שלא נעבוד עם ילדים חולים.

אוהד לימור: מאיר, אני במקרה הייתי מורה בבית ספר זינמן בדימונה שאתה ניהלת.

אוהד לימור: לימדתי הרבה שנים בבית ספר רגיל, במערכות רגילות ובכיתות רגילות.

מאיר כהן: אין לי בעיה, חלילה.

מאיר כהן: אני רק שואל על תהליך הקליטה.

מאיר כהן: כי אני מבין עכשיו שזו הבעיה הגדולה של משרד החינוך.

אוהד לימור: אבל הם לא פנו אלינו בשום צורה.

אוהד לימור: רחלי אומרת קליטה, קליטה, קליטה.

אוהד לימור: אף אחד לא פנה אלינו, אף אחד לא דיבר אתנו, הכול באוויר.

רם שפע: הם לא מדברים איתם בקיצור.

עופר כסיף: זה שורש הבעיה.

מאיר כהן: לא קיבלת מכתב ממשרד החינוך שמזמן אותך: בוא אלינו להיקלט?

אוהד לימור: שום דבר, שום מכתב, שום פניה.

יעל וולפנזון: מכתב פיטורים.

רם שפע: יעל, את מדברת על מכתבי הפיטורים, אבל זה קשור לקדימה מדע.

רם שפע: הוא אומר, בצדק, שאם משרד החינוך אמור לקלוט את העובדים והם לא עושים את זה, זאת עוד בעיה.

רם שפע: אלו שתי בעיות שונות.

יעל וולפנזון: אף אחד לא מציע לקלוט את העובדים.

יעל וולפנזון: אף עובד לא קיבל הצעה ממשרד החינוך להיקלט.

יעל וולפנזון: הדבר היחיד שיש לעובדים כרגע אלה מכתבי פיטורים לאחד בדצמבר.

יוסף ג'בארין: רחלי הצהירה וחזרה על כך שהם רוצים לקלוט את העובדים.

מאיר כהן: אבל לא פנו אליהם.

יוסף ג'בארין: נכון, לכן אמרתי הצהרה.

יוסף ג'בארין: אנחנו רוצים שזה יתקדם, זה התפקיד שלנו כרגע.

עופר כסיף: שימשכו את מכתבי הפיטורים.

רם שפע: רחלי, אנחנו רוצים תשובה חד משמעית, למה לא פונים למורים?

רחל אברמזון: אני רוצה רגע להסביר את הכוונה.

יוסף ג'בארין: כי את אומרת שהם מוזמנים.

יוסף ג'בארין: את יודעת שהם רוצים להתקבל.

רחל אברמזון: קודם כל, בואו לא נשכח שאנחנו רוצים לתת שירות לילדים ואנחנו בוודאי לא רוצים לפגוע במורים.

רחל אברמזון: בואו נשים את זה על השולחן.

רחל אברמזון: מי שאנחנו נותנים לו עכשיו את השירות ואנחנו מכוונים אליו אלה הילדים, עם כל הכבוד לכל הדיונים.

רחל אברמזון: הדבר השני שאני רוצה לומר הוא שגם בתוך הפורום הזה של כל המורים יש דיפרנציאציה.

רם שפע: רחלי סליחה, למה עד עכשיו לא פניתם אליהם ומתי תעשו זאת.

רם שפע: השאלה פשוטה, מתי אתם הולכים לפנות אליהם?

רחל אברמזון: אני רוצה לענות.

רם שפע: אני מבין, אבל ענית על השאלה הזאת הרבה פעמים ולא קיבלנו תשובה.

רחל אברמזון: בפגישה שלי עם אותו צוות מצומצם נשמעו כל מיני קולות.

רחל אברמזון: היו קולות שאמרו: מה פתאום, יש לנו פרופסיה, רק ילדים חולים, אנחנו לא מוכנים לעבוד במערכת החינוך ככל המורים.

רחל אברמזון: אז יש שם גם קולות אחרים.

רחל אברמזון: מי שמעוניין להצטרף לעבוד מוזמן להעביר אלינו קורות חיים.

עופר כסיף: יש ארגון יציג, למה לא מדברים אתו?

מאיר כהן: אבל זה אינטרס שלכם.

עופר כסיף: זו לא תשובה.

רחל אברמזון: מחר בבוקר, מי שרוצה לעבוד שישלח לנו קורות חיים.

רחל אברמזון: אני מזמינה את אוהד לרכז את זה.

רם שפע: רחלי, אני מנחש שפנו אליכם הרבה פעמים, יעל גם אמרה את זה.

רם שפע: אף אחד מאתנו לא תמים.

רחל אברמזון: לא, יש לי פניה מחמישה מורים והם מטופלים.

רחל אברמזון: חמישה מורים העבירו אליי קורות חיים.

עופר כסיף: יש ארגון יציג, מה זה חמישה מורים?

רם שפע: יעל, אני לא מבין, אתם מייצגים את המורים?

יעל וולפנזון: רחל, זה פשוט לא נכון.

יעל וולפנזון: העובדים בטוב ליבם ובמסירות למקצוע הסכימו לפתוח את השנה הזו כסדרה, מתוך הבנה שהולך להיות תהליך מסודר שבמסגרתו אנחנו נקבל מתווה ברור.

יעל וולפנזון: נכון שהיו דיונים והיו כל מיני דעות, אבל בסוף משרד החינוך צריך להראות מתווה ולאפשר לעובדים ולארגון היציג להתייחס.

יעל וולפנזון: העובדים, בטוב ליבם, פתחו את השנה.

יעל וולפנזון: מישהו יעלה על הדעת לפטר עובדים באמצע השנה.

יעל וולפנזון: זה נראה לכם הגיוני?

יעל וולפנזון: גם התהליך המדורג הזה, כל שלושה חודשים אנחנו אמורים להתכנס פה ולשאול את עצמנו האם העובדים ימשיכו או לא ימשיכו?

יעל וולפנזון: מה זו ההדרגתיות הזו, מי יכול לעבוד כך.

רם שפע: רחלי, אתם יכולים להיפגש דחוף בימים הקרובים?

רחל אברמזון: אנחנו נפגש בדיון בבית משפט.

מאיר כהן: אבל אמרנו שטובת הילדים קודמת לכל אז זה הולך לבית משפט, מה יש לכם.

רחל אברמזון: המתווה הכולל אומר שמורה שמעונין לעבוד במשרד החינוך - -

עופר כסיף: רחלי שמענו את זה.

עופר כסיף: זה לא יכול להיות כך.

עופר כסיף: כמו שאמר ידידי מאיר לפני רגע ואמרנו כולנו יותר מעשר פעמים, טובת התלמידים היא הדבר החשוב ביותר והיא משתלבת עם טובת המורים.

עופר כסיף: יש חפיפה מלאה ביניהן.

עופר כסיף: אני לא מבין מה זו האמירה הזו שיש 5 מורים או 10 מורים או 20 מורים שאמרו אחרת.

עופר כסיף: יש ארגון יציג, חובת

עופר כסיף: כם לשבת אתו כדי להגיע למתווה מוסכם שיועיל לכל הצדדים, בראש ובראשונה לתלמידים.

עופר כסיף: מה פתאום בית משפט אם אפשר למנוע את זה.

עופר כסיף: למה צריך להגיע לבית משפט אם אפשר לקדם את זה בלעדיו ומהר יותר.

עופר כסיף: יש ארגון יציג, תשבו אתו.

עופר כסיף: כדי להוכיח שאתם באים בתום לב ומתוך רצון טוב, תמשכו את מכתבי הפיטורים, תבטלו אותם.

עופר כסיף: תשבו איתם למען התלמידים והמורים כאחד.

עופר כסיף: אני לא מבין את ההתנהלות הזאת.

אוהד לימור: רחלי, ביקשת מאתנו בפגישה את רשימת המורים שיש להם ושאין להם תעודת הוראה והעברנו לך את הרשימה הזאת.

רחל אברמזון: נכון.

אוהד לימור: מה עשית עם הרשימה הזאת?

יוסף ג'בארין: וכולם בעקרון מעוניינים להיקלט?

אוהד לימור: כן.

רחל אברמזון: אני שוב חוזרת ואומרת, מתוך הרשימה הזו עדיין לא ברור מי מעוניין לבוא לעבוד במשרד החינוך ומי לא.

יעל וולפנזון: לעבוד במה?

יעל וולפנזון: איפה?

יעל וולפנזון: על מה אנחנו אמורים להשיב?

יעל וולפנזון: הכול באוויר.

יעל וולפנזון: איך אפשר להתייחס?

אוהד לימור: אנחנו רוצים לעבוד במשרד החינוך.

אוהד לימור: אולי תדברי אתנו ותאמרי לנו איך לעבוד, איפה לעבוד, עם מי לעבוד, מתיי לעבוד, באיזה שעות לעבוד, באיזה שכר לעבוד.

אוהד לימור: מה, סתם לבוא למשרד החינוך.

אוהד לימור: באמת, אני לא מבין את העניין הזה רחלי.

יוסף ג'בארין: רחלי, בעקרון הם אומרים שהם כן רוצים.

יוסף ג'בארין: << יור >> רם שפע (יו"ר ועדת החינוך, התרבות והספורט): << יור > > רחלי, אני חושב שאף אחד מאתנו לא מצליח להבין וזה אומר דרשני לגבי ההתנהלות של משרד החינוך פה.

מאיר כהן: השאלות של אוהד היו נכונות.

רם שפע: טובות, מצוינות.

עופר כסיף: בסיסיות.

מאיר כהן: איפה?

מאיר כהן: מה?

מאיר כהן: עם מי?

יוסף ג'בארין: רוצים לעבוד אבל כל אחד רוצה מתווה.

רם שפע: רחלי, את אמרת כמה פעמים שהצגת מתווה, אבל מה שהצגת היא העובדה שאתם רוצים לקלוט את מי שמורה.

רם שפע: זהו.

עופר כסיף: ולהגיע לבית משפט.

רחל אברמזון: את הדיון בבית משפט לא יזם משרד החינוך ואנחנו נכבד את האמירה שאנחנו צריכים להגיע לדיון בבית משפט.

רם שפע: זה נכון.

רחל אברמזון: דבר שני, אני חוזרת ואומרת, כשאנחנו דיברנו על ניסיון לתפור לכל תלמיד את התכנית האישית שלו, זה כולל גם את מי שעובד אתו היום.

רחל אברמזון: אנחנו לא בהתעלמות מוחלטת.

רחל אברמזון: אמרתי וחשפתי את זה בפני ההורים וגם בפני המורים.

רחל אברמזון: בפגישה שהייתה לנו אמרתי: רבותיי, כשנגיע לרזולוציה של ילד, ילד, עם 1,200, 1,500 שמות של ילדים, נתחיל לבדוק תלמיד תלמיד אל מול המשפחה, מול ההורים, מול המורים שעובדים איתם.

רחל אברמזון: נרד לזה אחד אחד.

רחל אברמזון: לכן גם אמרתי, התלמידים יעברו באופן מדורג.

רחל אברמזון: לא כל התלמידים ייעלמו ביום אחד ונגמר הסיפור.

רחל אברמזון: אמרנו כאן בתחילת הדיון שככל שנצטרך, אפשרנו לעצמנו את הארכת ההתקשרות עד שנה.

רחל אברמזון: אמרה כאן דליה, מנהלת התכנית, שבשלב הנוכחי הם מתארגנים לקראת הארכה של שלושה חודשים.

רחל אברמזון: זה לא משרד החינוך שהוציא מכתבי פיטורים.

רם שפע: דליה, את יכולה להאריך את מכתבי הפיטורים האלה ולדחות אותם בינתיים.

רם שפע: להוריד את האיום הזה מהפרק?

רחל אברמזון: דליה אמרה את זה.

דליה גורי: אני אסביר דבר אחד, אנחנו פועלים על פי ההנחיות של המשרד.

רם שפע: הנה, המשרד מנחה אתכם.

דליה גורי: אני לא יכולה להאריך התקשרות, לפני שהאריכו לי את ההתקשרות.

דליה גורי: אני תלויה בהארכה של המשרד.

דליה גורי: ברגע שאני מקבלת מסמך פורמלי מרחלי או מהמשרד שיש לנו הארכה עד ינואר, מיד, באותו רגע, אני מושכת את מכתבי הפיטורים.

דליה גורי: זה אינטרס שלי קודם כל, אחרת עם מי אני אעבוד.

רם שפע: כל הדרכים מובילות חזרה למשרד החינוך.

רם שפע: רחלי, האם את אומרת עכשיו אמירה רשמית לפרוטוקול של ועדת החינוך שקדימה מדע יכולה למשוך את מכתבי הפיטורים?

רחל אברמזון: הייתה לי פגישה עם קדימה מדע ואנחנו עכשיו מתארגנים לקראת הארכת ההתקשרות לעוד שלושה חודשים.

עופר כסיף: שיביאו לנו לוח זמנים.

רם שפע: אנחנו מצפים תוך כמה ימים לקבל וודאות שאתם הנחיתם את קדימה מדע להאריך בשלושה חודשים את ההתקשרות כדי להסיר את איום הפיטורים מעל ראשי המורים.

רם שפע: זה לא אמור להיות ככה, אבל לפחות זה.

רם שפע: אנחנו נבדוק את זה.

רם שפע: האם זו הבשורה שאנחנו יוצאים איתה פה?

רם שפע: רחלי, אני צודק?

רחל אברמזון: כן, אמרתי שאנחנו נערכים.

רם שפע: לפי מה שאמרו אוהד ויעל, אני חושב שלא צריך להסתפק רק בדחייה, צריך לשבת איתם ולהציג להם מתווה ברור של תנאי העסקה.

רם שפע: כדי שאותם אנשים יוכלו לפנות אליכם אם הם צריכים להבין מה התנאים שלהם.

רם שפע: שלא נפגש בעוד שלושה חודשים ושוב נהיה חודש לפני האפשרות לפיטורים והם יגידו שאין להם מתווה והם לא יודעים מה קורה.

רם שפע: אפשר להסכים גם על זה?

רחל אברמזון: יש כאן את עדי מהלשכה המשפטית שתענה על העניין.

רם שפע: לא אמרנו פה שום דבר משפטי אבל בכל זאת, עדי, אפשר לסכם על זה?

יוסף ג'בארין: אני מניח שהיא מתכוונת לכך שיש כבר עתירה.

יוסף ג'בארין: אבל עתירה לא מונעת אפשרות לשבת ולהסכים על דברים ואם זה יהיה מוסכם על העותרים, הם יכולים תמיד למשוך את העתירה.

רם שפע: העתירה לא מפריעה.

רם שפע: עדי, יש לך התנגדות למה שסיכמנו?

עדי נועם סביר: כמו שאמרנו, צריכה להיות פניה וולונטארית של עובד הוראה שמעוניין.

עדי נועם סביר: יבדקו באופן ספציפי את הנתונים שלו, את ההשכלה, את התעודות ואז לפי זה יראו מה קורה.

עדי נועם סביר: אנחנו לא יכולים לצאת באיזושהי הצהרה או התחייבות.

רם שפע: אני לא מכיר מציאות שבה עובד פונה ומבקש לקבל עבודה במקום שבו הוא לא יודע מה הם תנאי העבודה.

עדי נועם סביר: כמו שרחלי אמרה, המתווה בשלבי גיבוש, כשהוא יהיה ברור וידוע אנחנו נפרסם את הדברים.

עדי נועם סביר: כרגע זה עוד בהתייעצויות פנימיות, גורמי המקצוע שלנו צריכים לשכלל את זה.

רם שפע: אנחנו מחכים לכם עם המתווה.

יוסף טייב: אפשר לקבל לוח זמנים לדבר הזה?

עופר כסיף: בדיוק, אנחנו רוצים לוח זמנים.

רם שפע: עדי, ניהלנו עכשיו דיון של חצי דקה.

רם שפע: התחלת בלהגיד שהם יפנו אלינו, ואז אנחנו אמרנו שהם לא יכולים לפנות כי אין מתווה ואז את אמרת: נכון, עובדים על מתווה.

רם שפע: זה אומר שההליך הנכון הוא שאתם צריכים בדחיפות לעבוד על מתווה כדי שאותם מורים ומורות יוכלו לפנות אליכם.

עדי נועם סביר: זה בעבודה.

רם שפע: התחלת בלהגיד שהם צריכים לפנות אבל הם לא יכולים לפנות עד שאין מתווה.

עדי נועם סביר: יש כאן טענה שהמשרד לא פנה.

עדי נועם סביר: המשרד לא פונה.

עדי נועם סביר: ההליך הוא שאדם שרוצה, בא ואומר: מבקש אני.

רם שפע: על בסיס מתווה.

עופר כסיף: אנחנו הולכים בלופ.

רם שפע: זה מטורף, אבל נראה לי שהם הבינו.

יוסף ג'בארין: סליחה, יש כאן ארגון יציג שמביע רצון שכל העובדים ייקלטו אבל הם מחכים לראות את המתווה.

יוסף טייב: העובדים האלה כבר עובדים היום, מחכים רק להוראות שלכם בשביל לדעת אם לגשת או לא לגשת.

עדי נועם סביר: אוקיי, אבל המתווה בתהליך עבודה.

יוסף טייב: אפשר לקבל לוח זמנים?

עופר כסיף: צריך לוח זמנים.

רם שפע: בואו נסכם על לוח זמנים, אנחנו חייבים לסיים.

עדי נועם סביר: אנחנו בהערכות מאוד מאומצת, יש כאן הרבה היבטים שצריך לקחת בחשבון ולשכלל, יש כאן משהו שהוא חדש.

עדי נועם סביר: אנחנו לא רוצים להתחיל משהו ולראות שהוא לא טוב אלא לצאת לדרך אחרי שעשינו את כל הבדיקות, חשבנו על כל ההיבטים, על כל ההשלכות, גורמי המקצוע, תקציבים.

רם שפע: אני רוצה לסכם.

רם שפע: לקח לנו הרבה זמן אבל נראה לי שבסוף אתם מבינים שהאמירה "שיפנו אלינו" היא לא רלוונטית כל עוד אין מתווה.

רם שפע: בהתחלה רחלי אמרה שיש מתווה, עכשיו אנחנו מסכימים יחד שאתם עובדים על המתווה.

רם שפע: אנחנו מסכמים על שני דברים מאוד משמעותיים שצריכים לקרות.

רם שפע: דבר ראשון, משרד החינוך יסגור עם קדימה מדע, כמה שיותר מהר, שאפשר לדחות את איום הפיטורים בשלושה חודשים לפחות, שלא נאמר עד סוף השנה ואז האיום הזה בכלל ירד מהפרק.

רם שפע: דבר שני, באותה דחיפות, כמה שיותר מהר, לסגור מתווה עם תנאים שיוכל לתת למורים ולמורות הבנה האם הם רוצים לבוא להיות מועסקים במשרד החינוך, ואז הם יוכלו לפנות אליכם.

רם שפע: אני צודק?

רם שפע: אנחנו צודקים, כי כולנו הבנו את זה יחד.

יוסף ג'בארין: כן, רק שצריך לבקש ממשרד החינוך שיהיה מתווה שבאמת מאפשר קליטה של העובדים.

יוסף ג'בארין: הרצון צריך להיות כן לקלוט אותם.

רם שפע: בדיוק.

רם שפע: עדי ורחלי, הסתדרנו על זה?

רם שפע: אשמח שתגידו כן כי הפרוטוקול מחכה לשמוע את מוצא פיכם.

רחל אברמזון: אני רוצה רגע לדייק ולומר, שלא ישתמע שעכשיו אנחנו ממציאים.

רחל אברמזון: התפיסה הפדגוגית של המתווה והתהליכים שלו כבר מגובשים.

רחל אברמזון: ישנם עוד כמה דברים קטנים שאנחנו צריכים לסיים בדיונים פנימיים שלנו במשרד.

רחל אברמזון: הרעיון, הדרך וגם לוח הזמנים נמצא שם.

רחל אברמזון: לכן, ברגע שהכול יתגבש וייסגר באופן סופי, נתחיל להיפגש עם המשפחות, עם המורים, עם האנשים ולתפור את כל הדברים.

רם שפע: זה צריך לקרות בדחיפות.

רם שפע: כמה זמן זה ייקח?

רם שפע: אפשר לקבל לוחות זמנים, 10 ימים, שבוע?

רחל אברמזון: אני לא רוצה להתחייב על 10 ימים, שבוע.

עופר כסיף: אנחנו רוצים שתתחייבי.

יוסף טייב: תתחייבי על שבועיים, אבל תתחייבי על משהו.

עופר כסיף: עד סוף החודש.

רחל אברמזון: זה משהו שצריך להסגר מאוד בקרוב.

יוסף ג'בארין: רחלי, אנחנו לא רוצים להיות במצב שעוד חודשיים נקיים דיון ועוד פעם הדברים יהיו כך.

רחל אברמזון: אני מקווה שאם בעוד חודשיים נקיים דיון הוא יהיה ממקום אחר.

רם שפע: אנחנו נקיים ככל שאנחנו נצטרך, וניכר כרגע שנצטרך.

רחל אברמזון: אין בעיה, בשמחה רבה.

רם שפע: עוד שני דברים חצי פרוצדורליים.

רם שפע: עדי, אם כבר את אתנו בזום, לגבי נושא התקנות שהועלה בתחילת הדיון.

רם שפע: יש המתנה לתקנות זמן קצר של 15 שנה, סליחה על הציניות, והובטח שוב שהם יגיעו אלינו במושב הזה.

רם שפע: איפה התקנות עומדות?

עדי נועם סביר: אני מצטערת, אני צריכה לבדוק, זה לא היה בנושאים שידענו שיעלו לדיון אז אין לי כרגע תשובה.

עדי נועם סביר: אנחנו נעשה בדיקה ונוכל להתייחס.

רם שפע: אני מבטיח שאנחנו הולכים לפנות אליכם רשמית כדי שתענו לנו רשמית.

רם שפע: דבר נוסף, מכיוון שהוזכרו פה שמות של ילדים, אני אקריא חיסוי פרטים אישיים של דוברים בוועדה המיוחדת לזכויות הילד.

רם שפע: כידוע, ישיבות הוועדה מוקלטות ומשודרות והפרוטוקול ושידור הישיבה יפורסמו באתר הכנסת.

רם שפע: אני קובע כי לפי סעיף 120 לתקנון, ככל שתהיה בקשה או שיעלה הצורך, ימחקו מהפרוטוקול המפורסם לעיון הציבור פרטים מזהים של דוברים או של קטינים שעליהם דובר בדיון או חלקים מסוימים מתוך הדברים שנאמרו לפרוטוקול, ככל שהדבר נדרש, כדי להגן על עניינם של קטינים או ככל שהדבר נדרש לבקשת מי שהשתתף בישיבה, אם העמדת הפרוטוקול לעיון הציבור עשוי לגרום נזק לו או לזולתו.

רם שפע: אני מניח שאתם מבינים שמכיוון שהוזכרו‏ שמות של ילדים, אנחנו צריכים לוודא שאם תתקבל בקשה, אפשר למחוק את זה מפרוטוקול הכנסת.

רם שפע: מה שהקראתי עכשיו הוא הליך שגרתי.

רם שפע: אנחנו עושים זאת כשצוות הוועדה מבקש ממני או מג'בארין.

רם שפע: אני יכול להגיד שהשליש האחרון של הדיון הוביל אותנו למסקנות משמעותיות.

רם שפע: אני מקווה שגם אותם מורים לילדים וילדות שנמצאים אתנו מרגישים את זה, וודאי גם נציגי העובדים.

רם שפע: ‏ תודה רבה גם למשרד החינוך שהייתם פה והצלחנו יחד בסבלנות להגיע לסיכום הדברים.

דניאל גרינברג: רם, ברשותך אפשר רגע לנצל את הפורום הזה לכמה נקודות חשובות?

רם שפע: אני אישית חייב חייב לצאת.

יוסף ג'בארין: נשמח לקבל התייחסויות בכתב.

רם שפע: בדיוק, אפשר להתייחס בכתב לכול.

דניאל גרינברג: חלק מהנקודות כבר הועלו בכתב ולא ניתן להם מענה ויכול להיות שהפורום הזה באמת מתאים.

רם שפע: מי מדבר?

דניאל גרינברג: דניאל מהקליניקה למשפט ומדיניות חינוך.

רם שפע: דניאל, אני מצטער אנחנו חייבים לסיים, אנחנו אחרי הזמן של הדיון וכולם תכננו ללכת, תפנה אלינו ואני מבטיח לך תשובה.

רם שפע: חבל שאמרת את זה בסוף.

רם שפע: אורלי, רצית לומר משהו?

אורלי פרומן: אני רוצה לומר משהו שלא קשור לדיון, רק הערה כי זה נורא חשוב להמשך הדיון שהיה אתמול.

יוסף ג'בארין: דניאל, סליחה, זה רק בגלל מגבלת הזמן.

יוסף ג'בארין: תעביר לנו בכתב ונתייחס לזה ברצינות.

יוסף ג'בארין: בסדר?

רם שפע: חד משמעית.

דניאל גרינברג: בסדר גמור.

אורלי פרומן: רם, משרד הבריאות מממן גם השנה חיסון בתרסיס נגד שפעת לתלמידי כיתות א' עד ד'.

אורלי פרומן: יש כמיליון חיסונים כרגע שמאוחסנים וממתינים לתלמידים.

אורלי פרומן: בדרך כלל כשיש בית ספר, פשוט מחסנים את הילדים במסגרת בית הספר.

אורלי פרומן: חייבים למצוא לזה פתרון מידי.

אורלי פרומן: יש רעיונות, להביא את הילדים בקבוצות למרחב פתוח.

אורלי פרומן: זה תרסיס, אפשר רסס וסע.

אורלי פרומן: יש מיליון חיסונים היום שמחכים לילדי כיתות א' עד ד'.

אורלי פרומן: אני מבקשת פנייה לשר הבריאות, למצוא לזה פתרון.

אורלי פרומן: יש רעיונות ואפשר לעשות זאת.

רם שפע: תודה, טוב שאמרת את זה.

רם שפע: אנחנו נועלים את הישיבה, תודה רבה לכולם.